Справа № 747/830/18
Провадження № 2/747/44/19
РІШЕННЯ

іменем України

27.02.2019 року смт. Талалаївка

Талалаївський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді Тіщенко Л.В.

секретаря Зірки В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача і просить суд стягнути з відповідача завдані збитки в порядку регресу у розмірі 9 539 грн. 09 коп. та судові витрати. В обґрунтування позову зазначається, що 31 січня 2013 року між АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Чернігівського обласного управління та ОСОБА_2 було укладено договір про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки № 463312. В подальшому між АТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_2 було укладено додатковий договір № 463312/131 до договору № 463312, згідно якого позичальнику було надано кредит у сумі 9500 грн. позичальник належним чином не виконував умов договору що сплати платежів у розмірі та у порядку, передбачених даним договором і станом на 04.12.2015 року заборгованість за договором становила 9 539 грн. 09 коп. Майнові інтереси АТ «Ощадбанк», що пов'язані з матеріальними збитками, завданими внаслідок неповернення або неповного повернення позичальниками кредитів, встановлених договорами, були застраховані ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» згідно договору добровільного страхування кредитів № 055/03 від 01.08.2014року. У зв'язку з вищезазначеним, АТ «Ощадбанк» звернулося до ПрАТ «УПСК» із заявою про виплату страхового відшкодування. ПрАТ «УПСК», виконуючи свої зобов'язання по договору № 055/03 від 01.08.2014 року, визнало факт неповного погашення позичальником грошового зобов'язання згідно умов договору перед АТ «Ощадбанк» страховим випадком та провело 19.01.2016 року виплату страхового відшкодування в розмірі 9 539 грн 09 коп. Згідно приписів статей 993, 1191 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування» у позичальника виникло зобов'язання перед ПрАТ «УПСК» відшкодувати завдані збитки в розмірі 9539 грн 09 коп. Право регресної вимоги виникло у ПрАТ «УПСК» з моменту виплати страхового відшкодування в повному обсязі, тобто 19 січня 2016 року. 01.10.2018року між ПрАТ «УПСК» та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 укладено договір № 01/10/2018 про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступає, а новий кредитор (позивач) отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків, завданих первісному кредитору по договору страхування, перелік яких наведено в додатку 1 до договору. В тому числі новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу виплаченого первісним кредитором страхового відшкодування в розмірі 9 539 грн. 09 коп., що було сплачено на користь АТ «Ощадбанк», як відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок невиконання (часткового виконання) позичальником своїх зобовязань з повернення суми кредиту, сплати процентів за користування кредитом в строки та на умовах, що передбачені Договором про відкриття та обслуговування рахунку та випуск платіжної картки № 463312 та додатковим договором до нього.

Тому позивач ОСОБА_1 просить суд стягнути з відповідача на його користь завдані збитки в порядку регресу у розмірі 9 539 грн. 09 коп. та витрати по сплаченому судовому збору в розмірі 704 грн. 80 коп.

В судове засідання позивач ОСОБА_3 не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить задовольнити. Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає і не заперечує проти їх задоволення.

Суд, розглянувши заяви учасників справи, приходить до наступного висновку.

Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не зявились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Судом встановлені наступні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що відповідач і АТ «Ощадбанк» уклали 31 січня 2013 року договір про відкриття та обслуговування рахунку та випуск платіжної картки № 463312. В подальшому між ними було укладено додатковий договір № 463312/131 до договору № № 463312 про відкриття та обслуговування рахунку і випуск платіжної картки, та додаток до договору, згідно яких позичальнику було надано кредит у сумі 9500 грн (а.с.18.21). 01.08.2014 року між ПрАТ «УПСК» і АТ «Ощадбанк» укладений договір добровільного страхування кредитів № 055/03, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону і пов'язані з неповерненням або неповним поверненням позичальниками страхувальнику кредиту та/або несплатою або частковою несплатою процентів по ньому на умовах, встановлених відповідними кредитним договорами. Страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі, а страховик приймає на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку, виплатити страхувальнику страхове відшкодування на умовах цього договору. (а.с.13-17). За договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору у відповідності до положень ст. 979 ЦК України. 19 січня 2016 року ПрАТ «УПСК» визнало факт непогашення позичальником ОСОБА_2 за кредитним договором грошового зобовязання страховим випадком, страхова сума за позичальником 9 539 грн. 09 коп., про що складено страховий акт № 055/03/059/15 (а.с.31). 19 січня 2016 року ПрАТ «УПСК» здійснює на користь АТ «Ощадбанк» страхове відшкодування в розмірі 9 539, 09 грн, що підтверджується випискою по рахунку (а.с.32).

Положеннями ст. 993 ЦК України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Отже до ПрАТ «УПСК» перейшло право вимоги, а у позичальника ОСОБА_2 виникло зобов'язання перед ПрАТ «УПСК» відшкодувати фактичні витрати, здійснені ПрАТ «УПСК» на страхове відшкодування в розмірі 9 539, 09 грн.

Судом встановлено, що 01.10.2018 року між ПрАТ «УПСК» та фізичною особою -підприємцем ОСОБА_1 укладено договір № 01/10/2018 про відступлення права вимоги, відповідно до якого ПрАТ «УПСК» відступає, а новий кредитор ОСОБА_1 отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків, завданих ПрАТ «УПСК» по договорам страхування, перелік яких наведений у Додатку №1 до договору. Згідно додатку №1 до договору № 01/10/2018 від 01 жовтня 2018року відступлено, зокрема, і право вимоги за договором страхування № 055/02 від 01.08.2014 року, боржником є відповідач ОСОБА_2, сума страхового відшкодування 9 539,09 грн (а.с.9-12).

При вирішенні зазначеного позову суд застосовує норми права, встановлені ст. 512 ЦК України, відповідно до якої кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); та ст. 514 ЦК України, у якій визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, згідно наведених норм права до позивача ОСОБА_1 перейшло право вимоги щодо стягнення з відповідача ОСОБА_2 суми страхового відшкодування.

З огляду на те, що відповідачем ОСОБА_2 до теперішнього часу не повернута сума страхового відшкодування, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача коштів в сумі 9 539 грн. 09 коп. підлягають задоволенню.

Крім того, ч.5 ст. 265 ЦПК України передбачено, що у резолютивній частині рішення зазначається про розподіл судових витрат. Згідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються, зокрема, з судового збору. Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Поскільки в ході судового розгляду суд прийшов до висновку про задоволення позову, тому стягненню з відповідача на користь позивача підлягає до стягення сума судового збору, що була сплачена позивачем і документально підтверджена дублікатом квитанції від 14.12.2018 року на суму 704 грн. 80 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2,5,10-13,76-81, 133, 141, 211, 247, 259,263-265 ЦПК України, ст.ст. 512, 514, 979, 993, ст.1191 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1) на користь фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (р/р 3840 в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», МФО 320649) 9 539 (девять тисяч пятсот тридцять девять) грн. 09 коп. у відшкодування завданих збитків в порядку регресу, та 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. у відшкодування судових витрат.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня отримання учасниками справи копії рішення.

Суддя Л.В.Тіщенко