ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/3958/17 Номер провадження 22-ц/814/1889/19Головуючий у 1-й інстанції Тімошенко Н. В. Доповідач ап. інст. Бутенко С. Б.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді: Бутенко С.Б.

Суддів: Обідіної О.І., Прядкіної О.В.

розглянув в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на заочне рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 21 травня 2018 року у складі судді Тімошенко Н.В.

у цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитною лінією,

В С Т А Н О В И В:

В травні 2017 року представник ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з вказаним позовом та, посилаючись на порушення відповідачем зобов`язань за кредитним договором № 003-16112-270513 від 27 травня 2013 року, просив про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитною лінією на загальну суму 59409,57 грн., яка складається з: простроченого тіла кредиту 35000 грн., заборгованості за відсотками 24409,57 грн., а також 1600 грн. судових витрат.

Позов мотивовано тим, що між банком та відповідачем укладено кредитну угоду відповідно до заяви № 003-16112-270513 від 27.05.2013 року, за якою ПАТ «Дельта Банк» було відкрито картковий рахунок НОМЕР_1 та встановлено ліміт кредитної лінії в розмірі 31800,00 грн., якою відповідач користувалася, проте, своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконувала, внаслідок чого утворилась вищевказана заборгованість.

Заочним рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 21 травня 2018 року позов ПАТ «ДельтаБанк» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитною лінією на загальну суму 59409,57 грн., яка складається з простроченого тіла кредиту - 35000,00 грн. та заборгованості за відсотками - 24409,57 грн.

Вирішено питання судових витрат. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Дельта Банк» 1600,00 грн. судового збору.

Рішення суду першої інстанції мотивовано наявністю правових підстав для задоволення позову.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 18 березня 2019 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

Не погодившись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог ПАТ «Дельта Банк» відмовити.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що позивачем не надано доказів розміру заборгованості по кредитному договору, а збільшення тіла кредиту за кредитною лінією є необґрунтованим.

Також вказує, що відсоткова ставка, застосована у розрахунку заборгованості, не відповідає умовам договору та наведений розрахунок містить арифметичні помилки.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

Колегія суддів Полтавського апеляційного суду, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Частина третя статті 3 ЦПК України встановлює, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою 1 розділу V Цивільного процесуального кодексу України.

Спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи (частина четверта статті 19, стаття 274 ЦПК).

Апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (частина перша статті 369 ЦПК).

Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи (частина 13 статті 7 ЦПК).

Згідно частин першої, другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно пункту 1 частини першої статті 374 ЦПК України за результатами розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно частини першої статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

По справі встановлено, що 27 травня 2013 року ПАТ «Дельта Банк» та фізична особа - резидент України ОСОБА_1 уклали кредитний договір шляхом акцептування банком пропозиції клієнта (оферти) відповідно до умов заяви № 003-16112-270513, Правил банківського обслуговування фізичних осіб у ПАТ «Дельта Банк», затверджених рішенням Ради Директорів Банку від 20 березня 2013 року протокол № 14 і Тарифів Банку, зазначених в п. 2.6. частини 2 пропозиції - кредитна картка № 1 Еволюція Лояльна, що є її невід`ємною частиною.

Згідно з умовами частини 2, пункту 2 частини 3 укладеного між сторонами договору, банк відкрив відповідачці картковий рахунок № НОМЕР_1 у валюті рахунку - гривні із встановленим лімітом кредитної лінії - 31800 грн. на строк 364 календарних дні на умовах його пролонгації. Кожен наступний ліміт кредитної лінії надається після спливу строку надання попередньої, на умовах, погоджених сторонами у пропозиції та не потребує підписання додаткових угод до пропозиції.

У зв`язку з відкликанням банківської ліцензії у ПАТ «Дельта Банк» відповідно до постанови Правління Національного банку України № 664 від 02 жовтня 2015 року, після спливу чергового строку ліміту кредитної лінії, відповідно до п. 2.4 частини 3 договору, з 01 червня 2016 року був встановлений ліміт Кредитної лінії в розмірі 0,00 грн., не сплачена заборгованість за договором визнана простроченою.

Станом на 04 квітня 2017 року заборгованість відповідача за договором № 003-16112-270513 від 27 травня 2013 року становить 59409,57 грн. та складається із простроченого тіла кредиту в розмірі 35000 грн. та заборгованості за відсотками в розмірі 24409,57 грн.

Встановивши факт неналежного виконання відповідачем ОСОБА_1 умов кредитного договору № 003-16112-270513 від 27 травня 2013 року, суд першої інстанції, виходячи із наявності заборгованості за вказаним кредитним договором, дійшов вірного висновку про задоволення позову ПАТ «Дельта Банк».

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин та підставність заявлених позовних вимог.

За частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів цього виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції тієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (стаття 638 ЦК України).

Пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору; пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття (частина перша статті 641 ЦК України).

За правилами частини першої статті 627, статті 629 ЦК України згідно статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 21 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України № 5 від 30 березня 2012 року «Про застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» договір про відкриття кредитної лінії є одним із видів кредитного договору, а кредитна лінія - однією із форм кредитування, в яких у межах встановленого ліміту здійснюється видача і погашення кредиту кількома частинами (траншами). Оскільки в цьому договорі передбачено всі істотні умови, необхідні для кредитного договору, то зобов`язання з надання кредиту є дійсним із моменту укладення кредитного договору - договору про відкриття кредитної лінії.

