Провадження № 2/734/574/19 Справа № 734/1589/19
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

25 вересня 2019 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді - Іванюка Т.І.,

при секретарі - Дідовець М.І.,

за участю: представників позивача - Цимбал О.Ю., Борсук Н.О. ,

відповідача - ОСОБА_2 ,

представників третьої особи - Пономаренко С.П . , Борсук Н.О. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Органу опіки і піклування Деснянської селищної ради Козелецького району Чернігівської області до ОСОБА_4 , третя особа на стороні позивача Служба у справах дітей Козелецької РДА, про позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 відносно малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,-

в с т а н о в и в:

у суд із позовною заявою звернувся Орган опіки і піклування Деснянської селищної ради Козелецького району Чернігівської області, у якому просить позбавити батьківських прав ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительку АДРЕСА_1 відносно малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнути аліменти з відповідача на утримання останнього у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і продовжувати до повнолітня дитини. Вимоги мотивовані тим, що малолітній ОСОБА_5 за заявами батьків ОСОБА_2 та ОСОБА_4 з 25 жовтня 2018 року згідно розпорядження голови Козелецької районної державної адміністрації від 02.10.2018 року №677 влаштований до Комунального закладу медико-соціального захисту «Прилуцький обласний будинок дитини «Надія» ( м. Прилуки вул. Богунська, 2-а , Чернігівської області ), в якому перебуває на даний час. За час перебування у закладі, відповідачка ОСОБА_4 жодного разу не відвідала дитину, не писала, не телефонувала, не цікавилася здоров`ям та розвитком дитини, не вирішувала питання про повернення дитини до своєї сім`ї. Адміністрація закладу клопотала про позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав по відношенню до малолітньої дитини ОСОБА_5 . Крім цього, громадянка ОСОБА_4 за місцем свого проживання зарекомендувала з негативної сторони, зловживає спиртними напоями, не працює та самоусунулася від виконання батьківських обов`язків.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги повністю підтримав та просив їх задовольнити.

Представники третіх осіб вважають за доцільне позбавити ОСОБА_4 батьківських прав відносно малолітньої дитини, оскільки остання самоусунулася від виконання своїх обов`язків, веде аморальний спосіб життя, та жодним чином долею дитини не цікавиться. Задоволення позовних вимог буде відповідати інтересам дитини та суспільства.

Відповідачка у судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи у відповідності до ч.11 ст. 128 ЦПК України. При цьому, від неї не надходило повідомлення про причини неявки у судове засідання та заяви про розгляд справи у її відсутності.

У судовому засіданні встановлені такі факти і відповідні ним правовідносини:

згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в смт.Козелець Чернігівської області. Його батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_4 ;

на підставі розпорядження Козелецької районної державної адміністрації №677 від 02 жовтня 2018 року малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було влаштовано на виховання до Комунального закладу медико-соціального захисту «Прилуцький обласний будинок «Надія» терміном до 6 місяців;

25.03.2019 року Комунальний заклад медико-соціального захисту «Прилуцький обласний будинок «Надія» звернувся із листом №02-14/296 до начальника служби в справах дітей Деснянської селищної ради Козелецького району, у якому повідомив, що батьки дитини ОСОБА_5 не відвідують його, не телефонують, не приймають участі у вихованні та утриманні, не вирішують питання про повернення дитини для виховання в сім`ю. Тому вважають за доцільне позбавити ОСОБА_4 батьківських прав відносно дитини ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 із стягненням аліментів;

згідно акту Комунального закладу медико-соціального захисту «Прилуцький обласний будинок «Надія» від 25.03.2019 року батьки дитини ОСОБА_5 не відвідують його, не телефонують, не приймають участі у вихованні та утриманні, не вирішують питання про повернення дитини для виховання в сім`ю;

згідно висновку виконавчого комітету Деснянської селищної ради Козелецького району Чернігівської області Козирєва Тетяна Олександрівна після народження сина ОСОБА_5 з пологового відділення Козелецької ЦРЛ додому дитину не забрала. ОСОБА_5 на підставі заяви матері про тимчасове влаштування від 24.09.2018 року виховується в Комунальному закладі медико-соціального захисту «Прилуцький обласний будинок «Надія» з 25.10.2018 року по теперішній час. Дитина знаходиться на повному державному забезпеченні. Батьки дитину не відвідують, не телефонують, не приймають участь у вихованні та утриманні дитини, не вирішують питання повернення дитини на виховання в сім`ю, тобто самоусунулись від виконання батьківських обов`язків. Тому, для захисту прав та інтересів дитини, визнано доцільним позбавити ОСОБА_4 батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як таку, що не виконує своїх батьківських обов`язків щодо утримання та виховання дитини;

