ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер справи: 663/647/18 Головуючий в І інстанції: Клімченко М.І.
Номер провадження: №22-ц/819/277/19 Доповідач: Майданік В.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2019 року Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Майданіка В.В.,

суддів: Кутурланової О.В.,

Орловської Н.В.,

секретар Прушинська О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 10 вересня 2018 року, у складі судді Клімченка М.І., у справі за позовом Кіріченка Віталія Михайловича, діючого в інтересах публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк", до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

21 березня 2018 року представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідачана користь позивача заборгованість за кредитним договором № б/н від 18.08.2016 року у розмірі 41206,55грн, яка складається з:

--- 18861,02грн - тіло кредиту;

--- 5824,30грн - заборгованість по процентах за користування кредитом,

--- 14082,82грн - заборгованість за пенею,

--- 500,00грн - штраф (фіксована частина),

--- 1938,41грн - штраф (процентна складова).

Позов обґрунтований наступним.

Відповідно до заяви б/н від 18.08.2016 відповідач отримав кредит у розмірі 19000грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно Тарифів банку, про що було підписано відповідну заяву разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, що складають Договір між сторонами. На порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим станом на 02.03.2018 року виникла заборгованість загальною сумою 41206,55грн, яка складається з наступного: 18861,02грн - тіло кредиту, 5824,30грн - заборгованість по процентах за користування кредитом, 14082,82грн - заборгованість за пенею, 500,00грн - штраф (фіксована частина), 1938,41грн - штраф (процентна складова).

Просить стягнути з відповідача заборгованість у сумі 41206,55 грн, а також судові витрати у розмірі 1762,00грн.

Оскаржуваним рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 10 вересня 2018 року позов задоволено частково. З відповідача на користь позивача було стягнуто заборгованість за кредитним договором загальною сумою 27123,73грн та судові витрати в сумі 1145,30грн. В стягненні з відповідача на користь позивача 14082,82грн пені було відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач, з урахуванням наданого при апеляційному розгляді справи уточнення, просить скасувати зазначене рішення в частині задоволення позовних вимог та зупинити провадження у справі до вирішення кримінальної справи по суті. При цьому послався на неповне з'ясування обставин справи та порушення норм процесуального права і неправильне застосування норм матеріального права. Зокрема вказав, що дійсно він в серпні 2016 року отримав у позивача картку для того, щоб перераховувати на неї свої кошти, однак суд не звернув уваги на те, що він жодного разу не брав в банку кредиту, не користувався коштами банку. Станом на 12.04.2017 року на картці в нього було 38,33грн, заборгованості не було. Також зазначив, що судом не було враховано те, що 12.04.2017 року об 11-24 годині він отримав на телефон СМС повідомлення з телефону НОМЕР_1 про блокування картки та рекомендацію передзвонити на вказаний номер, що він і зробив. Йому чоловік представився працівником служби безпеки банку та у зв'язку з блокуванням картки порекомендував змінити її пін-код. За вказівкою того чоловіка він (відповідач) натискав на клавіші телефону, потім той чоловік повідомив, що картка розблокована. Коли він 20.04.2017 року звернувся у відділення банку, йому повідомили, що він взяв кредит на суму 19000грн. Виявилось, що з його картки було проведено 4 операції, а саме оплачені послуги через Приват-24 отримувачу Пари-Матч на суму 18899,35грн. Він звернувся до поліції про порушення кримінального провадження. В ЄРДР його заяву внесено 20.04.2017 року за ч.1 ст.190 КК України. Розслідування триває до теперішнього часу. Також, вказав, що поза увагою суду залишилось і те, що з Умовами та Правилами банку він ознайомлений під підпис не був, витяг з Тарифів також не містить його підпису, його заява від 18.08.2016 року не свідчить про укладення кредитного договору, в ній не зазначено про отримання кредиту в 19000грн, наданий розрахунок викликає сумніви в його достовірності, він не містить відомостей хто його склав, не завірений установою. Також зазначив, що судом не враховано і того, що наразі неможливо розглянути цивільну справу до з'ясування обставин у кримінальному провадженні.

Отже, рішення суду оскаржується в частині задоволення позовних вимог про стягнення тіла кредиту в розмірі 18861,02грн, відсотків за користування кредитом в розмірі 5824,30грн та штрафу в розмірі 2438,41грн, на загальну суму 27123,73грн, однак не оскаржується в частині відмови у стягненні пені в розмірі 14082,82грн.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає, що скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Із матеріалів справи та встановлених судом обставин вбачається наступне.

Відповідач ОСОБА_2 подав 18.08.2016 року Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку (а.с.6).

В ній вказані детальні дані про відповідача, який погоджується з тим, що дана заява разом з пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між ним та банком договір про надання банківських послуг. Він ознайомився та згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді.

