Справа № 168/593/19
Провадження № 2/168/203/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2019 року смт. Стара Вижівка

Старовижівський районний суд Волинської області в складі

головуючого-судді Назарука О.В.,

секретар судових засідань Островерха Т.С.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Смідинської сільської ради, ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом до Смідинської сільської ради, ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування.

Позов мотивований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_4 , після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно, зокрема на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 . За життя ОСОБА_4 склала заповіт, відповідно до якого все належне їй майно в тому числі зазначений житловий будинок заповіла позивачу. Вказуючи, що вона є спадкоємцем за заповітом, подала заяву про прийняття спадщини, але в нотаріальній конторі їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього, просила визнати за нею право власності на вищевказаний спадковий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_4 .

У підготовче засідання позивач не з`явилася, однак подала до суду письмову заяву, в якій вказала, що позов підтримує та просить розглядати справу без її участі.

Відповідач ОСОБА_2 у підготовче засідання не з`явилася, однак подала до суду письмову заяву, в якій вказала, що позов визнає повністю, та просить розглядати справу за її відсутності.

Представник Смідинської сільської ради Старовижівського району Волинської області у підготовче засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій вказав, що позов визнає повністю та просив справу розглядати за його відсутності.

Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, суд розглядає справу в порядку, встановленому частиною 2 статті 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши та оцінивши докази, приходить до висновку про те, що позов підставний та підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до вимог статтей 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (частина 1 статті 1222 ЦК України).

Згідно зі статтею 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до положень частини 2 статті 1254 ЦК України заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить.

Статтями 1268, 1269, 1270 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

Судом, з матеріалів справи та наданих в підготовче засідання нотаріусом копій документів, що знаходяться у спадковій справі № 330/2015 до майна, ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлені наступні обставини.

Спадкодавець ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (аркуш справи 8). 05 квітня 2000 року ОСОБА_4 склала заповіт, відповідно до якого усе майно в тому числі жилий будинок з надвірними будівлями заповіла ОСОБА_3 (аркуш справи 9). Крім цього, 11 липня 2003 року ОСОБА_4 склала ще один заповіт, яким право на земельну частку пай посвідчене сертифікатом, заповіла ОСОБА_5 . Оскільки спадкодавець ОСОБА_4 склала 2 заповіта від 05 квітня 2000 року та 11 липня 2003 року, якими заповіла різне спадкове нерухоме майно, зокрема житловий будинок та земельний сертифікат відповідно, тому суд приходить до висновку, що в данному випадку є чинними два заповіта і заповіт, посвідчений пізніше в часі не скасовує попередній у відповідності до вимог чинного цивільного законодавства. Відповідно до заяви, наявної в матеріалах спадкової справи та поданої до нотаріуса у визначений законом строк, позивач прийняла спадщину (аркуш справи 28). Інших спадкоємців, що мають право на обов`язкову частку у спадщині після смерті ОСОБА_4 , немає.

Таким чином судом встановлено, що позивач в установленому законом порядку прийняла спадщину, однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, зокрема на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 , через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів, про що нотаріусом винесена відповідна постанова (аркуш справи 13).

Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Довідкою, виданою виконавчим комітетом Смідинської сільської ради Старовижівського району Волинської області від 04 січня 2019 року № 16 (аркуш справи 35), витягом з погосподарської книги №7 за 2019 рік виданим виконком Смідинської сільської ради Старовижівського району Волинської області (аркуш справи 12), підтверджується право спадкодавця ОСОБА_4 на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 . Позивачем виготовлено Технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 (аркуш справи 14-17).

Таким чином суд приходить до переконання, що зазначений житловий з господарськими будівлями та спорудами будинок входить до складу спадщини, на яку у позивача виникло право після смерті спадкодавця ОСОБА_4 .

Із заяв, поданих відповідачами до суду убачається, що останнім було відомо про відкриття спадщини, позовні вимоги визнаються в повному обсязі (аркуш справи 25, 38). Дані обставини, в силу вимог статті 206 ЦПК України, серед інших, є підставою для задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Відповідно до частин 3, 4 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Враховуючи зазначені вище обставини справи та правові норми, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність правових підстав для визнання за позивачем права власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 , що залишилося після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись статтями 392, 1216, 1217, 1218, 1223, 1268, 1269, 1270 ЦК України, статтями 11, 13, 206, 229, 247, 352-355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 і, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , в порядку спадкування право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.В. Назарук