Постанова

Іменем України

18 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 638/3542/16-ц

провадження № 61-28888св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Кузнєцова В. О. (суддя-доповідач),

суддів: Жданової В. С., Ігнатенка В. М., Карпенко С. О., Стрільчука В. А.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 , Харківська міська рада,

третя особа - Восьма Харківська державна нотаріальна контора,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_3 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 лютого 2017 року у складі головуючого судді Штих Т. В. та рішення Апеляційного суду Харківської області від 12 травня 2017 рокуу складі колегії суддів: Довгаль А. П., Коваленко І. П., Костенко Т. М.

В С Т А Н О В И В :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , Харківської міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності в порядку спадкування.

Позов мотивовано тим, що квартира АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право власності на житло від 22 березня 1995 року, належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . У подальшому перелічені особи виїхали до Німеччини. ІНФОРМАЦІЯ_1 на території Німеччини померла ОСОБА_5 після смерті якої спадкова справа не заводилась. ІНФОРМАЦІЯ_2 на території Німеччини помер ОСОБА_4 . До сплину шестимісячного строку позивач приїхала на територію України та звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 . Однак їй було відмовлено в оформленні спадщини з посиланням на те, що за таких обставин до компетенції Восьмої Харківської державної нотаріальної контори не входить оформлення спадкових справ. Позивач вважає, що місцем відкриття спадщини є Україна.

Ураховуючи викладене позивач просила: встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що частки кожного із співвласників квартири АДРЕСА_1 є рівними та становлять 1/6 частку у кожного; встановити факт, що ОСОБА_4 фактично прийняв спадщину, яка залишилася після смерті його дружини ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 ; визнати за позивачем право власності на 2/6 частки вищевказаної квартири.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 лютого 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивач не довела будь-які порушення її прав чи законних інтересів, а також тих обставин, що у подальшому її право буде порушене протиправними діями відповідача.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 12 травня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_3 задоволено частково, рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 лютого 2017 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову з інших підстав.

Рішення суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що позивачем неправильно визначено коло осіб, які повинні бути відповідачами по цій справі, оскільки звертаючись до суду з указаним позовом, зазначила відповідачем лише ОСОБА_2 та Харківську міську раду, в той час як заявлені вимоги безпосередньо стосуються інших співвласників цієї квартири - ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , які є повнолітніми і яких не залучено до участі у справі, що може позбавити останніх скористатися своїми процесуальними правами для захисту своїх прав і законних інтересів. Крім того, апеляційний суд зазначив про те, що постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій щодо спадкового майна нотаріальною конторою не приймалося, а особа може звернутися до суду з позовом про визнання права на спадщину лише у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнення її доводів

У червні 2017 року ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_3 звернулася до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою, у якій просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, обґрунтовуючи свою вимогу неправильним застосуванням судом норм матеріального права і порушенням норм процесуального права, та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Касаційна скарга мотивована тим, що посилання апеляційного суду про те, що незалучення до участі у справі співвласників квартири, а саме - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , позбавить їх можливості заявити вимоги до позивача щодо визначення належних їм часток у квартирі, є помилковим, оскільки ніхто із співвласників квартири не заперечує, що їх частки є рівними. При цьому вони є спадкоємцями другої черги, а тому не мають відношення до розгляду справи про визнання за спадкоємцем першої черги права власності на спадкове майно, хоча якби питання щодо залучення до участі у справі інших співвідповідачів постало в суді першої інстанції, то вона б таке клопотання заявила. Крім того, заявник зазначає, що відповідно до пункту 2 частини першої статті 205 ЦПК України 2004 року, вона позбавлена можливості звернутися до суду з вимогою про визнання права власності на спадкове майно, так як повторне звернення в суд з позовом з тих самих підстав і того самого предмету є підставою для закриття провадження у справі. Також зазначає про те, що вона у визначений частиною першою статті 1270 ЦК України строк зверталась із заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Підставою для відмови у відповіді на заяву зазначено те, що Восьма Харківська державна нотаріальна контора не має компетенції здійснити оформлення спадкових справ та рекомендовано звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. З огляду на зазначене, заявник вважає, що висновок апеляційного суду про те, що постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій нотаріальною конторою не приймалося є помилковим.

Ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 вересня 2017 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі.

Статтею 388 ЦПК України, в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року (далі - ЦПК України), визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

22 травня 2018 року справу № 638/3543/16-ц за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Харківської міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності в порядку спадкування передано до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 19 серпня 2019 року вищезазначену справу призначено до судового розгляду.

