Провадження № 2-з/752/242/19
У Х В А Л А

28.08.2019 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Колдіної О.О.,

з участю секретаря Петрова Є.В.,

розглянувши заяву позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

в с т а н о в и в:

в провадженні Голосіївського районного суду м. Києва знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

Відповідно до поданої позовної заяви, позивач просить стягнути з відповідача суму боргу за розпискою в розмірі 5 973 300,49 гривень та судові витрати у справі.

Позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, яке належить відповідачу ОСОБА_2 на праві приватної власності.

Свою заяву позивач обґрунтовує тим, що 29.07.2014 р. нею було надано в борг ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 140 000 доларів США, які відповідач зобов`язався повернути 30.07.2014 р., про що написав відповідну розписку. Однак, отримані кошти ОСОБА_2 не повернуто. На момент розгляду справи відповідач ухиляється від досудового врегулювання спору; не вчиняє жодних дій, спрямованих на добровільне погашення заборгованості. Існує імовірність відчуження відповідачем ОСОБА_2 належного йому майна, що в подальшому може ускладнити або унеможливити виконання рішення суду та призведе до порушення майнових інтересів позивача.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ст.150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 9 від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд, при розгляді заяви про забезпечення позову, повинен з`ясувати характер спору, що виник між сторонами, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати позивач, суті позовних вимог.

Забезпечення позову - це сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо існує ймовірність невиконання судового рішення у майбутньому або виникнення складнощів під час його виконання.

Тобто, вжиття заходів забезпечення позову є заходом забезпечення в майбутньому виконання судового рішення.

Під час вирішення питання щодо наявності підстав для забезпечення позову суд повинен врахувати обґрунтованість заявленого клопотання, пов`язаність заходів забезпечення позову з предметом позову, співмірність заходів забезпечення із заявленими вимогами, а також запобігти порушенню прав третіх осіб в зв`язку з вжиттям судом заходів забезпечення позову.

При розгляді заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 суд встановив, що між сторонами існує спір щодо стягнення суми боргу за договором позики. Зазначені вимоги є вимогами майнового характеру.

Позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно, або грошові кошти, що належать відповідачеві.

З інформаційної довідки з Державнго реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно вбачається, що за ОСОБА_2 на праві власності зареєстрована квартира АДРЕСА_1 .

Забезпечення позову шляхом накладення арешту в межах ціни позову на нерухоме майно, яке належить на праві власності відповідачу ОСОБА_2 , суд вважає співмірними заходами забезпечення з огляду на розмір пред`явлених вимог.

Враховуючи суть позовних вимог та ціну позову, суд вважає, що заява позивача про забезпечення позову є обгрунтованою і підлягає задоволенню, оскільки даний вид забезпечення позову є співмірним позовним вимогам та забезпечить в подальшому виконання рішення суду.

Керуючись ст.ст.151, 152, 153 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

заяву позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу задовольнити.

Накласти арешт в межах суми боргу на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності відповідачу ОСОБА_3 , до розгляду справи по суті.

Стягувачем є ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ), а боржником є ОСОБА_2 (1982 р.народження, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ).

Ухвала є виконавчим документом.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню.

Строк пред`явлення ухвали до виконання становить 3 (три) роки.

Копію ухвали надіслати сторонам.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: