Ухвала

18 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 347/1836/15

провадження № 61-21660св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Воробйової І. А. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Кривцової Г. В. Лідовця Р. А.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області від 19 квітня 2017 року у складі колегії суддів: Максюти І. О., Горблянського Я. Д., Фединяка В. Д.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільної сумісної власності подружжя.

Позовна заява мотивована тим, що за час перебування у шлюбі

з ОСОБА_2 , ними спільно набуто нерухоме майно, а саме: житловий будинок, загальною площею 102,8 кв. м, житловою - 53,3 кв. м, гараж, стайня, дворова вбиральня, курник, колодязь та земельна ділянка площею 0,3040 га.

Рішенням Косівського районного суду Івано-Франківської області

від 25 лютого 2015 року шлюб між нею та ОСОБА_2 розірваний.

Зазначала, що вони проживають у вказаному житловому будинку, але спільного господарства не ведуть, користуються окремими кімнатами та господарськими приміщеннями. Згоди стосовно поділу житлового будинку та господарських споруд у добровільному порядку вони не досягли.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_2 просила суд виділити їй на праві власності 1/2 частину житлового будинку, 1/2 частину господарських будівель і споруд: гаража, стайні, дворової вбиральні, курника, колодязя та земельної ділянки площею 0,1520 га для обслуговування житлового будинку, господарських споруд та для ведення особистого селянського господарства, які розташовані по АДРЕСА_1 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Косівського районного суду Івано-Франківської області

від 10 травня 2016 року в складі судді Гордія В. І. позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано за ОСОБА_1 право власності на частину будинковолодіння, що становить в ідеальній частці 63/100, яке знаходиться в АДРЕСА_1 . Виділено в натурі у власність ОСОБА_1 наступні приміщення у житловому будинку в

АДРЕСА_1 , а також господарські будівлі і споруди, а саме: № 1-1 коридор 4,70 кв. м, № 1-2 паливна 3,0 кв. м, № 1-3 кімната кухня 21,40 кв. м, № 1-4 житлова кімната 15,0 кв. м, № 1-5 кладова 5,60 кв. м, № 1-6 житлова кімната 16,90 кв. м, що становить в арифметичній частці - близько 63/100, загальною вартістю 146 903,32 грн. Виділено такі господарські споруди: стайня літ. «В», варістю 20 893,55 грн. Стягнуто

з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 13 444, 69 грн. Визнано

за ОСОБА_2 право власності на частину будинковолодіння,

що становить в ідеальній частці 37/100, яке знаходиться в

АДРЕСА_1 . Виділено в натурі у власність ОСОБА_2 наступні приміщення

у житловому будинку в АДРЕСА_1 , а саме: № 1-8 коридор-веранда площею 9,30 кв. м, № 1-7 кладова площею 5,30 кв. м, № 1-9 кімната площею

16,0 кв. м, № 1-10 ванна площею 3,80 кв. м, № 1-11 кладова площею

1,80 кв. м, що становить в арифметичній частці - близько 37/100, загальною вартістю 85 395,56 грн. Виділено такі господарські споруди: гараж літ «Г», вартістю 41 242, 25 грн, фундамент бетонний літ. «N 1» вартістю 9 775,66 грн, курник літ. «Д» вартістю 4 494,02 грн.

При цьому варіанті поділу ОСОБА_1 має замінити та пере облаштувати автономні мережі: газопостачання, електропостачання, водопостачання (вносить зміни в документацію); демонтаж дверного блоку з подальшою закладкою дверного прорізу цеглою між кладовою літ. 1-5 та кладовою

літ. 1-7; влаштувати вихід на свою частину горища із вулиці

зі своєї сторони частини житлового будинку.

ОСОБА_2 має облаштувати автономні мережі: газопостачання, електропостачання, водопостачання від загального вводу (виробити нову документацію); демонтаж одного дверного блоку з подальшою закладкою дверного прорізу цеглою між кухнею-кімнатою літ. 1-9 та кімнатою літ. 1-6; переоблаштувати веранду в кухню, облаштувати перегородку на горищі

із облегшеної цегли, по лінії поділу розмежування кімнат.

Криниця літ. «N» та вбиральня літ. «Г» залишено в спільному користуванні.

Горищем кожний із співвласників користується над своїми приміщеннями, які розташовані нижче за поверховістю.

Земельну ділянку поділено між сторонами згідно плану-схеми, яка

є в додатку до висновку експерта, тобто по 0,139 га (1390 кв. м) кожному,

а земельну ділянку 260 кв. м залишити в спільному користуванні згідно плану-схеми.

