Провадження №6/523/341/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" жовтня 2019 р. м. Одеса

Суворовський районний суд м.Одеса у складі

головуючого свудді Аліної С.С.

за участю секретаря судового засідання Вовкович І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Журид С.М. про встановлення порядку і способу виконання рішення суду,-

В С Т А Н О В И В :

До суду надійшло подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Журид Сергія Миколайовича про встановлення способу і порядку виконання рішення суду по справі № 2-312/11 від 13.02.2015р. Суворовського районного суду м. Одеси про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» 847 408,61 грн. - боргу в якому просив надати йому дозвіл передати на примусову реалізацію будинок за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , в якому зареєстрований неповнолітній онук боржника - ОСОБА_2 , 2015 р.н. без попереднього дозволу органів опіки та піклування.

Приватний виконавець обґрунтував своє подання тим, що в його провадженні знаходиться виконавче провадження № 58658984 по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-312/11, який видав Суворовський районний суд м. Одеси 13.02.2018 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості в сумі 847 408,61 грн.

19.03.2019р. приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою боржника зобов`язано подати декларацію про доходи та майно, боржника попереджено про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Копії постанов направлено сторонам виконавчого провадження.

Рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, декларацію не подано, будь-яких дій спрамованих на його виконання не здійснено, що суперечить вимогам частини 5 статті 19 Закону України «Про виконавче провадження».

Одночасно з відкриттям виконавчого провадження виконавцем виконавчого округу Одеської області направлено виклик ОСОБА_1 за адресою зазначеною у виконавчому документі, а саме: АДРЕСА_2 . Однак боржник станом на 12.07.2019р. не з`явився, про причини не явки не повідомив.

13.06.2019р. приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області описано та накладено арешт на будинок який належить ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . Під час опису та арешту вищезазначеного майна боржник був відсутній про що складений відповідний акт.

Вищевказаний будинок знаходиться в іпотеці АТ «Райффайзен Банк Аваль».

Відповідно до Іпотечного договору № 449 від 20.09.2007 року забезпеченням виконання зобов`язань за кредитним договором виступає нерухоме майно, а саме: житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та належить на праві власності ОСОБА_1 .

В ході проведення виконавчих дій встановлено, що за даною адресою зареєстрована неповнолітня особа - ОСОБА_2 , 2015 р.н., який є онуком боржника.

На думку виконавець зареєстрована неповнолітня особа, фактично не є членами сім`ї ОСОБА_1 (не є донькою чи сином), а також зазначена особа зареєстрована в будинку 22.12.2015р., коли боржнику було відомо про боргові зобов`язання перед Банком (через несплату боргу), пов`язаних із невиконанням взятих на себе зобов`язань за кредитним договором перед Банком. Фактично цією дією боржник хоче уникнути реалізації іпотечного майна, чим перешкоджає виконанню рішення суду.

Крмі цього виконавець зазначає, що жодних документальних свідоцтв, які б свідчили про державну реєстрацію права дитини на користування житловим приміщенням або підтверджували факт спільного проживання членів сім`ї з власником обтяженого сервітутом житла та ведення спільного господарства у виконавчому провадженні № 58658984 відсутні.

На думку виконавця, неповнолітня особа зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 після укладення іпотечного договору № 449 від 20.09.2007 та після винесення 13.02.2015 року рішення Суворовського районного суду м. Одеси по справі № 2-312/11 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» 847 408,61 грн. - заборгованості.

З огляду на вищевикладене, приватний виконавець вважає, що реєстрація місця проживання дитини в житловому приміщені боржника, яке є об`єктом іпотеки, є способом перешкоджання звернення стягнення на таке майно, що свідчить про зловживання боржником своїми процесуальними правами та створення штучних перешкод для виконання судового рішення в повному обсязі.

У судове засідання приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Журид С.М. з`явився, подання підтримав та просив задовольнити його.

Інші сторони у судове засідання не з`явилися про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Жодних заяв, клопотань на адресу суду не надавали.

Вивчивши подання, заслухавши доводи приватного виконавця, суд вважає, що у задоволенні подання необхідно відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено про те, що в провадженні приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Журид Сергія Миколайовича знаходиться виконавче провадження № 58658984 по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-312/11, який видав Суворовський районний суд м. Одеси 13.02.2018 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості в сумі 847 408,61 грн.

19.03.2019р. приватним виконавнцем виконавчого округу Одеської області Журид С.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою боржника зобов`язано подати декларацію про доходи та майно, боржника попереджено про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Копії постанов направлено сторонам виконавчого провадження.

Одночасно з відкриттям виконавчого провадження виконавцем направлено виклик ОСОБА_1 за адресою зазначеною у виконавчому документі, а саме: АДРЕСА_2 .

