ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/817/307/19 Доповідач - Костів О.З.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2019 р. м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Костів О.З.

суддів - Сташків Б. І., Щавурська Н. Б.,

розглянувши у письмовому провадженні цивільну справу № 607/17731/18 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 січня 2019 року, ухваленого суддею Сливкою Л.М., повний текст якого складено 08 січня 2019 року, по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до Тернопільського міськрайонного суду із даним позовом.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 січня 2019 року позов задоволено частково.

Розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 20 грудня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис за № 1955.

Стягнуто із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1000 гривень, щомісячно, починаючи з 06 вересня 2018 року та до досягнення ним повноліття.

У задоволенні решти заявлених позовних вимог - відмовлено.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Не погоджуючись із ухваленим рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подала на нього апеляційну скаргу в частині стягнення аліментів.

У даній справі, яка переглядається апеляційним судом відкрито апеляційне провадження та призначено до розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи відповідно до ст.369 ЦПК України.

19 лютого 2019 року від ОСОБА_1 надійшла заява про відмову від позову в частині позовних вимог щодо стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1200 гривень, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову та до досягнення ним повноліття. Наслідки, передбачені ст.206 та ч.2 ст.373 ЦПК України їй відомі та зрозумілі.

Відповідно до частин 1-3 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв'язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Відповідно до п.4 ч.1, ч.2 ст.255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом. Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Відповідно до ст.373 ЦПК України в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони - укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу.

Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 206, 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Заява ОСОБА_1 про відмову від позову відповідає вимогам ст.206 ЦПК України, наслідки відмови від позовних вимог в частині стягнення аліментів на утримання сина заявнику відомі та зрозумілі.

З огляду на викладене, у зазначеній частині вимог рішення суду першої інстанції підлягає визнанню нечинним, а провадження в цій частині - закриттю.

Відповідно до ч.2 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди, відмови від позову, визнання позову відповідачем на стадії перегляду рішення в апеляційному чи касаційному порядку суд у відповідній ухвалі у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення скаржнику (заявнику) з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні відповідної апеляційної чи касаційної скарги.

При поданні апеляційної скарги скаржник була звільнена від сплати судового збору. Відтак, підстави для вирішення питання щодо сплаченого при подачі апеляційної скарги судового збору у зв'язку із відмовою від позову - відсутні.

Керуючись ст. ст. 142, 206, 255, 373, 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про відмову від позову в частині позовних вимог щодо стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1200 гривень, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову та до досягнення ним повноліття - задовольнити.

Прийняти відмову позивача від позову в частині позовних вимог щодо стягнення аліментів на утримання сина.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 січня 2019 року в частині стягнення із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1000 гривень, щомісячно, починаючи з 06 вересня 2018 року та до досягнення ним повноліття - визнати нечинним та закрити провадження у цій частині.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи