Постанова

Іменем України

18 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 372/4855/15-ц

провадження № 61-36281св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В.,

суддів: Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., Хопти С. Ф. (суддя-доповідач),

Шиповича В. В.,

учасники справи:

позивач - приватне підприємство «Паландин-Агро»,

відповідач - ОСОБА_2,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу приватного підприємства «Паландин-Агро» на рішення Обухівського районного суду Київської області від 30 червня 2016 року у складі судді Зінченка О. М. та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 19 січня 2017 року у складі колегії суддів: Мельника Я. С., Волохова Л. А.,

Матвієнко Ю. О.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2015 року приватне підприємство «Паландин-Агро» (далі -

ПП «Падандтн-Агро») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди.

Позовна заява мотивована тим, що 14 липня 2015 року ПП «Паландин-Агро» в особі директора ОСОБА_4 у телефонній розмові домовився з ОСОБА_2 про перевезення на його власному автомобілі вантажу з

м. Дніпропетровськ до м. Балта Одеської області. Однак, зазначало, що товар так і не був доставлений до визначеного місця призначення, що завдало йому майнової шкоди.

Посилаючись на викладене, ПП «Паландин-Агро» просило суд стягнути із ОСОБА_2 на свою користь 396 314 грн 29 коп. майнової шкоди та судові витрати.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 30 червня

2016 року у задоволенні позову ПП «Паландин-Агро» відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що будь-яких належним і допустимих доказів на підтвердження своїх доводів про існування договірних відносин укладених між позивачем та відповідачем, суду всупереч вимогам статей 10, 11, 60 ЦПК України 2004 року позивачем не подано, тому такі доводи позову слід вважати недоведеними. При цьому вважав необґрунтованими доводи представника позивача про укладення зазначеного договору в усній формі, оскільки це не передбачено ЦК України. Враховуючи викладене, суд вважав позовні вимоги недоведеними і не вбачав підстав для задоволення позову про стягнення з відповідача матеріальної шкоди.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 19 січня 2017 року апеляційну скаргу ПП «Паладин-Агро» відхилено. Рішення Обухівського районного суду Київської області від 30 червня 2016 року залишено без змін.

Ухвалу суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що вирішуючи спір, суд першої інстанції правильно визначив предмет доказування у справі, повно та всебічно дослідив обставини, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, перевірив їх наданими доказами, які оцінив у відповідності до вимог статті 212 ЦПК України 2004 року, та дійшов до обґрунтованого висновку про те, що позивач не надав належних і допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог, тому ухвалив законне і обґрунтоване рішення про відмову у задоволенні позову.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у лютому 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ПП «Паландин-Агро», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права й порушення норм процесуального права, просило скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову ПП «Паландин-Агро» у повному обсязі.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 березня 2017 року відкрито касаційне провадження у цій справі за касаційною скаргою ПП «Паландин-Агро».

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У липні 2018 року справа надійшла до Верховного Суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями у червні 2019 року справу передано судді-доповідачу.

Ухвалою Верховного Суду від 04 вересня 2019 року справу за позовом

ПП «Паландин-Агро» до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди призначено до судового розгляду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що у законодавстві України відсутні

будь-які вказівки на заборону укладення договору перевезення в усній формі. Самим відповідачем не заперечується факт укладення договору перевезення із позивачем, та не заявляється вимог про недійсність цього договору. Відповідач підтвердив у ході допиту його як свідка обставини про отримання ним вантажу у м. Дніпропетровську та його вивантаження у

м. Вінниці. Доказами укладення вказаного договору перевезення є дві товарно-транспортні накладні від 14 липня 2015 року.

Відзив на касаційну скаргу до суду не надійшов

Фактичні обставини справи, встановлені судами

У листопаді 2015 року ПП «Паландин-Агро» звернулося із позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди. Обґрунтовуючи позовні вимоги, ПП «Паландин-Агро» зазначало, що між сторонами в усній формі був укладений договір перевезення вантажу.

У матеріалах справи наявна ксерокопія протоколу допиту свідка

ОСОБА_2 від 04 вересня 2015 року, який складений слідчим слідчого відділу Балтського районного відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у рамках досудового розслідування, у змісті якого містяться пояснення ОСОБА_2 з приводу обставин транспортування вантажу до м. Балта, Одеської області (а. с. 6-7).

Вказана ксерокопія зазначеного протоколу ніким не засвідчена, оригінал цього протоколу судом не досліджувався.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга ПП «Паландин-Агро» задоволенню не підлягає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із частиною першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до частини першої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частин першої-п'ятої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно із частиною першою статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до частин першою-третьою статті 909 ЦК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

За змістом частини першої-другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Суди, на підставі належним чином оцінених доказів, дійшли правильного висновку про те, що будь-яких належним і допустимих доказів на підтвердження своїх доводів про існування договірних відносин між позивачем та відповідачем, суду всупереч вимогам статей 10, 11, 60 ЦПК України 2004 року позивачем не подано, тому такі доводи позову слід вважати недоведеними. При цьому правильно виходили із того, що укладення указаного позивачем договору в усній формі не передбачено ЦК України.

За наведених обставин, суди обґрунтовано вважали позовні вимоги недоведеними і не вбачали передбачених законодавством підстав для задоволення позову стягнення з відповідача матеріальної шкоди.

Доводи касаційної скарги про те, що відповідач визнав факт укладення договору перевезення є необґрунтованими, оскільки суперечать вимогам частини третьої статті 909 ЦК України відповідно до якої договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі.

Інші доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції, і на законність судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій не впливають.

Отже, судові рішення судів попередніх інстанцій ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до частини першої 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416, ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу приватного підприємства «Паландин-Агро» залишити без задоволення.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 30 червня

2016 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 19 січня

2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Є. В. Синельников

Судді: О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара

С. Ф. Хопта

В. В. Шипович