КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2019 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Оніщук М.І.,

судді Шебуєва В.А., Крижанівська Г.В.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на заочне рішення Обухівського районного суду Київської області від 08 травня 2019 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення суми кредитної заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2018 року ПАТ «Державний ощадний банк України» звернувся до Обухівського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_3 , згідно з яким просило: стягнути з відповідача на його користь суму кредитної заборгованості у розмірі 6 106 грн. 89 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 762 грн. 00 коп.

В обґрунтування заявлених позовних вимог вказувало, що 08.04.2013 року між ним та ОСОБА_3 було укладено Договір № 142713 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки, за умовами якого ОСОБА_3 було відкрито поточний рахунок № НОМЕР_1 в гривні на умовах тарифного пакету «Зарплатний», Тарифів за користування платіжною карткою, розміщених на сайті Банку та на інформаційних стендах, що знаходяться у приміщеннях установ Банку.

При цьому, 28.07.2015 року між банком та ОСОБА_3 було укладено додатковий договір № 2 до Договору, за умовами якого позивач встановив ОСОБА_3 кредит у розмірі 3 000 грн. 00 коп. на відповідний період дії платіжної картки, а останній, в свою чергу, зобов`язався щомісячно отримувати звіт (виписку) по рахунку та сплачувати за кредитом всі платежі на підставі цього звіту (виписки) по рахунку, але не пізніше 25 місяця наступного за звітним або на початку операційного дня, наступного за вихідним, святковим днем чи неробочим згідно з Договором.

Разом з тим, незважаючи на виконання позивачем своїх зобов`язань за договором, відповідач порушив умови договору щодо повернення кредиту та сплати процентів у встановлені договором строку та порядку.

У зв`язку з зазначеним, зазначав, що ним було використано своє право на дострокове повернення позичальником заборгованості за кредитним договором шляхом направлення 05.12.2016 року на адресу останнього листа-вимоги № 1790 про повернення всієї наявної заборгованості по кредиту, нарахованих та прострочених процентів за користування кредитом, а також пені за несвоєчасне погашення заборгованості.

Однак, отримавши вищевказаний лист ще 17.12.2016 року, ОСОБА_3 свої зобов`язання за договором не виконав та суму боргу у загальному розмірі 6 106 грн. 89 коп. банку не повернув (а.с. 2-5).

На виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України 09.07.2018 року суддя звернувся до Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України з запитом щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (місце перебування) ОСОБА_3

Відповідно до отриманої інформації 12.07.2017 року ОСОБА_3 було знято з реєстрації у зв`язку зі смертю, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою від 02.10.2018 року було відкрито провадження у справі за позовом ПАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_3 про стягнення суми кредитної заборгованості.

06.02.2019 року позивач звернувся до суду з заявою, в якій просив замінити неналежного відповідача ОСОБА_3 на його спадкоємців - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 06.03.2019 року вказану заяву було задоволено та проведено заміну первісного відповідача на належних відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Заочним рішенням Обухівського районного суду Київської області від 08.05.2019 року у задоволенні позову відмовлено (а.с. 110-113).

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовом задовольнити у повному обсязі.

При цьому, в обґрунтування своєї апеляційної скарги вказує на відсутність підстав для звільнення спадкоємців за законом після смерті позичальника від виконання зобов`язань за Договором № 142713 від 08.04.2013 року (119-122).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 03.09.2019 року відкрито апеляційне провадження у справі та надано учасникам справи строк для подання відзиву (а.с. 156, 157).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 12.09.2019 року справу призначено до апеляційного розгляду в письмовому провадженні без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, 08.04.2013 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_3 було укладено договір №142713 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки, за умовами якого ОСОБА_3 було відкрито поточний рахунок № НОМЕР_1 в гривні на умовах тарифного пакету «Зарплатний», Тарифів за користування платіжною карткою, розміщених на сайті Банку та на інформаційних стендах, що знаходяться у приміщеннях установ Банку.

28.07.2015 року між банком та ОСОБА_3 було укладено додатковий договір № 2 до вищевказаного договору, за умовами якого позивач встановив ОСОБА_3 кредит у розмірі 3 000 грн. 00 коп. на відповідний період дії платіжної картки, а останній, в свою чергу, зобов`язався щомісячно отримувати звіт (виписку) по рахунку та сплачувати за кредитом всі платежі на підставі цього звіту (виписки) по рахунку, але не пізніше 25 місяця наступного за звітним або на початку операційного дня, наступного за вихідним, святковим днем чи неробочим згідно з Договором.

