Справа № 310/9956/18
2/310/792/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2019 рокум. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі судді Полянчука Б.І., при секретарі Панченко Л.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів в якому зазначило, що до управління з заявою про призначення тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме 29.10.2008 року звернулася ОСОБА_2 Заявниці була призначена допомога на доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 01.10.2008 року по 31.03.2009 року. ОСОБА_2 також зверталася кожні півроку та їй призначалась допомога з 01.04.2009 року по 31.03.2015 року. В результаті отримання тимчасової допомоги на дітей була виплачена допомога на загальну суму 28063,50 грн. за період з 01.10.2008 року по 31.03.2015 року. Вказало, що в цілях повернення бюджетних коштів відповідачу було направлено повідомлення з сумою боргу та строками повернення. До теперішнього часу борг не повернуто. Просило стягнути з ОСОБА_1 суму сплаченої тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме на користь держави в особі управління у розмірі 28063,50 грн. та 1762 грн. судового збору.

У судове засідання представник позивача не зявився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи в його відсутності, просив позов задовольнити, не заперечував проти розгляду справи в заочному порядку.

Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 8, 9 ст. 181 СК України якщо місце проживання чи перебування батьків невідоме, або вони ухиляються від сплати аліментів, або не мають можливості утримувати дитину, дитині призначається тимчасова державна допомога з урахуванням матеріального стану сімї, у якій виховується дитина. Виплата тимчасової державної допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Порядок призначення та виплати тимчасової допомоги, її розмір визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 5 постанови КМУ від 22.02.2006 року №189 «Про затвердження порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме» тимчасова допомога призначається та виплачується за місцем проживання (перебування) одного з батьків, який утримує дитину структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м.м. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах рад (органи соціального захисту населення).

На підставі вищевикладеного та відповідно до заяви ОСОБА_2, розпорядженням останній призначена тимчасова державна допомога дітям (а.с. 3-4).

За результатами отрмання тимчасової державної допомоги дітям за період з 01.10.2008 року по 31.03.2015 року ОСОБА_2 було виплачено коштів на загальну суму 28063,50 грн. (а.с. 7-15).

Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Частиною 10 статті 181 СК України суми наданої дитині тимчасової державної допомоги підлягають стягненню з платника аліментів до Державного бюджету України у судовому порядку.

За останньою відомою адресою АДРЕСА_1, відповідачу було направлено повідомлення про повернення суми виплаченої тимчасової державної допомоги дітям (а.с. 6 ), однак станом на сьогоднішній день грошове зобов'язання на рахунок управління не надходило.

У судовому засіданні встановлено факт надання ОСОБА_2 тимчасової державної допомоги дітям, оскільки відповідач не сплачував аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, які призначені відповідно до виконавчого листа №2-4132/2003, виданного 25.02.2003 року Бердянським міським судом, з 11.02.2003 року до повноліття дитини (а.с. 5), тому суд вважає, що з відповідача підлягає стягненню грошові коштив розмірі 28063,50 грн., оскільки сплачені кошти дитині як тимчасова державна допомога підлягають стягненню з платника аліментів.

Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на підставі ст. ст. 133, 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 133, 141, 259, 263-265, 273, 280-282, 354 ЦПК України, ст. 625 ЦК України, ст. 181 СК України, Постановою КМУ від 22.02.2006 року №189 «Про затвердження порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме», суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3) на користь управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області (ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 03193258, яке знаходиться за адресою: Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Захисників України, 27/34) суму сплаченої тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів в розмірі 28063,50 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області судовий збір в розмірі 1762,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повне рішення складено 27 лютого 2019 року.

Суддя