Постанова

Іменем України

26 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 644/9467/15-ц

провадження № 61-30860св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю.,

Червинської М. Є.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - приватне акціонерне товариство «Український Страховий Стандарт»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український Страховий Стандарт» на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 15 вересня 2016 року в складі судді Лігус С. М. та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 22 серпня 2017 року в складі колегії суддів: Сащенко І. С., Овсяннікової А. І., Карімової Л. В.,

В С Т А Н О В И В:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до

приватного акціонерного товариства «Український Страховий Стандарт» (далі -

ПрАТ «Український Страховий Стандарт») про стягнення страхового відшкодування за договором добровільного страхування.

На обґрунтування позову зазначала, що 15 лютого 2015 року в м. Харкові на перехресті вул. Миру та просп. Фрунзе сталася дорожньо-транспортна пригода. Позивач на підставі договору добровільного страхування від 30 грудня

2013 року № 0111-080201110, згідно з яким було застраховано належний їй автомобіль MG CROSS, державний номерний знак НОМЕР_1 , звернулась до відповідача та за його рекомендацією надала свій автомобіль до огляду.

Згідно з розрахунком-фактури від 24 березня 2015 року № вартість відновлювального ремонту автомобіля склала 54 147,74 грн. Рішенням ПрАТ «Український Страховий Стандарт» на підставі звіту від 09 квітня

2015 року № 50/03/15 страхова подія від 15 лютого 2015 року визнана як «конструктивна загибель», оскільки вартість відновлюваного ремонту автомобіля складала 144 993,52 грн, що більше ніж сума вартості автомобіля

100 225,00 грн, указана у страховій угоді. ОСОБА_1 вважав, що зазначений звіт від 09 квітня 2015 року № 50/03/15 складено з порушенням.

Враховуючи вищевикладене, позивач просила суд стягнути з відповідача

на її користь страхове відшкодування у розмірі 54 147,74 грн та пеню у

розмірі 14 945,40 грн.

Короткий зміст рішення суду першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 15 вересня

2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області

від 22 серпня 2017 року, позов ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з ПрАТ «Український Страховий Стандарт» на користь ОСОБА_1 виплату страхового відшкодування у розмірі 54 147,74 грн та пеню у

розмірі 14 945,40 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив із того, що автомобіль позивача був застрахований, ОСОБА_1 виконала умови договору страхування, зокрема, у визначені договором строки звернулася до відповідача із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування, надавши усі необхідні документи, але у виплаті страхового відшкодування їй було відмовлено.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У жовтні 2017 року ПрАТ «СК «Український Страховий Стандарт»подало до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Аргументи учасників справ

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що судами неповно з`ясовано обставини справи, що мають значення для справи, а висновки не відповідають дійсним обставинам справи.

Відзив на касаційну скаргу не подано

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

На підставі підпункту 6 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України справа передана до Касаційного цивільного суду.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судами установлено, що ОСОБА_1 було застраховано належний їй транспортний засіб, а саме автомобіль MG CROSS, державний номерний знак

НОМЕР_1 на підставі договору добровільного страхування № 0111-0802-01110, укладеного між сторонами 30 грудня 2013 року.

Під час дії договору 15 лютого 2015 року в м. Харкові на перехресті вул. Миру та просп. Фрунзе сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої автомобіль отримав механічні пошкодження.

ОСОБА_1 у відповідності до умов договору страхування повідомила

ПрАТ «Український Страховий Стандарт» про настання випадку, який має ознаки страхового.

Також відповідачу було надано рахунок-фактуру офіційного дилера

«АІС Харків» від 24 березня 2015 року № , згідно з яким вартість відновлювального ремонту автомобілю склала 54 147,74 грн.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною першою статті 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору.

Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 1 Правил добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного) № 050/2 повна конструктивна загибель означає такий характер пошкоджень транспортного засобу, який унеможливлює його подальшу експлуатацію, а відновлення транспортного засобу до стану, в якому він знаходився до моменту виникнення цього пошкодження, перевищує 75 % його дійсної вартості.

Пунктом 24.10 договору страхування передбачено, що у разі загибелі транспортного засобу розмір прямого збитку визначається як різниця між дійсною вартістю транспортного засобу і вартістю залишків транспортного засобу за вирахуванням франшизи та зносу транспортного засобу за період дії цього договору.

У звітах від 05 березня 2015 року № 50/03/15 та від 24 червня 2015 року № 613, зроблених на замовлення сторін, дійсна вартість застрахованого автомобіля після дорожньо-транспортної пригоди визначена у розмірі 217 522,60 грн

та 184 854,60 грн відповідно, що майже у два рази перевищує суму, вказану у договорі - 100 225,00 грн.

Крім того, згідно додаткової угоди до договору страхування від 11 грудня

2015 року до договору добровільного страхування від 30 грудня 2013 року

№ 0111-0802-01110 вартість автомобіля визначена у розмірі 200 000,00 грн.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, встановивши, що автомобіль позивача був застрахований, ОСОБА_1 виконала умови договору страхування, а також те, що позивач продовжує користуватися своїм автомобілем та розмір пошкодження автомобіля не перевищу 75 % його вартості, що свідчить про відсутність конструктивної загибелі автомобіля, дійшов правильного висновку про задоволення позову.

Докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами попередніх інстанцій були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Оскільки у задоволенні касаційної скарги відмовлено, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український Страховий Стандарт» залишити без задоволення.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 15 вересня

2016 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 22 серпня

2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Коротун

С. Ю. Бурлаков

М. Є. Червинська