Наявна довідка про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна, 55 днів пільгового періоду" (а.с.7).

В ній вказана процентна ставка (3,6% на місяць, 43,2% на рік), розмір щомісячного платежу (з 01.04.2014р - 5% від заборгованості, але не менше 100грн та не більше залишку заборгованості), передбачена пеня за несвоєчасне погашення заборгованості, передбачений штраф за порушення строків платежів (500грн + 5% від суми заборгованості).

Згідно довідки про видачу кредитних карт, долучена до відповіді на відзив, ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2) згідно кредитного договору б/н від 18.08.2016 року отримав картку НОМЕР_3 зі строком дії до останнього дня 03.2020 року (а.с.63).

Матеріали справи містять банківську виписку по рахунку, яка має статус первинного документу, що підтверджено переліком первинних документів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12.04.2012р №578/5, згідно якого до первинних документів, які фіксують факт виконання госоперації та служить підставою для записів у регістрах бух обліку і в податкових документах, віднесені, зокрема виписки банків, корінці квитанцій і касових чекових книжок, повідомлення банків, касові й банківські документи.

Із виписки вбачається, що відповідач знімав кредитні кошти, частково погашав заборгованість за договором і знову користувався кредитними коштами (а.с.74-75).

Відповідно до ст.55 Закону України "Про банки і банківську діяльність" відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

Відповідно до 1.1.3.2.4. Умов та правил банк вправі змінювати тарифи та інші умови обслуговування, при цьому не менш ніж за 7 днів банк повинен проінформувати клієнта. Якщо протягом 7 днів банк не отримав від клієнта заперечень, то вважається, що він прийняв нові умови.

Згідно п.1.1.7.11. Умов договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору - він автоматично лонгується на той самий строк.

Відповідно до п.1.1.7.31 Умов строк позовної давності за вимогами про поверненню кредиту, процентів, сплати неустойки складає 50 років.

Згідно п.2.1.1.2.12. після настання зазначеного на картці останнього місяця терміну її дії банком випускається картка на новий термін. Термін дії картки не підлягає продовженню банком в разі надання клієнтом до початку останнього місяця дії картки письмової заяви про закриття рахунку за умови відсутності простроченої заборгованості клієнта перед банком за відповідним рахунком.

Згідно п.2.1.1.2.13. для перевипуску карти до спливу терміну її дії Клієнт повинен звернутися до відділення Банку.

У матеріалах справи відсутні будь-які документи, у яких було б зазначено щодо розірвання однією із сторін договору.

Відповідно до пункту 2.1.1.12.4 Умов та Правил термін внесення мінімального обов'язкового платежу по кредиту (далі - платіж), а також овердрафту - до 1-го числа місяця, наступного за розрахунковим, в розмірі, розрахованому згідно Тарифу від суми поточних боргових зобов'язань. Платіж включає відсотки за користування кредитом, передбачені Тарифом, частину заборгованості по тілу кредиту, штраф, згідно цих Умов.

Термін повернення овердрафту в повному обсязі - протягом 30 днів з моменту виникнення овердрафту, термін повернення відсотків по овердрафту - щомісячно за попередній місяць до 1-го числа.

Згідно з пунктом 2.1.1.12.4 Умов та Правил (він не діє для преміальних карт) термін погашення за кредитом (кредитний ліміт, кредитна лінія) за платіжними картками без встановленого мінімального обов'язкового платежу здійснюється в наступному порядку: термін погашення відсотків і комісії - щомісячно за попередній місяць; термін повернення кредиту у повному обсязі - не пізніше останнього дня строку дії договору.

За ст.212 ЦКУ у разі наявності прострочених кредитів (овердрафту) - терміном повернення кредиту (овердрафту) у повному обсязі є 211-й день з моменту виникнення такої заборгованості; термін повернення овердрафту у повному обсязі - протягом 30 днів з моменту виникнення овердрафту; термін погашення відсотків по овердрафту - щомісячно за попередній місяць до 25 числа; термін погашення штрафів та пені за кредитом - з дня нарахування.

Наданий банком витяг з Тарифів свідчить про обов'язковий щомісячний платіж на погашення кредиту, за невиконання якого передбачається відповідальність (а.с.7).

Відповідно до розрахунку заборгованості за вказаним договором станом на 02.03.2018 року виникла заборгованість загальною сумою 41206,55грн, яка згідно розрахунку заборгованості складається з наступного: 18861,02грн - тіло кредиту, 5824,30грн - заборгованість по процентах за користування кредитом, 14082,82грн - заборгованість за пенею, 500,00грн - штраф (фіксована частина), 1938,41грн - штраф (процентна складова) (а.с.5).