Станом на час розгляду справи Верховним Судом відзив/заперечення на касаційну скаргу не надходили.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статі 400 цього Кодексу.

За правилами частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційного скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (частина перша статті 263 ЦПК України).

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а касаційна скарга - без змін.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суди попередніх інстанцій установили, що квартира АДРЕСА_1 на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 22 березня 1995 року, виданого Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду, на праві спільної сумісної власності належить: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

У 1999 році зазначені громадяни знялися з реєстрації за вищевказаною адресою та переїхали на постійне проживання до м. Дрезден, Федеративна Республіка Німеччина, залишаючись бути громадянами України, про що свідчать довідки з місця перебування.

Судами також установлено, що позивачу ОСОБА_1 - ОСОБА_4 доводиться батьком, ОСОБА_5 - матір`ю, ОСОБА_2 - сестрою, а ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - її дочками.

ОСОБА_5 померла - ІНФОРМАЦІЯ_4 року. На момент смерті вона постійно проживала і була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_2 . На момент смерті він також постійно проживав і був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Після смерті батька ОСОБА_4 позивач ОСОБА_1 в установлений законом шестимісячний строк подала до Восьмої Харківської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Інша спадкоємиця першої черги після смерті ОСОБА_4 - його дочка ОСОБА_2 звернулася до цієї ж нотконтори із заявою про відмову від своєї частки у спадщині на користь сестри - позивача ОСОБА_1

25 листопада 2015 року Восьма Харківська державна нотаріальна контора надала відповідь на вищезазначену заяву ОСОБА_3 , який є представником ОСОБА_1 , якою повідомлено, що відповідно до частини першої статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, а останнє місце проживання ОСОБА_4 - Німеччина, тому Восьма Харківська державна нотаріальна контора не має компетенції здійснити оформлення спадкових справ ОСОБА_1 на 1/6 частку у праві спільної власності на квартиру АДРЕСА_1 та запропоновано звернутися до суду за захистом своїх порушених прав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Частиною першою статті 2 ЦК України визначено, що учасниками цивільних відносин є фізичні та юридичні особи.

Згідно зі статтею 30 ЦПК України 2004 року сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

За змістом положень статті 30 ЦПК України 2004 року відповідачем є особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 130 ЦПК України 2004 року якщо спір не врегульовано у порядку, визначеному частиною третьою цієї статті, суд вирішує питання про склад осіб, які братимуть участь у справі.

Згідно з частиною першою статті 33 ЦПК України 2004 року суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред`явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача.

За змістом частини четвертої статті 10 ЦПК України 2004 року суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

ОСОБА_1 , звертаючись до суду з указаним позовом до ОСОБА_2 та Харківської міської ради, просила в тому числі, встановити факт, що мають юридичне значення, а саме, що частки кожного із співвласників квартири АДРЕСА_1 є рівними та становлять 1/6 частку у кожного.

Отже, апеляційний суд правильно зазначив, що вирішуючи зазначений спір, суд першої інстанції не сприяв всебічному й повному з`ясуванню дійсних обставин справи, що мають юридичне значення для її вирішення, допустив неповноту у з`ясуванні таких обставин, не залучив до участі у справі всіх співвласників спірної квартири у порядку статті 33 ЦПК України 2004 року, а саме - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , не враховано, що вказаним рішенням можуть бути порушено їхні права, а апеляційний суд позбавлений процесуальної можливості усунути такі порушення суду першої інстанції.

Таким чином, апеляційний суд дійшов правильного висновку про відмову у позові, а доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, на законність рішення апеляційного суду не впливають.

Посилання заявника в касаційній скарзі на те, що вона відповідно до пункту 2 частини першої статті 205 ЦПК України 2004 року позбавлена буде можливості звернутися до суду з вимогою про визнання права власності на спадкове майно, так як повторне звернення до суду з позовом з тих самих підстав і про той самий предмет є підставою для закриття провадження у справі, є безпідставним, оскільки позивач, визначившись належним чином з колом осіб, які братимуть участь у справі, не позбавлена права звернутись до суду за захистом своїх порушених прав.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного судове рішення апеляційної інстанції ухвалене згідно із законом, а тому підстав для його скасування немає.

Щодо розподілу судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Оскільки касаційну скаргу залишено без задоволення, підстав для розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Апеляційного суду Харківської області від 12 травня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. О. Кузнєцов

Судді: В. С. Жданова

В. М. Ігнатенко

С. О. Карпенко

В. А. Стрільчук