Справа № 653/77/19
Провадження № 2/653/543/19
18 вересня 2019 року Генічеський районний суд Херсонської області в складі:
головуючого судді Крапівіна О.П.
при секретарі Пшенична В.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Генічеську справу за позовом ОСОБА_1 до ПП «Шулік», в особі керівника Шулік Олександра Вікторовича, третя особа - Генічеський районний центр зайнятості, про розірвання трудового договору,
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із вищевказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 28 травня 2010 року між нею та ПП «Шулік», у особі керівника Шуліка Олександра Вікторовича , було укладено безстроковий трудовий договір, на підставі якого вона була прийнята у магазин приватного підприємства продавцем продовольчих товарів, з помісячною платою в розмірі 422,00 грн. Цей договір було зареєстровано 28.05.2010 року у Генічеському районному центру зайнятості. Через рік трудові відносини з ПП «Шулік» було припинено у зв`язку з закриттям магазину, де вона працювала продавцем у смт. Партизани, Генічеського району. Трудовий договір між нею та «ПП Шулік» розірвано не було, а її Трудова книжка залишилася у роботодавця. 03 січня 2019 року вона звернулася до Генічеського районного центра зайнятості з заявою про взяття її на облік, як безробітної, але отримала відмову і заяву її прийнято не було у зв`язку з тим, що на обліку Генічеського РЦЗ вона рахується працюючою у ПП «Шулік», бо у них трудовий договір від 28.05.2010 року значиться як нині існуючий, та на підтвердження цього вони вручили їй завірену копію вищевказаного трудового договору та рекомендували їй розірвати цей договір роботодавцем, або через суд. У зв`язку з тим, що вона неодноразово зверталася особисто до Шуліка Олександра Вікторовича не тільки з питанням розірвання цього трудового договору, але й вимагала його повернути її трудову книжку, але відповідач по справі ухилився від вирішення цього питання добровільно, та на перемови з нею не пішов, тому вона вимушена звертатися з позовом до суду про примусове розірвання вказаного договору.
Позивач у судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просить суд задовольнити позов та не заперечуює щодо проведення заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи через оголошення на веб-сайті судової влади України.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.
28 травня 2010 року між нею та ПП «Шулік», у особі керівника Шуліка Олександра Вікторовича , було укладено безстроковий трудовий договір, на підставі якого вона була прийнята у магазин приватного підприємства продавцем продовольчих товарів, з помісячною платою в розмірі 422,00 грн., що підтверджується завіреною копією трудового договору від 28.05.2019 року.
Статтею 43 Конституції України гарантується кожному право на працю, яке включає до себе можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку добровільно дає згоду.
Відповідно до ст.3 КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.
Згідно ст. 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом, чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом, чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.
Відповідно до ст. 38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною з інвалідністю; догляд за хворим членом сім`ї відповідно до медичного висновку або особою з інвалідністю I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник.
Відповідно до пункту 8 Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою,яка використовує найману працю № 260 від 8 червня 2001 року, у разі закінчення строку трудового договору або припинення його дії достроково, в трудовому договорі ФОП робить запис про підстави його припинення з посиланням на відповідні статтіКЗпП, про що сторони сповіщають центр зайнятості незалежно від місця реєстрації трудового договору.
У такому випадку зняття державною службою зайнятості з реєстрації трудового договору проводиться за умови подання ФОП (або дорученням уповноваженою нею особою) та працівником двох примірників трудового договору.
Згідно ст. 36 КЗпП України однією з підстав для припинення трудового договору є розірвання трудового договору за ініціативою працівника.
Відповідно до статті 38 КЗпПУ працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні.
Разом з тим, з дослідженого в судовому засіданні трудового договору позивача вбачається, що ОСОБА_1 і досі рахується працевлаштованою на роботі у відповідача за трудовим договором, а трудова книжка у позивача взагалі відсутня.
Тобто, на час розгляду справи судом трудові відносини між сторонами не припиненні, однак процедура розірвання трудового договору відповідно до законодавства України про працю не виконана.
Позивач ОСОБА_1 не має можливості реалізувати своє право на припинення трудового договору у визначеному законодавством порядку, що порушує її право на працю, відтак підлягає захисту в судовому порядку.
За таких обставин, суд вважає заявлені вимоги щодо розірвання трудового договору між працівником і роботодавцем обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст.12,13,17,77,78,81,141,247,259,263,264,265 ЦПК України, на підставі ст.ст. 3, 21, 23, 36, 38 КЗпП України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ПП «Шулік», в особі керівника Шулік Олександра Вікторовича, третя особа - Генічеський районний центр зайнятості, про розірвання трудового договору - задовольнити.
Розірвати трудовий договір, який було укладено 28.05.2010 року між ОСОБА_1 та ПП «Шулік», зареєстрований 28.05.2010 року у Генічеському районному центрі зайнятості.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Херсонського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк апеляційної скарги з дня отримання копії повного судового рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Генічеського районного суду О. П. Крапівіна