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач отримав кредит в розмірі 19000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно Тарифів банку, про що було підписано відповідну заяву разом з Умовами та правилами надання банківських послуг. Також виходив з того, що відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками відповідно до умов договору, що підтверджується розрахунком заборгованості. Також виходив з того, що відповідно до ст.549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором - свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Прийшовши до висновку про стягнення штрафу, суд прийшов до висновку про те, що вимоги в частині стягнення пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором з відповідача задоволенню не підлягають. Крім того, суд першої інстанції встановив, що списання коштів відбулося саме з вини відповідача.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки до нього він дійшов при повному та всебічному дослідженні обставин справи та давши належну оцінку зібраним у справі доказам. Суд першої інстанції, ухвалюючи оскаржуване рішення, правильно встановив характер правовідносин сторін у справі та застосував до цих правовідносин норми матеріального права, які їх регулюють, і вирішив справу з дотриманням норм процесуального права.

Апеляційний суд вважає, що між сторонами був укладений кредитний договір.

Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч.1 ст.1055 ЦК України).

За змістом ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (ст.638 ЦК України).

За ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Отже, підписавши заяву, фізична особа приєднується до запропонованих банком Умов та Правил надання банківських послуг, що підтверджується його особистим підписом. Тобто, з моменту підписання фізичною особою заяви, вважається, що між банком та клієнтом укладений договір в порядку ч.1 ст.634 ЦК України шляхом приєднання клієнта до запропонованого банком договору (умов кредитування).

У цій справі встановлено, що між сторонами укладено кредитний договір шляхом підписання заяви позичальника, у якій указано, що вона разом з Умовами і тарифами складає між сторонами кредитний договір.

Отже, між сторонами був укладений кредитний договір.

Що стосується стягнення процентів за користування кредитом, то апеляційний суд вважає, що їх розмір, обрахований позивачем при поданні позову, є обґрунтований.

Відповідно до ч.2 ст.1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 ("Позика") глави 71 ("Позика. Кредит. Банківський вклад"), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

За положеннями ст.1048 ЦК України: позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (абз.1 ч.1); у разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (абз.2 ч.1).

За умовами договору сторони погодили щомісячну сплату відсотків за кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом, а саме 3,6%.

Відповідач отримав картки НОМЕР_3 зі строком дії до останнього дня 03.2020 року.

Також, як зазначено, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання, а з урахуванням відсутності доказів проінформування жодною із сторін про припинення дії договору, договір вважається таким, що діє до останнього дня місяця, указаного на картці, тобто до 31.03.2020 року.

Відтак, у межах строку кредитування до 31.03.2020 року відповідач мав, зокрема, повертати позивачеві кредит.

З розрахунку заборгованості та виписці по рахунку вбачається, що позичальнику було встановлено кредитний ліміт та вбачається, що він користувався грошима, отримував кошти через банкомат, здійснював розрахунки через термінали в касах магазинів, а отже й отримав картку "Універсальна", оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки (а.с.74-75).

З виписки по рахунку вбачається, що останній раз позичальник здійснив поповнення картки на суму 1398,00грн 04.02.2017 року.

Таким чином, з урахуванням останнього платежу 04.02.2017 року, пункту 2.1.1.12.4. Умов та Правил, непогашення кредиту більше 210 днів, кредит вважається простроченим.

Отже, кредит є простроченим станом на 05.02.2017 року та строк його повернення починається на 211 день - 03.09.2017 року .

У постанові від 28.03.2018 року у справі №444/951/12 Великою Палатою Верховного Суду зроблено висновок про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені нормою частини другої статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання.

Таким чином, відповідно до вищенаведених умов договору визначення розміру відсотків, та їх нарахування має здійснюватися до часу строку повернення кредиту, яким є 211 день, а саме 03 вересня 2017 року, як визначеного банком зміненого строку повернення кредиту.

За розрахунком заборгованості, станом на 03 вересня 2017 року заборгованість по відсотках складає 5824,30грн ( а.с.5), тобто той розмір, що й зазначений в позовній заяві. Останні нарахування по відсотках здійснені станом на 31.08.2017 року. Отже така сума заборгованості по відсотках і підлягає стягненню з відповідача.

Таким чином, визначений позивачем розмір заборгованості по процентах за користування кредитом в 5824,30грн є обґрунтованим і таким, що відповідає умовам договору, оскільки обрахований в межах дії кредитного договору.

Банком, з урахуванням вищевикладеного також доведена сума заборгованості по тілу кредиту в розмірі 18861,02грн.

Що стосується посилання відповідача на заволодіння коштами з карти третіми особами, то апеляційний суд враховує положення ст.55 Закону України "Про банки і банківську діяльність" та умови кредитного договору, викладені вище.

За п.1.1.5.29 Умов та Правил держатель несе відповідальність за всі операції, що супроводжуються авторизацією, до моменту звернення власника карти в банк та блокування карти, і за всі операції, які не супроводжуються авторизацією, до моменту постановки карти в СТОП-ЛИСТ платіжної системи.

