Справа № 373/179/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2019 року м. Переяслав-Хмельницький

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Опанасюка І.О.,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Переяслав-Хмельницькому справу №373/179/19 за позовом ОСОБА_2 до Великокаратульської сільської ради, третя особа: ОСОБА_3 про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування,

представник позивача ОСОБА_4,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом та просить: визнати Державні акти на право власності на земельну ділянку серії ЯА №613470 від 27.01.2006 року та серії ЯА №613471 від 27.03.2006 року виготовлені на імя ОСОБА_5, який помер 17.09.2003 року частково недійсними у частині зазначення власника земельних ділянок; визнати право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,3465га, кадастровий номер :01:030:0007, та земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель площею 0,2500га, кадастровий номер :01:030:0008, які належали покійному ОСОБА_5 за нею, ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6, який помер 17.09.2003 року.

Посилається на те, що 17 вересня 2003 року помер її чоловік ОСОБА_5. Після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,3465 га, кадастровий номер :01:030:0007 та на земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель площею 0,2500 га, кадастровий номер :01:030:0008. Спадкоємцями за законом. Після смерті ОСОБА_5П є позивач, як дружина покійного та їх діти, син, ОСОБА_3 та дочка ОСОБА_7. Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, ні тих, які мають право на обовязкову частку, не має. За життя ОСОБА_5, склав заповіт на імя сина ОСОБА_3Д, який заяву про прийняття спадщини не подавав, та на неї не претендує, про що подав відповідну заяву до нотаріальної контори. ОСОБА_7Д на спадщину за законом також не претендує, представляє інтереси позивача у нотаріальній конторі за дорученням. 20.12.2018 нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з причин, що Державні акти видані Великокаратульською сільською радою 27.01.2006 року, вже після смерті спадкодавця, що суперечить вимогам ст.25 ЦК України. Державні акти та технічна документація на земельні ділянки дійсно були виготовлені вже після смерті ОСОБА_5, та видані 27.01.2006, тобто після смерті спадкодавця.

Факт володіння померлим ОСОБА_5 земельними ділянками підтверджується вказаними вище державними актами.

Своє право на спадщину позивач ОСОБА_5. Л.В підтверджує копією свідоцтва про смерть ОСОБА_5 ОСОБА_8 І-БК № 454873, виданого Великокаратульською сільською радою 18.09.2003; ксерокопією свідоцтва про одруження Серії ЯТ № 637345 від 24.12.1951; довідкою Великркаратульської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області № 315 від 30.08.2018; ксерокопіє Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 2590489 від 07.12.2005; постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Переяслав-Хмельницького районної державної нотаріальної контори Київської області № 3083/02-31 від 20.12.2018; копією свого паспорта; матеріалами спадкової справи відносно померлої ОСОБА_5.

До суду 01.03.2019 позивач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_4 не зявилися, останній направив заяву про розгляд справи у відсутність позивача та у його відсутність, позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити.

Представник відповідача, Великокаратульської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, в підготовче судове засідання не зявився, направив заяву про розгляд справи у відсутності представника відповідача, позов визнає в повному обсязі, наслідки визнання позову відомі.

Третя особа ОСОБА_3 до суду не зявився. На адресу суду подав заяву в якій просить розглянути справу без його участі та не заперечує щодо задоволення позовних вимог.,

Розгляд справи здійснюється відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України.

Суд приймає до уваги подані позивачем докази, на підставі яких встановлені обставини справи, та вважає їх належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність достатньою для встановлення обставин, що мають значення для справи.

Зважаючи на те, що правовідносини, що виникли між сторонами по справі регулюються нормами глав 84, 86, 87 Цивільного кодексу України, суд дійшов висновку про необхідність їх застосування.

Відповідно до вимог п. 2 Постанови ПВС України № 7 від 30.05.2008 року Про судову практику в справах про спадкування, особа може звернутися до суду з вимогою про визнання права на спадщину за правилами позовного провадження у разі відмови нотаріуса в оформлення права на спадщину.

В силу вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права і обовязки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч.4 ст.3 Закону України „Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, за умови, якщо державна реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення.

За правилами ч.3 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-ІV від 01 липня 2004 року речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення та на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обовязкової реєстрації.

Виникнення права власності на житловий будинок не залежить від державної реєстрації цього права. Державна реєстрація лише підтверджує (закріплює) право власності на нерухоме майно.

З врахуванням вищезазначеного, суд дійшов висновку, що нездійснення спадкодавцем державної реєстрації права власності на будинок не позбавляє його спадкоємців права на нього, як частину спадкового майна, та оформлення такого права відповідно до вимог закону.

Відповідно до п.3.2 розділу 3 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна, затвердженої наказом Держбуду України 24.05.2001 р. № 127, не належать до самочинного будівництва, зокрема, індивідуальні (садибні) житлові будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 05 серпня 1992 року.

Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч.4 вищезазначеної статті ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Оскільки представник відповідача позов визнав, визнання позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі на підставі ч.4 ст. 206 ЦПК України.

На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 328, 1216, 1218, 1261, 1268, 1270 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 81, 200, 206, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 до Великокаратульської сільської ради, третя особа: ОСОБА_3 про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування задовольнити.

Визнати Державні акти на право власності на земельну ділянку серії ЯА №613470 від 27.01.2006 року та серії ЯА №613471 від 27.03.2006 року виготовлені на імя ОСОБА_5, який помер 17.09.2003 року частково недійсними у частині зазначення власника земельних ділянок.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,3465га, кадастровий номер :01:030:0007, та земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель площею 0,2500га, кадастровий номер :01:030:0008, які належали покійному ОСОБА_5 за нею, ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6, який помер 17.09.2003 року.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХIIІ "Перехідні положення" Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники судового процесу:

позивач ОСОБА_2, зареєстрована та проживаюча ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1;

відповідач Великокаратульська сільська рада Переяслав-Хмельницького району Київської області, місцезнаходження: с.Велика Каратуль, Переяслав-Хмельницький район, Київська область 08440;

третя особа ОСОБА_3, проживаючий ао АДРЕСА_1.

Судове рішення не проголошувалося в силу ч.4 ст. 268 ЦПК України.

Суддя І. О. Опанасюк