Справа №702/452/19
Провадження №2/702/223/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2019 року м. Монастирище

Монастирищенський районний суд Черкаської області

під головуванням судді: Мазай Н.В.

за участю секретаря судового засідання: Шевчук О.А.

сторони: не з`явились

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Монастирище в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про збільшення розміру аліментів.

В ході розгляду справи, до закінчення підготовчого судового засідання позивач заявою від 03.09.2019 змінив позовні вимоги та просив вирішити спір про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини.

Підставою звернення до суду з позовом вважає те, що відповідно до рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 11.01.2016 у справі №702/1240/15-ц стягнуто аліменти з ОСОБА_2 на її користь на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1000 грн, починаючи з 07.09.2015 до досягнення дитиною повноліття.

З часу прийняття рішення судом погіршилось її матеріальне становище. Відповідач припинив сплату аліментів на її утримання, зросли ціни на продукти харчування, одяг, ліки, комунальні послуги. Зріс середньостатистичний рівень зарплати в державі. Зріс прожитковий мінімум. Вона не працює, оскільки дитина періодично хворіє.

Позивач із сином проживає разом із своїми батьками, які є пенсіонерами за віком, та братом, який є інвалідом.

Пенсій ледве вистачає на сплату за газ для опалення будинку, придбання ліків, продукти харчування. Встановлений судом розмір аліментів менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Сплачуваних відповідачем аліментів недостатньо для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідач влаштувався на роботу за кордоном, працює в Німеччині. Має високий рівень доходів. Хизується тим, що аліменти в розмірі 1000 гривень для нього дрібниці.

Просить змінити розмір аліментів, стягуваних з відповідача згідно рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 11 січня 2016 року у справі № 702/1240/15-ц, на її користь на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1000 грн, до досягнення дитиною повноліття та стягувати з відповідача на її користь на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в розмірі ј частини від усіх видів його заробітку (доходів), але не менше ніж 50 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

На адресу суду 28.08.2019 від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого вважає, що позовні вимоги позивача є безпідставними, не обґрунтованими, не законними та такими, що не підлягають задоволенню з наступного.

17.02.2007 року між позивачкою та ним у відділі реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м. Києва був зареєстрований шлюб.

Від шлюбу мають спільну дитину - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом з позивачем.

Рішенням Монастирищенського районного суду Черкаської області від 11.01.2016 їхній шлюб з позивачем було розірвано та відповідно до цього рішення, судом було присуджено виплату аліментів на малолітнього сина в розмірі 1000 грн. 00 коп, а також на користь ОСОБА_1 Ѕ мінімальної заробітної плати щомісячно, починаючи з 07.09.2015 до досягнення дитиною трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Він сплачував сумлінно до 07.08.2017 позивачці грошові кошти - аліменти на її утримання відповідно до рішення суду та чинного законодавства України.

На день подання відзиву на позовну заяву, позивач може скористатися своїм правом на працю, оскільки їхньому сину виповнилося повних три роки та за ним фактично доглядають батьки позивачки, тобто дідусь з бабусею, що дозволяє позивачці знайти роботу та порівно утримувати дитину.

Свій обов`язок щодо утримання дитини ОСОБА_3 , він виконує сумлінно відповідно до рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 11.01.2016, згідно якого, він зобов`язаний виплачувати аліменти на малолітню дитину в розмірі 1000 грн., а також відповідно до свого фінансового стану, що підтверджується довідкою-розрахунком ГТУЮ у Київській області Бучанського міського відділу ДВС від 22.08.2019 №6009/3.

Повідомляє суд, що ним щомісячно виплачуються аліменти на дитину, а також ним по можливості періодично направляються посилки з подарунками та речами.

На день народження сина, ним 06.08.2019 на ім`я позивачки були надіслані кошти в сумі 4000 грн 00 коп.

Звертає увагу суду, що станом на день подання відзиву, він безробітній, не працевлаштований ні в Німечинні, ні в Україні. На сьогодні, він в пошуках офіційного працевлаштування, оскільки з 20.02.2019 року змінився його сімейний стан. Також, повідомляє, що на його утриманні не тільки його малолітній син ОСОБА_3 , але і його батьки пенсіонери, які постійно хворіють та потребують догляду й лікування. Його майновий стан не покращився, як це стверджує позивач.

Також повідомляє, що в період 2019 року він не перетинав кордон Німечинни ні для працевлаштування, ні як турист.

Сума аліментів, яку зазначила позивач є необґрунтованою, оскільки за її словами дитина не відвідує садок чи будь-який інший центр розвитку дитини. Позивач не зазначає підстави, які б могли слугувати збільшенням суми аліментів.

Його фінансовий стан погіршився, змінився сімейний стан - повторний шлюб, утримання малолітнього сина та утримання його батьків пенсіонерів.

Вважає, що він сплачує достатній рівень аліментів, який відповідає принципурівності участі кожного з батьків у утриманні своєї дитини, відповідно до ст. 180 СКУкраїни.

Позивач не зазначила обставини, які надають можливість збільшити розмір аліментів, оскільки останньою не надано належних доказів на підтвердження підстав, які б могли бути враховані при збільшенні їх розміру, а тому позовні вимоги в частині збільшення розміру аліментів є необґрунтованими.

Звертає увагу суду, що матеріальний стан з 2016 року не покращився, а тому сума в розмірі 5000 грн є не посильною, що призведе до фінансових проблем, оскільки постійного доходу він не має, а тому просить у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів відмовити в повному обсязі.

