ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2019 року

м.Суми

Справа №591/4835/19

Номер провадження 22-ц/816/4738/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Кононенко О. Ю. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Собини О. І.

з участю секретаря судового засідання -Кияненко Н.М.,

сторони :

заявник - Приватне ремонтно-будівельне підприємство «РЕМБУД»,

боржник - ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 22 серпня 2019 року в складі судді Грищенко О.В., постановлену у м. Суми,

в с т а н о в и в:

21 серпня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Зарічного районного суду м. Суми з заявою про скасування судового наказу цього суду від 12 серпня 2019 року у справі № 591/4835/19 про стягнення з неї на користь ПРБП «Рембуд» заборгованості за надані послуги з утримання будинку і споруд та прибирання прибудинкової території за період з 01 вересня 2016 року по 31 липня 2019 року у розмірі 3876 грн 30 коп, 116 грн 69 коп - 3% річних, нарахованих заявником на суму заборгованості, а також 192 грн 10 коп судового збору.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 22 серпня 2019 року заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу повернуто без розгляду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить вказану ухвалу суду та судовий наказ скасувати.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про повернення заяви без розгляду з підстав несплати судового збору, оскільки цей недолік можна було усунути шляхом подання до суду заяви про усунення недоліків.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2., який підтримав доводи апеляційної скарги, представника ПРБП «Рембуд» - Соцкої Г.П., Манько М.В., які проти скарги заперечували, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 12 серпня 2019 року Зарічним районним судом м. Суми видано судовий наказ. Cтягнуто з ОСОБА_1 на користь ПРБП «Рембуд» заборгованість за надані послуги з утримання будинку і споруд та прибирання прибудинкової території за період з 01 вересня 2016 року по 31 липня 2019 року у розмірі 3876 грн 30 коп, 116 грн 69 коп - 3% річних, нарахованих заявником на суму заборгованості, а також 192 грн 10 коп судового збору.

21 серпня 2019 року боржник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про скасування судового наказу.

Ухвала про повернення без розгляду заяви про скасування судового наказу мотивована тим, що до своєї заяви ОСОБА_1 не додала квитанцію про сплату судового збору в розмірі, визначеному п. п. 4-2 п. 4 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», 0,05 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (96 грн 05 коп).

Проте, з таким висновком суду погодитись не можна.

Згідно з ч. 4 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 ЦПК України, до заяви про скасування судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника боржника, якщо заява подається таким представником; 3) клопотання про поновлення пропущеного строку, якщо заява подається після спливу строку, передбаченого частиною першою цієї статті.

Разом з тим, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір не справляється за подання заяви про скасування судового наказу. Це положення закону було чинним на час постановлення ухвали про повернення заяви про скасування судового наказу без розгляду, проте, суд першої інстанції не врахував, що спеціальний закон, який визначає правові засади справляння судового збору, звільняв боржника від сплати судового збору за подання заяви про скасування судового наказу.

У низці рішень Європейського суду з прав людини, юрисдикцію якого в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено, що право на справедливий судовий розгляд може бути обмежено державою, лише якщо це обмеження не завдає шкоди самій суті права.

У справі «Bellet v. France» Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданого національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13.01.2000 року та в рішенні по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28.10.1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Обставини справи та положення Закону України «Про судовий збір» свідчать про необхідність надати боржнику ОСОБА_1 можливість оскаржити судовий наказ в суді без сплати судового збору. Інакший підхід був би виявом надмірного формалізму та міг би розцінюватись як обмеження особи в доступі до суду, яке захищається статтею 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, апеляційний суд за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку, що ухвала Зарічного районного суду м. Суми від 22 серпня 2019 року постановлена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, тому вона підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Вимога ОСОБА_1 в апеляційній скарзі про скасування судового наказу задоволенню не підлягає, оскільки порядок оскарження судового наказу передбачений ст. ст. 170-171 ЦПК України, в апеляційному порядку судовий наказ оскарженню не підлягає.

Вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 про задоволення її позовних вимог також є безпідставними, оскільки наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо, тому позовні вимоги ОСОБА_1 не можуть бути розглянуті у межах цієї справи. Для вирішення своїх позовних вимог ОСОБА_1 вправі подати до суду першої інстанції позовну заяву на загальних підставах.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, 374, 379, 381- 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 22 серпня 2019 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: О.Ю. Кононенко

В.І. Криворотенко

О.І. Собина