Згідно до п.1.1.2.1.12 Умов і правил надання банківських послуг клієнт зобов'язується вживати заходів щодо запобігання втраті (викраденню) карток, стікера Пейпасс, ПІНа або інформації нанесеної на картку і магнітну смугу, або їхньому незаконному використанню.

Відповідно до п. 1.1.5.14 Умов і правил надання банківських послуг клієнт несе відповідальність за всі операції, що проводяться в підрозділах банку, через пристрої самообслуговування, систему приват 24 з використанням передбачених цими умовами засобів його ідентифікації і аутентифікації.

Пунктом 1.1.5.5. Умов передбачено, що Банк не несе відповідальності у випадку, якщо інформація про рахунки Клієнта, Карту, контрольну інформацію Клієнта, відправленому в SMS - повідомленні ПІН - коді, ідентифікаторі користувача, паролях системи Приват 24 або проведених Клієнтом операціях стане відомо іншим особам внаслідок несумлінного виконання Клієнтом умов їхнього зберігання і використання та/або прослуховування або перехоплення інформації у каналах зв'язку під час використання цих каналів.

У зв'язку з відсутністю доказів звернення відповідача в банк із заявою про внесення картки в стоп-лист платіжної системи, а також будь-яких звернень відповідача про втрату карти, апеляційний суд не може прийняти до уваги заперечення з цього приводу відповідача.

А тому, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги не обґрунтовані вимогами закону та висновків суду не спростовують. Зокрема, не приймаються до уваги посилання скаржника на те, що він не брав в банку кредиту та не користувався коштами банку, оскільки вони спростовуються зібраними у справі доказами, зокрема, банківською випискою по рахунку, укладеним кредитним договором. Також підлягають відхиленню й посилання на несанкціоноване втручання сторонніх осіб в здійснення операцій з його карткою, оскільки за умовами договору клієнт несе повну відповідальність за операції, проведені з карткою. Як передбачено п.1.1.5.5. Умов Банк не несе відповідальності у випадку, якщо інформація про рахунки Клієнта, Карту, контрольну інформацію Клієнта, відправленому в SMS - повідомленні ПІН - коді, ідентифікаторі користувача, паролях системи Приват 24 або проведених Клієнтом операціях стане відомо іншим особам внаслідок несумлінного виконання Клієнтом умов їхнього зберігання і використання та/або прослуховування або перехоплення інформації у каналах зв'язку під час використання цих каналів. Також слід залишити поза увагою суду й посилання скаржника на неознайомлення його під підпис з Умовами, Правилами банку та Тарифами, на відсутність в його заяві даних про отримання кредиту в 19000грн, а також на наявні сумніви в достовірності наданого розрахунку заборгованості, оскільки, як зазначалось, підписавши заяву, відповідач приєднався до запропонованих банком Умов та Правил надання банківських послуг, що підтверджується його особистим підписом. У справі встановлено, що між сторонами укладено кредитний договір шляхом підписання заяви позичальника, у якій указано, що вона разом з Умовами і тарифами складає між сторонами кредитний договір. Сама по собі відсутність в заяві даних про отримання кредиту в 19000грн не свідчить про неукладення договору, оскільки укладений на таких умовах кредитний договір передбачає можливість в майбутньому узгодити між сторонами будь-яку суму кредиту. Апеляційний суд враховує й те, що відповідачем на доведення обставин, на які він посилається як на підтвердження своїх заперечень, зокрема і щодо виниклих в нього сумнівів в достовірності наданого розрахунку заборгованості, не надано жодного доказу, зокрема, його особистих розрахунків тощо. Крім того, не можуть бути прийняті до уваги й посилання на неможливість розгляду цієї справи до з'ясування обставин у кримінальному провадженні, оскільки вони зроблені в результаті помилкового тлумачення законодавства.

Оскільки суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до п.1 ч.1 ст.374, ст.375 ЦПК України це є підставою для того, щоб апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст.367, п.1 ч.1 ст.374, ст.375 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 10 вересня 2018 року в оскаржуваній частині про стягнення тіла кредиту, відсотків за користування кредитом та штрафу на загальну суму 27123,73грн залишити без змін.

Це ж рішення суду в частині відмови у стягненні пені в розмірі 14082,82грн в апеляційному порядку не переглядалось, як таке, що не оскаржувалось.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання безпосередньо до Верховного Суду касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Дата складення повного тексту постанови - 28 лютого 2019 року.

Головуючий _ _ _ _ _ _ _ _ _ В.В. Майданік

Судді: _ _ _ _ _ _ _ _ _ О.В. Кутурланова

_ _ _ _ _ _ _ _ _ Н.В. Орловська