Ухвалою суду від 12.08.2019 відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого судового розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 16.09.2019 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

В судове засідання позивач ОСОБА_4 не з`явилась. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку. На адресу суду надала заяву відповідно до якої просить справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задоволити.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. На адресу суду надав заяву відповідно до якої просить справу розглядати у його відсутність. Заявлені позовні вимоги не визнає повністю, просить відмовити у задоволенні позову повністю.

Враховуючи, що судовий розгляд справи відбувається у відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Перевіривши викладені у заявах по суті справи обставини та безпосередньо дослідивши письмові докази, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини.

Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 , виданого 27.08.2014 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м.Києві, в графі батько записано « ОСОБА_2 » (а.с.5).

Як вбачається з довідки виконавчого комітету Аврамівської сільської ради Монастирищенського району від 13.05.2019 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований та проживає разом з матір`ю ОСОБА_5 в АДРЕСА_1 (а.с. 7).

Відповідно до рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 11.01.2016 з відповідача стягнуто на користь ОСОБА_1 кошти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1000 грн, починаючи з 07.09.2015 до досягнення дитиною повноліття (а.с. 6).

Згідно довідки-розрахунку №6009/3, виданої 22.08.2019 Бучанським міським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, станом на 22.08.2019 заборгованість з примусового виконання виконавчого листа №702/1240, виданого 20.01.2016 Монастирищенським районним судом Черкаської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1000 грн, щомісячно, починаючи із 07.09.2015 та до повноліття, відсутня, переплата складає 13709,57 грн ( а.с.56-58).

Згідно положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до частин першої, другої, статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснено, що відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейний кодекс України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки статті 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Про правильність застосування даних норм права свідчить постанова Верховного Суду від 12 вересня 2018 у справі № 459/2181/17, провадження № 61-37114св18.

Таким чином, обрання способу стягнення аліментів у частці від доходу чи у твердій грошовій сумі здійснюється саме за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Судом прийнято до уваги, що закон не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивач бажає скористатися такою можливістю.

З заяви про зміну позовних вимог вбачається, що позивачем, з якою проживає дитина, обрано спосіб стягнення аліментів саме у частці від заробітку (доходу) батька дитини.

Суд вважає, що посилання відповідача на перебування на його утриманні батьків пенсіонерів не може бути підставою для відмови в задоволенні позову, оскільки відповідач не довів, що його батьки перебувають на його повному утриманні, не отримують пенсію чи інші доходи.

Розмір аліментів визначений позивачем у розмірі 1/4 частки від всіх видів доходів відповідача, але не менше ніж 50% від встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття, є тим мінімумом, який батько в силу свого батьківського обов`язку за законом повинен сплачувати дитині та який не призведе до порушення його прав та інтересів.

Суд вважає, що за віком відповідач є працездатною особою, доводів на предмет скрутного матеріального становища чи незадовільного стану здоров`я, які б унеможливлювали ним сплату аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі, який визначено позивачем суду не подав, за таких обставин суд приходить до беззаперечного висновку про можливість їх сплати останнім.

Судом не встановлено істотних обставин, які могли б впливати на виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків, можливості сплачувати аліменти, з урахуванням інтересів та потреб саме дитини.

Згідно з ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Отже, враховуючи вищевикладене та положення ст.192 СК України, суд дійшов до переконання у наявності достатніх підстав для зміни способу стягнення аліментів, встановлених рішенням Монастирищенського районного суду Черкаської області від 11.01.2016 у справі № 702/1240/15-ц, провадження №2/702/17/16 в твердій грошовій сумі, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача на утримання сина аліментів у розмірі ј частини від усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Суд вважає за необхідне з метою повного забезпечення прав неповнолітньої дитини, на виконання положень ч.2 ст.182 СК України встановити мінімальний розмір аліментів у частці від доходу, але не менший, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно.

З урахуванням встановлених обставин, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, зважаючи на обов`язок обох батьків утримувати дитину, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги ґрунтуються на положеннях Сімейного кодексу України, відповідають інтересам дитини, її рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, визначення указаного позивачем способу та розміру стягнення аліментів призведе до дотримання прав дитини на утримання від батька відповідно до положень Закону.

З урахуванням задоволення позову суд вважає за необхідне відкликати виконавчий лист № 702/1240/15-ц, виданий 20.01.2016 Монастирищенським районним судом Черкаської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1000 грн, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, з дня набрання рішенням законної сили та долучити його до матеріалів справи.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому підлягає стягненню із відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. 4, 7, 10, 12, 13, 18, 28, 81, 133,141, 200, 206, 223, 247, 258-260, 263-265, 354, 355 ЦПК України, ст. 80, 84, 180, 181, 182, 183, 184, 192 Сімейного кодексу України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримння дитини задоволити повністю.

Змінити спосіб стягнення аліментів, що стягуються на підставі рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 11 січня 2016 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , на утримання сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1000 грн, та стягувати з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 , на утримання сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі ј частини з усіх видів його доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Відкликати виконавчий лист № 702/1240/15-ц, виданий 20.01.2016 Монастирищенським районним судом Черкаської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1000 грн, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, з дня набрання рішенням законної сили та долучити його до матеріалів справи.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Черкаського апеляційного суду Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Монастирищенським РВ УМВС України в Черкаській області, 03.07.2007, зареєстрована АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікацйний номер НОМЕР_4 , паспорт серії НОМЕР_5 , виданий Святошинським РУ ГУ МВС України в місті Києві 08.05.2003, останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_1 , проживає: АДРЕСА_2 .

Суддя: Н. В. Мазай