У Х В А Л А

Іменем України справа №133/493/19

26.02.19 року

Козятинський міськрайонний суд Вінницької області

складі головуючого судді Воронюк В.А.

При секретарі Гаврилюк О.Г.

Розглянувши у судовому засіданні в м. Козятині подання державного виконавця Козятинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_1 про примусовий привід боржника ОСОБА_2,-

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець Козятинського МР ВДВС ГТУЮ у Вінницькій області ОСОБА_1 звернувся в суд із поданням про примусовий привід боржника ОСОБА_2 у виконавчому провадженні по виконанню виконавчого листа № 126/408/16-ц від 05.08.2016 року виданого Бершадським районним судом Вінницької області про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12.02.2016 року і до досягнення сином повноліття.

В обгрунтування подання зазначив, що 05.09.2016 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по виконанню зазначеного вище виконавчого листа . Боржник аліменти не сплачував. Згідно розрахунку заборгованості по сплаті аліментів, станом на 01.02.2019 року , борг зі сплати аліментів становить 20735,63 грн.

Боржник ОСОБА_2. ухиляється від виконання рішення суду про сплату аліментів, на виклики державного виконавця не являється.

21.01.2019 року боржнику направлявся виклик зявитися до державного виконавця на 07.02.2019 року о 10 год. 00 хв., проте боржник не зявився, причин не явки не повідомив, що змушує його відповідно до ст.. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» звернутися до суду з даним поданням.

В судове засідання державний виконавець не зявилася, хоча належним чином був повідомлений про місце та час розгляду подання.

Боржник в судове засідання не з'явився.

Дослідивши подання державного виконавця про примусовий привід боржника, перевіривши обставини доказами, на які посилається заявник, суд приходить до висновку, що у задоволенні подання заявнику слід відмовити, виходячи з наступних підстав:

Відповідно до статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

П. 14 ч.2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» уповноважує виконавця викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не зявився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу;

Згідно з ч.1 ст. 438 ЦПК України, розшук боржника або дитини, привід боржника оголошується за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

В розумінні ч.1ст.28 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур'єром, крім, зокрема, постанов про відкриття виконавчого провадження, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Державний виконавець у поданому поданні не навів жодних доводів з цього приводу, та не надав жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували дійсність належного повідомлення боржника про його неодноразовий виклик до виконавчої служби, а так само умисність невиконання приписів державного виконавця, суду не надано, у зв"язку з чим застосування до ОСОБА_2 примусового приводу як боржника не відповідатиме визначеним ст.2 Закону України «Про виконавче провадження» засадам здійснення виконавчого провадження щодо його справедливості, неупередженості та об'єктивності.

Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів суд приходить до висновку, що подання необґрунтоване, не підтверджене наданими матеріалами, з матеріалів подання не вбачається, що державним виконавцем вжито достатніх заходів, спрямованих на виконання судового рішення, а тому суд вважає в задоволенні подання державного виконавеця Козятинського МР ВДВС ГТУЮ у Вінницькій області ОСОБА_1 про привід боржника ОСОБА_2 відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 258, 259, 260, 263,438, ЦПК України, ст.11, 18, Закону України «Про виконавче провадження» суд

У Х В А Л И В :

Відмовити в задововленні подання державного виконавця Козятинського МР ВДВС ГТУЮ у Вінницькій області ОСОБА_1 про привід боржника ОСОБА_2 у виконавчому провадженні по виконанню виконавчого листа №126/408/16-ц від 05.08.2016 року виданого Бершадським районним судом Вінницької області про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12.02.2016 року і до досягнення сином повноліття.

Копію ухвали направити для відому начальнику Козятинського МР ВДВС ГТУЮ.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя : В.А.Воронюк