Факт укладення між сторонами кредитного договору № 003-16112-270513 від 27 травня 2013 року у межах встановленого кредитного ліміту за кредитною лінією підтверджується наявними в матеріалах справи доказами та апелянтом по справі не заперечується.

Згідно статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін) (частина перша статті 530 ЦК України).

Відповідно до договору № 003-16112-270513 від 24 травня 2013 року Банк відкрив ОСОБА_1 рахунок № НОМЕР_1 у національній валюті - гривні з використанням платіжної картки «MasterCard Wordwide» (тарифний пакет «Кредитна картка № 1 Еволюція Лояльна») з встановленням ліміту кредитної лінії 31800 грн. на строк 364 календарні дні.

У відповідності до пункту 2.4 частини 3 договору № 003-16112-270513, кредитування рахунку в межах кредитної лінії здійснюється протягом строку, визначеного у п. 2.4 частини 2 Пропозиції (364 дні). Кожен наступний ліміт кредитної лінії надається після спливу строку надання попередньої, на умовах, погоджених сторонами у цій Пропозиції та не потребує підписання додаткових угод до цієї Пропозиції.

Тарифами на обслуговування платіжних карток тарифний пакет «Кредитна картка № 1 Еволюція Лояльна», затвердженими рішенням Тарифного комітету АТ «Дельта Банк» протокол № 522 від 1 грудня 2012 року, які підписані сторонами та є невід`ємною частиною кредитного договору № 003-16112-270513 від 24 травня 2013 року, встановлено обов`язок позичальника після спливу пільгового періоду для погашення заборгованості за кредитною лінією - 55 днів щомісяця погашати частину заборгованості у вигляді обов`язкового мінімального платежу, який складається із частки обов`язкового погашення тіла кредиту - 2,00% від суми використаних коштів станом на день розрахунку, нарахованих процентів за кредитом, процентів за недозволений овердрафт, штрафу за прострочену заборгованість та суми заборгованостей минулих періодів.

Процентні ставки становлять процент за користування відновлювальною кредитною лінією для здійснення операцій в торгово-сервісній мережі 0,0001% річних, процент за користування відновлювальною кредитною лінією після закінчення пільгового періоду та для здійснення операцій з видачі готівки з карткового рахунку у банкоматах та або касах банків становить 4,00% на місяць, процент на позитивний залишок становить 10,00 % річних, процент за недозволений овердрафт становить 48,00 % річних.

Плата за обслуговування карткового рахунку становить 9,90 грн., штраф за прострочену заборгованість обов`язкового мінімального платежу становить 0,01 %, але не менше та /або не більше 75,00 грн. за кожен факт прострочення.

Таким чином, згідно з погодженими сторонами умовами кредитного договору, відповідач ОСОБА_1 зобов`язана була повернути використані кошти за кредитною лінією шляхом внесення щомісячних обов`язкових платежів у розмірі не менше 2% від суми кредиту та 48% річних, нарахованих за місяць, впродовж строку кредитування, після закінчення якого повернути кредит повністю та сплатити належні Банку проценти за договором.

Як вбачається із наданого представником позивача розрахунку заборгованості та виписок по рахунку № НОМЕР_1 , відповідачкою використано та не повернуто Банку 35000 грн. кредитних коштів, останній платіж у погашення кредиту було здійснено нею 22 вересня 2014 року. З 01 червня 2016 року, після закінчення попереднього періоду кредитування, Банком встановлено ліміт кредитної лінії у розмірі 0,00 грн., що відповідно до пунктів 2.3, 4 частини 3 кредитного договору сторін є безумовним правом Банку.

За приписами статей 2, 12, 13, 81, 89 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина 6 статті 81 ЦПК України).

Заперечуючи розрахунок заборгованості за кредитом, у тому числі щодо суми використаного кредиту, розподілу сплачених нею коштів та нарахування відсотків, відповідачка належних та допустимих доказів на його спростовування суду не надала, а наведені в апеляційній скарзі доводи ґрунтуються на її власних розрахунках та не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами.

Наведені в апеляційній скарзі доводи є такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути взяті судом до уваги, оскільки зводяться до переоцінки доказів у справі і незгоди заявника з висновками суду щодо їх оцінки, та ґрунтуються на припущенні й власному тлумаченні апелянтом норм права та умов укладеного між сторонами договору.

Судом першої інстанції при вирішенні справи правильно встановлено фактичні обставини справи та застосовано положення статтей 526, 530, 610, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України, за якими зобов`язання за договором, у тому числі за договором кредиту, за яким кредитодавець надає кошти, а позичальник зобов`язується їх повернути зі сплатою процентів, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором, є обов`язковими для виконання сторонами та мають виконуватися належним чином.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58), згідно якої принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, а тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - залишенню без змін.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Заочне рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 21 травня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку лише у випадках, встановлених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: С.Б. Бутенко

Судді: О.І. Обідіна

О.В. Прядкіна