Провадження № 2/369/1633/19
РІШЕННЯ

Іменем України

12.09.2019 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі

головуючої судді Ковальчук Л.М.,

при секретарі Заїка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова група ТАС» про стягнення завданого матеріального збитку,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова група ТАС» про стягнення завданого матеріального збитку, посилаючись на те, що 30.04.2016 року близько 15:00 год. водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «Ауді Q7» з номерним знаком НОМЕР_1 здійснив наїзд на велосипедиста ОСОБА_1 , внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження.

По цьому факту було відкрито кримінальне провадження № 0001621 від 30.04.2016 року, яке на підставі ч. 1 ст. 284 КПК України було закрито 29.12.2016 року.

Оскільки, станом на час події цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 , автомобіль марки «Ауді Q7» з номерним знаком НОМЕР_1 , була застрахована у ПрАТ «Страхова група ТАС» за Полісом АЕ 8573603, то Позивач звернувся до Відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування та надав всі документи.

Посилаючись на те, що Відповідач не виплатив страхове відшкодування, керуючись ст.ст. 991, 979 Цивільного кодексу України, ст.ст. 6, 26, 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 20 Закону України «Про страхування» він звернувся з вимогою про стягнення завданого матеріального збитку в розмірі 40 083,65 грн.

У судове засідання представник позивача з`явився, підтримав позов та просив задовольнити.

У судове засідання представник відповідача не з`явився, належним чином повідомлявся про розгляд справи, причини неявки не повідомив.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 30.04.2016 року близько 15:00 год. водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «Ауді Q7» з номерним знаком НОМЕР_1 здійснив наїзд на велосипедиста ОСОБА_1 , внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження.

Дана подія зареєстрована в Єдиному реєстрі досудових розслідувань, що вбачається із Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань номер кримінального провадження 0001621 від 30.04.2016 року.

Також встановлено, що 29.12.2016 року кримінальне провадження № 0001621 від 30.04.2016 року було закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України (відсутність в діянні складу кримінального правопорушення).

Згідно Виписки 12403 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_1 вбачається надходження 30.04.2016 року та виписка 20.05.2016 року, зазначено про повний діагноз, короткий анамнез, діагностичні дослідження, перебіг хвороби, проведене лікування, стан при направленні, при виписці, лікувальні і трудові рекомендації.

Також Позивачем проведено МРТ-дослідження поперекового відділу хребта.

Станом на час події цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 , автомобіль марки «Ауді Q7» з номерним знаком НОМЕР_1 , була застрахована у Відповідача за Полісом № АЕ/8573603 від 30.11.2015 року.

15.05.2017 року Позивач звернувся до Відповідача із Заявою про страхове відшкодування з переліком документів, вказаним в заяві, однак оскільки виплати страхового відшкодування не було здійснено, то Позивач звернувся до суду.

Вирішуючи спір по суті суд виходиться з наступного:

За ст. 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого.

Відповідно до ст. 24 Закону У зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.

Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я.

У Виписці 12403 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_1 вбачається лікувальні і трудові рекомендації, зокрема лікування проведене в стаціонарі із зазначенням найменування препаратів.

З огляду на ці обставини, суд не приймає доводи Відповідача про те, що витрати Позивача на лікування були необґрунтованими та не підтвердженими доказами.

Разом з тим, за ст. 2 Закону Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування», цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Відповідно до ст. 6 Закону Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

За ст. 1166 Цивільного кодексу України Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно ч. 5 ст. 1187 Цивільного кодексу України Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Як було зазначено вище, згідно Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань номер кримінального провадження 0001621 від 30.04.2016 року встановлено, що 29.12.2016 року вказане кримінальне провадження було закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України (відсутність в діянні складу кримінального правопорушення) і вказано про те, що велосипедист ОСОБА_1 різко змінив напрямок руху з узбіччя на проїзну частину.

Матеріали справи не містять однозначних та належних доказів щодо встановлення вини водія ОСОБА_2 та/або вини велосипедиста ОСОБА_1 по факту події, що склалась 30.04.2016 року, зокрема порушення правил дорожнього руху (ст. 124 КУпАП).

За таких обставин відсутні правові підстави для стягнення матеріальних збитків з Відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова група ТАС», і тому у задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки судом відмовлено в задоволенні позову, то судові витрати покладаються на Позивача.

Керуючись ст.ст. 1166, 1187 Цивільного кодексу України, ст.ст. 2, 6, 23, 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 259, 263, 264, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова група ТАС» про стягнення завданого матеріального збитку відмовити.

Інформація про позивача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Інформація про відповідача: Приватне акціонерне товариство «Страхова група ТАС», адреса місцязнаходження: м. Київ, пр. Перемоги, буд. 65, Код .

Повне рішення суду складено 01 жовтня 2019 року.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного рішення суду.

Суддя Ковальчук Л.М.