Постанова

Іменем України

26 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 569/19824/14-ц

провадження № 61-19114св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю.,

Червинської М. Є.

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство «Універсал Банк»,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» на рішення Апеляційного суду Рівненської області від 08 червня 2017 року вскладі колегії суддів: Шимківа С. С., Бондаренко Н. В., Григоренка М. П.,

В С Т А Н О В И В:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі - ПАТ «Універсал Банк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Позовна заява мотивована тим, що 26 жовтня 2007 року між

відкритим акціонерним товариством «Банк Універсальний» (далі -

ВАТ «Банк Універсальний») та ОСОБА_1 укладено кредитний договір

№ 07-643-КФ-2007, відповідно до умов якого банк надав ОСОБА_1 кредит у

розмірі 28 000,00 доларів США, під 14 % річних та кінцевим терміном повернення до 25 жовтня 2017 року.

На забезпечення виконання зобов`язань за цим договором, 26 жовтня 2007 року між ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ВАТ «Банк Універсальний» укладено договір поруки № 1, відповідно до умов якого поручитель зобов`язався відповідати перед кредитором солідарно у повному обсязі за зобов`язаннями боржника за кредитним договором від 26 жовтня 2007 року № 07-643-КФ-2007.

16 лютого 2010 року між ОСОБА_1 та ВАТ «Банк Універсальний» укладено додаткову угоду № 1, додаткову угоду № 2 та додаткову угоду № 3, а 16 червня 2010 року додаткову угоду № 4 та додаткову угоду № 5 до кредитного договору від 26 жовтня 2007 року № 07-643-КФ-2007.

Оскільки ОСОБА_1 належним чином не виконувала умови кредитного договору щодо своєчасного повернення кредиту та сплати відсотків, у неї виникла заборгованість у розмірі 26 636,70 доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ станом на 20 листопада 2014 року становило 403 441,24 грн, яку банк просив стягнути з відповідачів.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 10 жовтня 2016 року позов ПАТ «Універсал Банк» задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором від 26 жовтня 2007 року

№ 07-643-КФ-2007 у розмірі 26 636,70 доларів США.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що оскільки ОСОБА_1 не виконувала обов`язки, покладені на неї кредитним договором, кредит та його проценти не повернула, була неодноразово повідомлена про виникнення заборгованості з оплати передбачених договором платежів перед ПАТ «Універсал Банк», тому позов підлягає задоволенню.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням Апеляційного суду Рівненської області від 08 червня 2017 року рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 10 жовтня 2016 року в частині задоволення позовних вимог, заявлених до ОСОБА_2 скасовано та ухвалено у цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

У іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення апеляційного суду мотивоване тим, що обґрунтування ОСОБА_3 про припинення поруки на підставі частини першої статті 559 ЦК України у зв`язку з тим, що укладеними додатковими угодами, які не були з ним погоджені, збільшився обсяг його відповідальності, відповідає обставинам справи.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У липні 2017 року ПАТ «Універсал Банк» подало до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило скасувати рішення суду апеляційної інстанції та рішення суду першої інстанції залишити в силі.

Рішення апеляційного суду оскаржується в частині стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_2 , а тому у іншій частині касаційним судом не переглядається (стаття 400 ЦПК України).

Аргументи учасників справ

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, а висновки не відповідають дійсним обставинам справи.

Відзив на касаційну скаргу не подано

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

На підставі підпункту 6 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України справа передана до Касаційного цивільного суду.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судами установлено, що 26 жовтня 2007 року між

відкритим акціонерним товариством «Банк Універсальний» (далі -

ВАТ «Банк Універсальний») та ОСОБА_1 укладено кредитний договір

№ 07-643-КФ-2007, відповідно до умов якого банк надав ОСОБА_1 кредит у

розмірі 28 000,00 доларів США, під 14 % річних та кінцевим терміном повернення до 25 жовтня 2017 року.

На забезпечення виконання зобов`язань за цим договором, 26 жовтня 2007 року між ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ВАТ «Банк Універсальний» укладено договір поруки № 1, відповідно до умов якого поручитель зобов`язався відповідати перед кредитором солідарно у повному обсязі за зобов`язаннями боржника за кредитним договором від 26 жовтня 2007 року № 07-643-КФ-2007.

16 лютого 2010 року між ОСОБА_1 та ВАТ «Банк Універсальний» укладено додаткову угоду № 1, додаткову угоду № 2 та додаткову угоду № 3, а 16 червня 2010 року додаткову угоду № 4 та додаткову угоду № 5 до кредитного договору від 26 жовтня 2007 року № 07-643-КФ-2007.

Пунктом 1.3.2.1 додаткової угоди № 2 встановлено, що за використання кредитних коштів у межах встановленого строку кредитування за цією додатковою угодою встановлюється наступна процентна ставка з 16 лютого 2010 року по 31 січня 2013 року включно процентна ставка в розмірі 23,11 річних, а починаючи з 01 лютого 2013 року у розмірі 15,25% річних.

Пунктом 1.3.2.1 додаткової угоди № 4 встановлено, що за використання кредитних коштів у межах встановленого строку кредитування за цією додатковою угодою встановлюється наступна процентна ставка з 16 червня 2010 року по 31 травня 2013 року включно встановлюється процентна ставка в розмірі 5,11% річних, а починаючи з 01 червня 2013 року у розмірі 16,25 %.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частини першої статті 559 ЦК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання, а також у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Отже, порука припиняється за наявності факту зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. При цьому для припинення поруки достатнім є встановлення таких змін в основному зобов`язанні. При цьому подальше фактичне виконання зобов`язання, в тому числі фактичний строк його виконання, відмова кредитора від вимоги щодо виконання зобов`язання в зміненому обсязі, не свідчать про збереження поруки, оскільки відбулися після настання правоприпиняючого факту (збільшення обсягу відповідальності).

Збільшення вказаної відповідальності може відбутися внаслідок змін забезпеченого порукою зобов`язання, які безпосередньо спрямовані на підвищення суми кредиту, процентної ставки за користування кредитом, пені тощо або на включення опосередковано обтяжливих умов відповідальності поручителя, зокрема, шляхом скорочення строку повернення кредиту.

Аналогічний правовий висновок висловлений у постанові Верховного Суду України у постанові від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2662цс15 та у постановах Верховного Суду від 04 квітня 2018 року у справі № 522/9232/14-ц (провадження № 61-1106св18), від 20 червня 2018 року у справі № 161/11866/15-ц (провадження № 61-6894св18), від 07 листопада 2018 року у справі № 203/2907/16-ц (провадження 61-9260св18).

За таких обставин, суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині позову до ОСОБА_2 , встановивши, що про застосування збільшеної відсоткової ставки було укладено додаткові угоди, однак матеріали справи не містять доказів того, що збільшення відсоткової ставки було погоджено із поручителем, дійшов обґрунтованого висновку про припинення поруки на підставі частини першої статті 559 ЦК України.

Докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження судом апеляційної інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Оскільки у задоволенні касаційної скарги відмовлено, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» залишити без задоволення.

Рішення Апеляційного суду Рівненської області від 08 червня 2017 року в частині позову публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Коротун

С. Ю. Бурлаков

М. Є. Червинська