233 № 233/5299/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
15 січня 2019 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Малінова О.С.,
за участю секретаря Аллік Ю.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради Донецької області до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених коштів, -
11 жовтня 2018 року до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради Донецької області до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених коштів.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради за заявою відповідача про призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо-переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, була призначена така допомога з 14.04.2015 р. по 13.10.2015 р., та з 14.10.2015 р. по 13.04.2016 р.
В результаті неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, а саме наявність з 25.05.2015 року у члена сімї - її дружини у власності житла квартири АДРЕСА_1, відповідач незаконно отримував державні кошти у період з 14.04.2015 р. по 13.04.2016 р. На вимогу Управління ОСОБА_1 у добровільному порядку сплатив 3750,00 грн., а решту надміру сплаченої суми 6224,46 грн. не повертає. У звязку з чим позивач просив стягнути з відповідача на свою користь суму надміру виплачених коштів, а також судові витрати.
Позивач в судове засідання не зявився, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, про дату, час і місце його проведення був повідомлений належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті суду, причини неявки не повідомив, тому суд у відповідності до ч.1 ст. 280, 281 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній доказів (ухвалює заочне рішення).
Зясувавши обставини справи, дослідивши докази, подані на їх обґрунтування, суд встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини.
14.04.2015 року відповідач звернувся із заявою до УСЗН про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення АТО, на покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (а.с.3).
В заяві зазначив про відсутність у нього та у дружини ОСОБА_2 у володінні житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та районів проведення антитерористичної операції.
На підставі наданої заяви ОСОБА_1 була призначена грошова допомога відповідно до Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо - переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою КМУ №505 від 01.10.2014 року.
Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 61766248 від 18.06.2016 року, квартира АДРЕСА_2, рахується у власності за ОСОБА_2 (а.с.10-12).
Розпорядженням начальника УСЗН б/н від 23.09.2016 р. ОСОБА_1 припинено виплату щомісячної адресної допомоги особам, які переміщені з тимчасово окупованої території України та районів проведення АТО. На підставі протоколу Рішення комісії від 23.09.2016 р. утворену переплату допомоги за період з 14.04.2015 року по 13.04.2016 року в сумі 9974,46 грн. утримати згідно особової заяви. (а.с.13 зворот).
Відповідно до ч. 2ст. 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» встановлено, що територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014. При цьому, частина 1 цієї статті передбачає, що період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України. 14 квітня 2014 року відповідно до указу в.о. Президента України, Голови Верховної Ради України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 «Про рішення Ради національної безпеки та оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» на території України розпочато проведення антитерористичної операції.
Згідно з наказом керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 07.10.2014 року №33/6/а, Донецька і Луганська області визначені районами проведення антитерористичної операції з 07 квітня 2014 року.
Відповідно до п. 5ст. 11 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», Кабінету Міністрів України доручено затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014, у період з 14 квітня 2014 року до її закінчення.
30 жовтня 2014 року розпорядженням Кабінету Міністрів України №1053-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, відповідно до якого м. Маріуполь Донецької області включено до вказаного переліку.
02 грудня 2015 року розпорядженням Кабінету Міністрів України №1275-р знову затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, відповідно до якого м. Маріуполь також включено до вказаного переліку.
Відповідно до пункту 2 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року №505, грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.
Пунктом 6 Порядку, редакція якого змінилася після виникнення спірних правовідносин - визначалися випадки, коли грошова допомога не призначається, зокрема у разі: коли будь-хто з членів сімї має у володінні житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції (редакція від 23.10.2014р.); у разі коли будь-хто з членів сімї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення (редакція від 23.04.2015 р.); будь-хто з членів сімї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення (редакція від 15.05.2015 р.).
Нову редакцію пункту 6 Порядку, про те, що грошова дорога не призначається, якщо будь-хто із членів сімї (крім сімей, до складу яких входять військовослужбовці з числа внутрішньо переміщених осіб, які захищають незалежність, суверенітет і територіальну цілісність України та беруть безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції) має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окупована територія України, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану, було викладеного тільки після внесення змін відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2017 р. №370, які набрали чинності 03.06.2017 року.
З матеріалів справи вбачається, що допомога відповідачу виплачувалася по 13.04.2016 р., тобто до внесення змін у вказану постанову в частині щодо обмежень виплат у разі розташування належного житла на території населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.
Оскільки райони проведення антитерористичної операції чітко визначені діючими на час виникнення спірних правовідносин розпорядженнями КМУ від 30 жовтня 2014 року №1053-р та від 02 грудня 2015 року №1275-р, і відповідач ОСОБА_1 зазначив в своїх заявах про відсутність у нього та членів сімї у володінні житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції, то наведене не свідчить про приховування ним будь-якої інформації, яку належало повідомити позивачу і яка могла вплинути на призначення грошової допомоги.
Отже, за таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для відмови в задоволенні позову.
З огляду на те, що суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову, відсутні підстави для стягнення судових витрат з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст.ст. 12-13, 76 -79, 81, 141, 259, 263 265, 280, 281 ЦПК України суд, -
У задоволенні позовних вимог Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених коштів - відмовити.
Заочне рішення суду може бути переглянуто Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за письмовою заявою відповідача, яка може бути ним подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя