Житомирський апеляційний суд
Справа №278/2515/18 Головуючий у 1-й інст. Зубчук І. В.
Категорія 24 Доповідач Павицька Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2019 року

Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Павицької Т. М.,

суддів Трояновської Г. С., Миніч Т. І.,

за участю секретаря Кучерявого О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №278/2515/18 за позовом ОСОБА_1 до товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» про стягнення суми страхової виплати за договором добровільного страхування від нещасних випадків, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 12 листопада 2018 року, ухвалене під головуванням судді Зубчук І.В. в м. Житомирі,

в с т а н о в и в :

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом у якому просив стягнути із відповідача на його користь страхову виплату у сумі 30000 грн та судові витрати. Свої вимоги мотивував тим, що 12 серпня 2016 року між товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» (страховик) та ним (страхувальник) було укладено договір добровільного страхування від нещасних випадків №ZRUONS-167C1IRB. Згідно умов вказаного договору, предметом договору є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать законодавству України, пов'язанні з життям, здоров'ям та працездатністю застрахованої особи. Строк дії договору 12 місяців з 17.08.2016 по 16.08.2017 включно (але не більше ніж сплачувальний період). Договір лонгується на такий же строк у разі сплати наступних страхових платежів, якщо жодний із учасників договору не заявить бажання про його припинення. Зазначав, що у зв'язку із продовженням сплати ним страхових платежів, дію договору було продовжено по 16.08.2018 рік. 24 лютого 2018 року сталася страхова подія, а саме: відмороження стоп обох ніг ІІІ, ІV ступенів, яке призвело до ампутації лівої ступні та одного пальця правої ступні. Позивач звернувся до відповідача для отримання страхового відшкодування, однак отримав відмову. На підставі вказаного просив задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 12 листопада 2018 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу та вважає, що воно ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи. А тому, оскаржуване рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового про задоволення позову. На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що судом безпідставно було відмовлено у клопотанні про виклик свідків, також було залишено поза увагою суду той факт, що відповідач, відмовляючи у виплаті страхового відшкодування не посилався на ненадання страхувальником документів, які підтверджують факт та обставини настання страхового випадку, на невідповідність медичної довідки від 01.03.2018, а також на те, що звернення відбулося пізніше 48 годин з моменту настання страхового випадку.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Догоговір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).

Виконання договірних зобов'язань повинно здійснюватися відповідно до умов договору, загальних положень щодо виконання зобов'язань, визначених у главі 48 ЦК України, та спеціальних правил стосовно виконання окремих видів договірних зобов'язань.

Виконання договірного зобов'язання ? це вчинення боржником на користь кредитора або третьої особи певних дій, що становлять предмет виконання договірного зобов'язання. Виходячи з того, що дії боржника є правомірними і спрямовані на припинення договірного зобов'язання, вони за своєю юридичною природою є правочинами. Отже, на них поширюються загальні правила щодо правочинів.

Судом першої інстанції встановлено, що 12.08.2016 між сторонами було укладено договір добровільного страхування від нещасних випадків № ZRU0NS-167C1IRB, відповідно до умов якого, товариство з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Кредо" зобов'язалося у разі настання страхового випадку здійснити страхове відшкодування ОСОБА_1, а останній зобов'язався своєчасно сплачувати страхові платежі та виконувати умови договору та правила страхування.

Згідно п.7 договору добровільного страхування від нещасних випадків № ZRU0NS-167C1IRB від 12.08.2016 договір діє 12 місяців з 17.08.2016 00:00:00 по 16.08.2017 00:00:00 включно ( але не більше ніж сплачуваний період). Цей договір лонгується на такий же строк у разі сплати наступних платежів, якщо жодний з учасників договору не заявить про бажання його припинити.

Факт сплати страхових платежів позивачем після 16.08.20017 підтверджується довідкою ТОВ "Страхова компанія "Кредо". Отже, в розумінні п.7 спірного договору строк його дії продовжений до 16.08.2018 00:00:00 включно ( але не більше ніж сплачуваний період).

У матеріалах справи наявна заява ОСОБА_1 із якої видно, що 27 квітня 2018 року останній звернувся до відповідача про страхову виплату на підставі події, яка сталася 16.04.2018, що призвела до пошкодження здоров'я внаслідок нещасного випадку шляхом обмороження.

Страховим актом № Z184EPB7000098 від 16 травня 2018 року позивачу було відмовлено у виплаті страхового відшкодування.

За змістом п. 3.2. зазначеного страхового акта підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування стали такі обставини: у зв'язку з тим, що cтрахувальником (застрахованою особою) не надані документи, що підтверджують факт та обставини настання страхового випадку, дана подія не може бути кваліфікована як страхова подія, з настанням якої виникає обов'язок cтраховика здійснити страхову виплату; надана медична довідка не може слугувати підтвердженням факту настання страхового випадку, оскільки не відповідає вимогам п. 3.3.1. умов страхування, що є підставою для відмови у страховій виплаті на підставі п. 4.1.5. умов страхування; звернення за медичною допомогою відбулося пізніше 48 годин з моменту настання нещасного випадку; навмисні дії застрахованої особи, спрямовані на настання страхового випадку.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що відмова відповідача у виплаті ОСОБА_1 страхового відшкодування є правомірною та такою, що відповідає п.п.4.1.5 та 4.1.6 Умовам страхування, оскільки позивачем не підтверджено факт настання страхового випадку, не було надано документів, які б відповідали вимогам п.3.3.1 Умов, не надано доказів, що він звертався за медичною допомогою не пізніше 48 годин з моменту настання нещасного випадку.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно ст.8 Закону України «Про страхування» страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми ( страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або інші особі.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 ЦК України).

Страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката) (ч. 1 ст. 990 ЦК України).

Пунктом 1.2.6. Умов страхування по договору добровільного страхування від нещасних випадків (далі - Умови) встановлено, що страхувальник зобов'язаний для вирішення питання про здійснення страхової виплати надати страховику документи, зазначені у п.3.3. умов страхування.

Відповідно до п. 3.2. Умов для отримання страхової виплати страхувальник у строк не пізніше тридцяти днів з дня настання події повинен звернутися до страховика із заявою про страхову виплату та надати документи, які підтверджують факт настання страхового випадку.

За змістом п. 3.3. Умов до заяви про страхову виплату повинні додаватися, зокрема, документи, що підтверджують факт настання страхового випадку (медична карта, виписка з історії хвороби, листок непрацездатності, довідка медичного закладу).

Пунктом 3.3.1. Умов встановлено, що медична довідка (або довідки) повинна містити в собі: ПІБ пацієнта, точний діагноз, дату звернення за медичною допомогою, тривалість лікування; підписана відповідальною особою та завірена печаткою медичного закладу.

Судом встановлено, що позивач, як страхувальник, надав відповідачу, як страховику, документи, які на його думку, підтверджують факт настання страхового випадку, а саме: довідку КУ "Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф. Гербачевського" Житомирської міської ради від 01 березня 2018 року, довідку Центральної міської лікарні № 2 м. Житомир від 14 травня 2018 року № 73/4230 та епікриз Центральної міської лікарні № 2 м. Житомир від 16 травня 2018 року.

Зі змісту довідки КУ «Обласна клінічна лікарня» ім. О.Ф. Гербачевського Житомирської міської ради від 01 березня 2018 року вбачається, що ОСОБА_1 встановлений діагноз відмороження ступні обох ніг та призначено лікування. Травма отримана в побуті 24.02.2018 року. Зазначена довідка не завірена печаткою медичного закладу, а тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку, про її невідповідність вимогам п. 3.3.1 Умов.

Довідка Центральної міської лікарні № 2 м. Житомир від 14 травня 2018 року № 73/4230 та епікриз Центральної міської лікарні № 2 м. Житомир від 16 травня 2018 року містять відомості про перебування ОСОБА_1 на стаціонарному лікуванні з 18 квітня 2018 року по 14 травня 2018 року.

Пунктами 4.1.5. та 4.1.6. Умов визначено, що підставою для відмови страховика у здійсненні страхової виплати є надання страхувальником (застрахованою особою) документів (медичних довідок), що не відповідають вимогам, зокрема, п. 3.3.1. Умов страхування та звернення застрахованої особи за медичною допомогою, використовуючи будь-які доступні способи, пізніше 48 годин з моменту настання нещасного випадку.

З огляду на наведене, якщо брати до уваги той факт, що позивач відповідно до довідки КУ "Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф. Гербачевського" Житомирської міської ради від 01 березня 2018 року звернувся за медичною допомогою лише 01 березня 2018 року, то є очевидним, що таке звернення відбулося пізніше 48 годин з моменту настання нещасного випадку, оскільки, як зазначає позивач та зазначено в довідці, страхова подія сталася 24 лютого 2018 року.

З врахуванням викладеного, суд дійшов до правильного висновку про відмову у задоволені позову, оскільки відмова відповідача у виплаті ОСОБА_1 страхового відшкодування є правомірною та такою, що відповідає вимогам Умов страхування, а саме п.п. 4.1.5. та 4.1.6., оскільки позивачем на підтвердження факту настання страхового випадку не було надано документів, які б відповідали вимогам п. 3.3.1. Умов, та не було надано доказів того, що він звернувся за медичною допомогою не пізніше 48 годин з моменту настання нещасного випадку.

Доводи позивача про те, що суд першої інстанції відмовив йому у задоволенні позову з інших підстав, ніж відповідач відмовив у виплаті страхового відшкодування листом від 16 травня 2018 року не заслуговують на увагу, оскільки страховим актом № Z184EPB7000098 від 16 травня 2018 року позивачу було відмовлено у виплаті страхового відшкодування у зв'язку з недотриманням ОСОБА_1 вимог п.3.3.1 та п. 4.1.6 Умов.

Інші доводи апеляційної скарги також не дають підстав для висновку, що судом при вирішенні спору були порушені норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає, що рішення суду постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, відтак підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги немає.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 12 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Дата складення повного судового рішення 26 лютого 2019 року.

Головуючий

Судді