Водночас, з наявних в матеріалах справи розрахунків позивача вбачається, що станом на 16.05.2018 року за ОСОБА_3 обліковується заборгованість за кредитним договором у сумі 6 106 грн. 89 коп., з якої: 3 000 грн. 00 коп. - загальна сума основної заборгованості; 1 297 грн. 75 коп. - загальна сума по сплаті відсотків; 0 грн. 01 коп. - заборгованість за процентами за несанкціонованим овердрафтом; 1 152 грн. 10 коп. - загальна сума нарахованої пені; 396 грн. 00 коп. - сума втрат від інфляції на суму простроченого кредиту; 130 грн. 29 коп. - сума втрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів; 98 грн. 14 коп. - розмір 3 % річних на суму простроченого кредиту; 32 грн. 60 коп. - розмір 3 % річних на суму нарахованих та несплачених процентів.

Разом з тим, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що підтверджується даними Свідоцтва про смерть Серії № НОМЕР_2 , виданого Виконавчим комітетом Української міської ради Обухівського району Київської області 06.07.2017 року.

Відповідно до копії спадкової справи № 152/2017 щодо майна померлого ОСОБА_3 , заведеної Українською міською державною нотаріальною конторою Київської області, спадкоємцями майна ОСОБА_3 , є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

При цьому, слід зазначити, що за заявою позивача, надісланою до суду у лютому 2019 року, вказані особи 06.03.2019 року були залучені до участі в якості відповідачів.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано до суду жодних належних та допустимих доказів прийняття відповідачами у спадщину будь-якого майна, що залишилось після смерті ОСОБА_3 .

Колегія суддів не може погодитися з вказаним висновком суду, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

В свою чергу, оскільки зі смертю боржника зобов`язання з повернення кредиту входять до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовується, а підлягають застосуванню норми ст. 1282 ЦК України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому ч. 2 цієї норми.

Так, згідно зі ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен зі спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше.

В той же час, ст. 1281 ЦК України передбачено, що кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом року від дня настання права вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Отже, аналіз вказаної норми ЦК України дає підстави для висновку, що строки пред`явлення кредиторами вимог до спадкоємців є обмежувальними (преклюзивними), тобто їх пропущення припиняє права кредиторів, у зв`язку з чим ці строки не призупиняються, не перериваються й не поновлюються.

Аналогічний висновок викладений й в постанові Верховного Суду від 14.04.2018 року у справі № 14-53цс18.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, умовами додаткового договору, укладеного 28.07.2015 року між сторонами, передбачено, що строк дії кредиту встановлюється на відповідний період дії платіжної картки.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи та виходячи з аналізу кредитного договору, банком було використано своє право на дострокове повернення позичальником заборгованості за кредитним договором шляхом направлення 05.12.2016 року на адресу позичальника досудової вимоги про повернення в повному обсязі всієї суми заборгованості за кредитом.

Вказана вимога була отримана ОСОБА_3 17.12.2016 року, про що свідчить відповідне зворотне повідомлення про вручення поштового відправлення.

Тобто, надіславши повідомлення про дострокове повернення всієї суми кредиту й пов`язаних із ним платежів, банк змінив строк виконання основного зобов`язання, який, враховуючи дату отримання позичальником вимоги та 30-денний строк, встановлений для її виконання, настав 18.01.2017 року.

Разом з тим, у даному випадку, позивач, який не знав та не міг знати про відкриття спадщини, пред'явив вимоги до спадкоємців лише у лютому 2019 року, тобто з пропуском однорічного строку, встановленого ч. 3 ст. 1281 ЦК України.

За вказаних обставин, колегія суддів приходить до висновку, що строк пред`явлення позивачем кредиторських вимог до спадкоємців померлого ОСОБА_3 сплинув.

Однак, суд першої інстанції на вищенаведені обставини уваги не звернув помилково дійшов висновку про відмову у задоволенні позову з підстав недоведеності факту прийняття відповідачами у спадщину будь-якого майна, що залишилось після смерті ОСОБА_3 .

Доводи апеляційної скарги не містять посилань на вказані обставини, проте в даному випадку суд апеляційної інстанції керується ч. 4 ст. 367 ЦПК України, якою встановлено, що суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

При цьому, як передбачено пунктом 2 частини 1 статті 374 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, скасувати рішення суду першої інстанції, як таке що було ухвалене з неправильним застосування норм матеріального права, та постановити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити з підстав, викладених вище.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 369, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» - задовольнити частково.

Заочне рішення Обухівського районного суду Київської області від 08 травня 2019 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення суми кредитної заборгованості - скасувати.

Ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення суми кредитної заборгованості - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач М.І. Оніщук

Судді В.А. Шебуєва

Г.В. Крижанівська