Стягнуто з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 , сплачений судовий збір у сумі 852, 64 грн та 2 100,00 грн за проведення експертизи.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що спірне майно, набуте подружжям за час шлюбу, підлягає поділу між сторонами з урахуванням положень статтей 60, 70 СК України, статей 368, 372 ЦК України та висновку судової будівельно-технічної експертизи від 23 листопада 2015 року

№ 044/БЗ-15.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням Апеляційного суду Івано-Франківської області від 19 квітня

2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено. Рішення Косівського районного суду від 10 травня 2016 року скасовано. Ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 відмовлено.

Рішення суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що в супереч положень статті 331 ЦК України спірний житловий будинок, не введений

в експлуатацію. Позивач не зверталася з позовними вимогами про визнання права власності на незавершений об`єкт будівництва - будинок, або про визнання права власності на матеріали чи обладнання.

Крім того, позивачем не надано доказів виготовлення технічної документації на земельні ділянки та правовстановлюючих документів на них. Оскільки сторонами правовстановлюючі документи на земельні ділянки не виготовлялись, тому підстав для задоволення позовних вимог

в частині поділу земельної ділянки та залишення її частини 260 кв. м

у загальному користуванні також відсутні.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі поданій, у травні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати оскаржуване рішення апеляційного суду, справу передати на новий розгляд.

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції не встановив обсяг спільного набутого майна подружжя, наявного на час припинення спільного ведення господарства. Дійшов необґрунтованого висновку, що будинковолодіння є незавершеним будівництвом та належним чином не дослідив висновку додаткової будівельно-технічної експертизи від 27 січня 2017 року № 049/БЗ-16.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ від 25 травня 2017 року відкрито касаційне провадження в указаній справі і витребувано цивільну справу

№ 347/1836/15 із Косівського районного суду м. Івано-Франківська.

Відповідно до пункту 6 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діяв у межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», за якими судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIIІ «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

14 травня 2018 року справу передано до Верховного Суду.

11 червня 2019 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями справу передано судді-доповідачеві.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 серпня 2019 року вказану справу призначено до розгляду.

Відзив (заперечення) учасників справи на касаційну скаргу

У липні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ОСОБА_2 подано заперечення на касаційну скаргу, в якому зазначав, що рішення апеляційного суду є законним та обґрунтованим.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з частиною другою статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Частиною першою статті 1222 ЦК України передбачено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин (стаття 2 ЦК України).

Матеріали касаційного провадження не містять інформації про спадкоємців ОСОБА_2 .

Таким чином, лише зі спливом шестимісячного строку, передбаченого статтею 1270 ЦК України, у суду буде можливість встановити коло спадкоємців, у яких виникло право на спадкування після померлого ОСОБА_2 .

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, яка була стороною у справі, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 253 ЦПК України провадження

у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктами 1, 3 частини першої статті 251 цього Кодексу, - до залучення до участі у справі правонаступника чи законного представника.

Оскільки правовідносини, з яких виник спір, допускають правонаступництво, касаційне провадження у справі слід зупинити

до залучення до участі у справі спадкоємців відповідача - ОСОБА_2 .

Щодо клопотання про закриття провадження у справі

25 березня та 02 серпня 2019 року до Верховного Суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про закриття касаційного провадження у цій справі у зв`язку із смертю відповідача ОСОБА_2

Клопотання мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер під час пожежі у спірному житловому будинку, на підтвердження чого надано копію свідоцтва про смерть від 14 березня 2019 року серія

НОМЕР_1 , виданого Косівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції

в Івано-Франківській області. Під час пожежі вказаний житловий будинок, який є предметом спору, згорів та відновленню не підлягає, тому вважає, що провадження в цій справі підлягає закриттю на підставі пункту 7 частини першої статті 255 ЦПК України.

У пункті 7 частини першої статті 255 ЦПК України зазначено, що підставою для закриття провадження у справі є смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін

у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Предметом спору у цій справі є поділ майна подружжя, а отже, вказані правовідносини передбачають правонаступництво, тому у задоволенні клопотання про закриття провадження в цій справі слід відмовити.

Керуючись пунктом 1 частини першої статті 251, пунктом 1 частини першої статті 253, статтею 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільної сумісної власності подружжя зупинити до залучення до участі у справі правонаступників ОСОБА_2 .

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: І. А. Воробйова

Б. І. Гулько

Г. В. Кривцова

Р. А. Лідовець