Відповідно до ст.11 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЗУ «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до п. 6 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

13.06.2019р. приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області описано та накладено арешт на будинок, який належить ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . Під час опису та арешту вищезазначеного майна боржник був відсутній про що складений відповідний акт.

Вищевказаний будинок знаходиться в іпотеці АТ «Райффайзен Банк Аваль».

Відповідно до Іпотечного договору № 449 від 20.09.2007 року забезпеченням виконання зобов`язань за кредитним договором виступає нерухоме майно, а саме: житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та належить на праві власності ОСОБА_1 .

Порядок звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна фізичної особи визначено статтею 50 Закону № 1404-УІІІ. Так частинами першою та другою цієї статті передбачено, що звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюються у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку,- інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.

Суд звертає увагу на те, що приватним виконавнцем виконавчого округу Одеської області Журид С.М. не надано до свого подання належних та допустимих доказів того, що боржник знає про відкриття провадження та ухиляється від його виконання.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Приписами ч. 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В ході проведення виконавчих дій встановлено, що за даною адресою зареєстрована неповнолітня особа - ОСОБА_2 , 2015 р.н., який є онуком боржника.

Статтею 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей» встановлено, що держава охороняє і захищає права та інтереси дітей під час вчинення правочинів щодо нерухомого майна. Неприпустиме зменшення або обмеження прав та інтересів дітей під час вчинення будь-яких правочинів щодо жилих приміщень. Органи опіки і піклування здійснюють контроль за дотриманням батьками та особами, які їх замінюють, житлових прав і охоронюваних законом інтересів дітей відповідно до закону. Для вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону.

Отже, ця норма встановлює необхідність отримання попереднього дозволу органів опіки та піклування для здійснення будь-яких угод з нерухомим майном, право власності на яке або право користування яким мають діти.

Таким чином, законодавством закріплено виключно лише за органами опіки та піклування і службами у справах дітей право на надання дозволів на вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, яким володіє чи користується дитина.

Системне тлумачення положень ст. 435 ЦПК України, ст. 36 Закону України "Про виконавче провадження" дає підстави дійти висновку, що у виняткових випадках за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Отже, встановлення або зміна способу і порядку виконання рішення суду це визначена законом послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем.

Спосіб виконання рішення суду визначається на підставі ст. 16 ЦПК України. При вирішенні питання про встановлення способу виконання рішення суду суд має з`ясувати обставини, що свідчать про абсолютну неможливість виконання рішення суду. При цьому у будь-якому випадку при встановленні або зміні способу і порядку виконання рішення суду суд не може змінювати останнє по суті.

Відтак, зміною способу та порядку виконання судового рішення є прийняття судом нових заходів з метою реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. При цьому, суд може змінити порядок і спосіб виконання судового рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Підставою для встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Отже, лише за наявності обставин та в порядку, передбаченому вищевказаними нормами, сторони виконавчого провадження, а також державний виконавець за заявою сторони виконавчого провадження або з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду із заявою про зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Поняття "спосіб" і "порядок" виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке реалізується у виконавчому провадженні.

Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем.

Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, встановленого статтею 16 ЦК України.

Під зміною способу виконання рішення суду необхідно розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у раніше встановлений спосіб.

Заміна способу виконання судового рішення не повинна включати дослідження фактів, які входять в новий предмет дослідження, зокрема, встановлювати вартість цього товару, тощо.

Інститут зміни способу виконання судового рішення є інститутом процесуального права та його застосування не може змінювати матеріально-правові відносини між сторонами.

Відповідно до ст. 14 ЦПК України при набранні рішенням законної сили воно є обов`язковим до виконання на всій території України, а виконавча служба, як єдиний орган примусового виконання, зобов`язана прийняти всі необхідні заходи для його виконання.

Виконавець не надав до суду доказів того, що ним були вжити всі можливі заходи для виконання вказаного рішення суду.

У разі задоволення заяви про зміну способу виконання судового рішення зі стягнення заборгованості на звернення стягнення на майно, суд фактично змінить рішення суду по суті та змінить спосіб захисту, передбачений ст. 16 ЦК України, що є неприпустимим.

Аналогічна позиція закріплена в постанові ВСУ від 25 листопада 2015 року по справі №6-1829цс15.

За таких обставин, подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Журид С.М. про встановлення порядку і способу виконання рішення суду не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись 258-261, 353, 435 ЦПК України , ст. 10, 11, 18, 36, 48 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

ПОСТАНОВИВ :

В задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Журид С.М. про встановлення порядку і способу виконання рішення суду - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня отримання її копії.

Ухвала виготовлена та підписана суддею 01.10.2019р.

Суддя Аліна С.С.