Постанова

Іменем України

11 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 281/697/16-ц

провадження № 61-18951св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Черняк Ю.В. (суддя-доповідач), ГулькаБ. І., Луспеника Д. Д.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - ОСОБА_5,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Апеляційного суду Житомирської області від 03 травня 2017 року у складі колегії суддів: Коломієць О. С., Жигановської О. С., Якухно О. М.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

1. У грудні 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання дружини.

2. Позовна заява мотивована тим, що 06 вересня 1997 року між нею та ОСОБА_5 зареєстровано шлюбу.

3. ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народилась дочка ОСОБА_6

4. На час звернення ОСОБА_4 із цим позовом до суду у провадженні Лугинського районного суду Житомирської області знаходилась цивільна справа за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу.

5. У період шлюбу ОСОБА_4 набула статусу особи з інвалідністю ІІІ групи та постійно здійснює витрати на своє лікування.

6. На утриманні позивача перебуває дочка ОСОБА_6, яка навчається у Вінницькому транспортному коледжі.

7. На підставі викладеного ОСОБА_4 просила суд стягнути з ОСОБА_5 на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу щомісяця), починаючи з дня звернення до суду з цим позовом.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

8. Рішенням Лугинського районного суду Житомирської області від 13 березня 2017 року у складі судді Денисюк І. І.позов ОСОБА_4 задоволено.

8.1. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 аліменти на дружину у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 19 грудня 2016 року.

8.2. Рішення в частині стягнення аліментів на утримання дружини у межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання.

8.3. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

9. Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що з урахуванням майнового стану позивача та відповідача, стану здоров'я позивача, наявності всіх складових для виникнення аліментних зобов'язань відповідача перед його непрацездатною дружиною, на користь позивача підлягають стягненню аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісячно.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

10. Рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 03 травня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 задоволено, рішення Лугинського районного суду Житомирської області від 13 березня 2017 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким відмовлено ОСОБА_4 у позові.

11. Рішення суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що аліментні зобов'язання на утримання одного з подружжя можуть бути призначені за наявності юридичних складових - сукупності певних умов, а саме: перебування в зареєстрованому шлюбі або у фактичних шлюбних відносинах після розірвання шлюбу; непрацездатність одного з подружжя; потреба в матеріальній допомозі; нижчий від прожиткового мінімуму рівень матеріального забезпечення. Тобто право на утримання має непрацездатна особа, яка не забезпечена прожитковим мінімумом. Розмір пенсії позивача як особи з інвалідністю ІІІ групи з червня по листопад 2016 року становив 1 230 грн 00 коп., а з 01 грудня 2017 року - 1 270 грн 00 коп. Прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність з 01 травня 2016 року становив 1 130 грн 00 коп., з 01 грудня 2016 року - 1 208 грн 00 коп., а з 01 січня по 30 квітня 2017 року - 1 247 грн 00 коп. Тобто, суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_4 отримує пенсію по інвалідності у розмірі, що забезпечує її прожитковий мінімум, встановлений законом для осіб, які втратили працездатність, а тому вона не є особою, яка потребує матеріальної допомоги, у розумінні частини четвертої статті 75 СК України.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

12. У червні 2017 року ОСОБА_4 подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

13. Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд неправильно застосував норми матеріального права та всупереч вимог цивільного процесуального законодавства України, не встановив фактичні обставини справи, не дослідив наявні в матеріалах справи докази, у зв'язку із чим дійшов передчасного висновку про відсутність підстав для задоволення заявлених нею позовних вимог. Висновки суду апеляційної інстанції суперечать правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду України від 13 квітня 2016 року у справі № 6-3066цс15.

Короткий зміст позиції інших учасників справи

14. У відзиві на касаційну скаргу, поданому у серпні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_5 зазначав, що оскаржуване рішення апеляційного суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права і узгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 13 квітня 2016 року у справі № 6-3066цс15.

Надходження касаційної скарги до суду Верховного Суду

15. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 червня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали з Лугинського районного суду Житомирської області.

16. Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

17. Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

18. У травні 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Позиція Верховного Суду

19. Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України, провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час виникнення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

20. Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

21. Оцінка аргументів учасників справи та висновків судів першої й апеляційної інстанції

22. Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України, підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

23. Відповідно до вимог частини першої статті 400 ЦПК України, під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

24. Судами попередніх інстанцій встановлено, що 06 вересня 1997 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зареєстровано шлюбу.

25. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилась дочка ОСОБА_6

26. Згідно із довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААА № 220272, виданою 24 листопада 2015 року, ОСОБА_4 встановлено третю групу інвалідності та їй протипоказана важка фізична праця, робота в несприятливих метеоумовах.

27. Відповідно до довідки директора Вінницького транспортного коледжу від 04 жовтня 2016 року № 498 ОСОБА_6 навчається на другому курсі денного відділення коледжу за рахунок бюджету.

28. Рішенням Лугинського районного суду Житомирської області від 01 грудня 2016 року стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 аліменти на повнолітню дочку ОСОБА_6, яка продовжує навчання у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 02 листопада 2016 року і до 28 лютого 2019 року.

29. Згідно із частинами другою-четвертою статті 75 СК України право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є особою з інвалідністю I, II чи III групи. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

30. Таким чином, право на утримання (аліменти) має непрацездатна особа, яка не забезпечена прожитковим мінімумом.

31. Такий правовий висновок узгоджується із правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду України від 13 квітня 2016 року у справі № 6-3066цс15.

32. Судами встановлено, що розмір пенсії позивача як особи з інвалідністю ІІІ групи з червня по листопад 2016 року становив 1 230 грн 00 коп., а з 01 грудня 2017 року - 1 270 грн 00 коп.

33. Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, з 01 травня 2016 року складав 1 130 грн 00 коп., з 01 грудня 2016 року - 1 208 грн 00 коп. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» встановлено прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, з 01 січня 2017 року у розмірі 1 247 грн 00 коп., з 01 травня - 1 312 грн 00 коп. та з 01 грудня у розмірі 1 373 грн 00 коп.

34. Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, апеляційний суд встановив, що позивач є особою з інвалідністю та отримує пенсію, розмір якої є вищим від прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб, а тому вона, у розумінні статті 75 СК України, не є особою, яка потребує матеріальної допомоги, у зв'язку із чим суд апеляційної інстанції обґрунтовано скасував рішення суду першої інстанції та ухвалив нове рішення, яким відмовив ОСОБА_4 у позові.

35. Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують та зводяться до переоцінки доказів і незгоди заявника з висновками, викладеними судом апеляційної інстанції у судовому рішенні.

36. Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

37. Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

2. Рішення Апеляційного суду Житомирської області від 03 травня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Ю. В. Черняк

Б. І. Гулько

Д. Д. Луспеник