Справа № 716/43/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.02.19 Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді Пухарєвої О.В.,

за участю секретаря Кульки О.М.,

з участю представника позивача- ОСОБА_2. ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду м.Заставна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади старостинського округу №3 с.Добринівці Юрковецької об»єднаної територіальної громади в особі Юрковецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадщини за заповітом ,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2, звернулася до суду із позовною заявою до територіальної громади старостинського округу №3 с.Добринівці Юрковецької об»єднаної територіальної громади в особі Юрковецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадщини за заповітом.

Посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько ОСОБА_3 Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить: житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований по АДРЕСА_1; право на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності ССС "Промінь" с. Добринівці в розмірі 1,37 в умовних кадастрових гектарах; право на пайовий фонд колективного сільськогосподарського підприємства ТзОВ "Промінь" с.Добринівці Заставнівського району Чернівецької області, яка належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай серії НОМЕР_2, виданий Добриновецькою сільською радою 20.08.2004; право на вклади з нарахованими відсотками та компенсаційними виплатами, що зберігаються відповіднодо умов договору банківського вкладу в ТВБВ філії - Чернівецького обласного управління АТ Ощадбанк № 10025/0138 (6795/020) с. Добринівці в національній валюті. Згідно заповіту від 25.07.1985, посвідченого секретарем виконкому Добриновецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області, ОСОБА_3 все своє майно заповів ОСОБА_1 Спадкоємцями, які мали право на обов"язкову частку при спадкуванні за заповітом не має.

Позивач зазначила, що спадщину після смерті батька ОСОБА_3 прийняла, оскільки проживала із померлим на час відкриття спадщини. Крім того, 03.05.2012 отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, яке складається з прав на земельну частку (пай), прав на пайовий фонд та прав на вклад.

На даний час, маючи намір оформити свої спадкові права на житловий будинок, позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказане майно, однак у його видачі нотаріусом було відмовлено, оскільки не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на житловий будинок з погосподарськими будівлями, що розташований по АДРЕСА_1 за ОСОБА_3

Відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно є перешкодою в оформленні спадщини. Саме тому, вона змушена в судовому порядку визнавати право власності на спадщину. У зв'язку із чим просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом.

В підготовчому засідання представник позивача ОСОБА_2 підтримав позов повністю, просив його задовільнити.

Представник відповідача- територіальної громади с. Добринівці в підготовче засідання не з'явився, подав суду заяву про визнання позову та прохання розглянути справу в його відсутності.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Згідно ч. 4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

У відповідності до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, приймаючи визнання відповідачем позову, оскільки це не суперечить Закону, не порушує свободи чи інтереси інших осіб, у відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_3, що вбачається з копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3

Після смерті останнього відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, що розташований по АДРЕСА_1

Відповідно до ст. 524 ЦК України (в ред. 1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Відповідно до ст. 527 ЦК України (в ред. 1963 року) спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.

Відповідно до ст. 534 ЦК України (в ред. 1963 року) кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Встановлено, що за життя ОСОБА_3 зробив розпорядження своїм майно, склавши 25.07.1985 заповіт, згідно якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що йому буде належати на день його смерті і на що він за законом матиме право заповів ОСОБА_1 .

Судом встановлено, що спадкоємців котрі б мали право на обов"язкову частку в спадщині відповідно до ст. 535 ЦК України (в ред. 1963 року) після смерті ОСОБА_3 відсутні.

Відповідно до ст. 548 ЦК України ( в ред. 1963 року) для оформлення спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до 549 ЦК України ( в ред. 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Встановлено, що ОСОБА_1 вчасно прийняла спадщину, після смерті батька ОСОБА_3, шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, відповідно до вимог ЦК УРСР 1963 року, оскільки проживала разом із своїм батьком в спірному будинку по АДРЕСА_1 старостинського округу №3 с. Добринівці № 282 від 14.12.2018, яка міститься в матеріалах спадкової справи. За її заявою в Заставнівській державній нотаріальній конторі заведено спадкову справу щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3.

Крім того, на частину спадкового майна, яке складається із: права на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності ССС "Промінь" с. Добринівці в розмірі 1,37 в умовних кадастрових гектарах; права на пайовий фонд колективного сільськогосподарського підприємства ТзОв"Промінь" с. Добринівці Заставнівського району Чернівецької області, яка належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай серії НОМЕР_2, виданий Добриновецькою сільською радою 20.08.2004; права на вклади з нарахованими відсотками та компенсаційними виплатами, що зберігаються відповіднодо умов договору банківського вкладу в ТВБВ філії - Чернівецького обласного управління АТ Ощадбанк № 10025/0138 (6795/020) с. Добринівці в національній валюті позивач ОСОБА_1 03.05.2012 отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом.

Відповідно до положення ч.1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

На виконання вимоги даної статті позивач ОСОБА_1 звернулася до нотаріальної контори із відповідною заявою, проте їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину по заповітом, оскільки нею не було надано правовстановлюючих документів на житловий будинок, що розташований в АДРЕСА_1 Вказане підтверджується постановою державного нотаріуса Заставнівської державної нотаріальної контори Бурдейної Г.П. від 26.12.2018.

Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований по АДРЕСА_1 належав ОСОБА_3 Вказане підтверджується довідкою Юрковецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області старостинського округу №3 с. Добринівці №284 від 4.12.2018 .

Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по введенню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12.05.85 № 5-24/26, а згодом - Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25.05.90 №69.

В інформаційному листi Вищого Спецiалiзованого Суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ вiд 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» сказано, що записи у по-господарських книгах, при вирішенні питання про визнання права власності на житлові будинки i споруди у порядку спадкування, оцiнюються у сукупності з iншими доказами, таким як: рiшення про оформлення права власностi громадян на будинки, технiчним паспортом на будiвлi, документами про вiдведення в установленому порядку земельних дiлянок пiд забудову тощо.

В п. 9 постанови Пленуму Верховного суду України від 04.10.1991 року №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок» зазначено, що право власності на житловий будинок, збудований громадянами на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради.

Частинами 3, 4 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Встановлено, що ОСОБА_3 за життя не оформив документи на належне йому нерухоме майно та не зареєстрував його належним чином.

Відповідно до другого абзацу пункту 3.1 розділу ІІІ Порядку затвердженого Наказом від 19.03.2013р. №95 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

На даний час позивачем, як спадкоєцем майна померлого ОСОБА_3 за заповітом, виготовлено технічний паспорт на житловий будинок. Згідно характеристики будинку, господарських будівель та спору, згаданий житловий будинок по АДРЕСА_1 побудований у 1953-1980 роках.

Відповідно ст.328 ЦК України , право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема iз правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо iнше прямо не випливає iз закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.392 ЦК України в разi вiдсутностi документів на право власності, власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку.

Таким чином, сукупність зібраних у справі доказів, дають суду право зробити висновок, що позовні вимоги обґрунтовані і їх слід задовольнити з метою реалізації позивачем своїх законних спадкових прав.

На підставі викладеного, ст.ст.524,527,534-535,548,549 ЦК Української РСР, ст.ст. 328,392, 1297 ЦК України, ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», керуючись ст.ст. 206, 235, 247, 258-259, 263, 265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1), жителькою АДРЕСА_2 право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, загальною площею 41,00 кв.м. та житловою площею 30,40 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_3 в порядку спадкування за заповітом, після смерті батька ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Добринівці Заставнівського району Чернівецької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до Чернівецького апеляційного суду через Заставнівський районний суд.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний тест рішення складено14.02.2019

Суддя О.Пухарєва