рішенням виконавчого комітету Деснянської селищної ради Козелецького району Чернігівської області № 35 від 25.04.2019 року було порушено клопотання перед Козелецьким районним судом Чернігівської області щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 відносно малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

відповідно до довідки Деснянської селищної ради № 927 від 19 квітня 2019 року, ОСОБА_4 дійсно зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , але не проживає;

згідно характеристики, видано секретарем Деснянської селищної ради, ОСОБА_4 за час проживання на території Деснянської об`єднаної територіальної громади зарекомендувала себе з негативної сторони, зловживає спиртними напоями, спілкується з громадянами, схильними до скоєння правопорушень, веде аморальний спосіб життя, ніде ніколи не працювала і не працює, на обліку у центрі зайнятості не перебуває. ОСОБА_4 належним чином не доглядала за неповнолітніми дітьми та не виконувала батьківських обов`язків, у результаті чого створилися умови, які шкодили інтересам та здоров`ю дітей, що призвело до позбавлення судом батьківських прав відносно всіх неповнолітніх дітей. Свого малолітнього сина ОСОБА_5 жодного разу у Прилуцькому обласному будинку «Надія» не відвідала, не телефонувала, не приймала участі у його виховання та утриманні.

Заслухавши представників позивача, представників третіх осіб, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов Органу опіки і піклування Деснянської селищної ради Козелецького району Чернігівської області до ОСОБА_4 , третя особа на стороні позивача Служба у справах дітей Козелецької РДА, про позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 відносно малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підлягає частковому задоволенню із наступних підстав:

відповідно до ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Згідно ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

В п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто права на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

В п.16 зазначеної постанови роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності , можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.

Під час судового засідання достовірно встановлено, що відповідач ОСОБА_4 навмисно ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Залишивши дитину після народження у пологовому відділенні Козелецької ЦРЛ, зовсім не проявляє батьківської турботи, вихованням не займається, станом здоров`я дитини не цікавиться, участі у житті дитини не приймає, матеріально не забезпечує, не вчиняє жодних дій та зацікавленості у поверненні дитини у сім`ю. При цьому за місцем проживання характеризується виключно негативно, ніде не працює, веде аморальний спосіб життя.

Враховуючи вищенаведене, з метою забезпечення належного захисту дитини, суд знаходить всі підстави для задоволення позову в частині позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительку АДРЕСА_1 відносно малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Разом з тим, суд не вбачає правових підстав для задоволення позовних вимог позивача в частині стягнення з ОСОБА_4 аліментів на утримання малолітньої дитини на користь особи або установи, на утриманні якої буде знаходитись дитина з огляду на наступне.

На даний час опіка над дитиною не встановлена і опікуна не призначено. Позивач просить про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини на особу або установу на утриманні якої буде знаходитись дитина. В той же час визначення конкретної особи на користь якої можливе стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини або установи, є визначальним та залежить від встановлення над дитиною опіки. Чинним законодавством визначено порядок встановлення опіки над малолітньою дитиною, яка позбавлена батьківського піклування, та регламентовано права та обов`язки опікуна. При цьому, суд враховує, що цивільно-процесуальним кодексом України не передбачено ухвалення рішення на майбутнє, тому за відсутності визначеної в установленому законодавством порядку конкретної особи та/або відповідного органу, під опіку якого буде передана малолітня дитина, унеможливлює виконання рішення суду про стягнення аліментів на утримання малолітнього ОСОБА_5 або зробить неможливим його виконання в цій частині.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в цій частині позовних вимог слід відмовити.

На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 768 грн. 40 коп.

Керуючись ст.ст. 164, 165, 167, 180, 182, 191 СК України, 12, 13, 81, 141, 258, 259, 265, 273, 354 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

позов Органу опіки і піклування Деснянської селищної ради Козелецького району Чернігівської області до ОСОБА_4 , третя особа на стороні позивача Служба у справах дітей Козелецької РДА, про позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 відносно малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити частково.

Позбавити громадянку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У решті позовних вимог відмовити.

Рішення про позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 після набрання ним законної сили надіслати державному органу реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_4 , ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь держави судовий збір у сумі 768 гривень 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: