Справа № 274/5794/18 Провадження № 2/0274/914/19
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
02.10.19 р.м. Бердичів
Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В. (далі Суд), за участю секретаря судового засідання Жмурко В.І.,
розглянувши у загальному позовному провадженні цивільну справу за позовомОСОБА_1 , представником якої є ОСОБА_2 ,
до1) Бердичівської районної державної адміністрації Житомирської області, представником якої є ОСОБА_3 , 2) Семенівської сільської ради Бердичівського району Житомирської області, представником якої є ОСОБА_4 ,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору:Відділ у Бердичівському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області,
провизнання права власності на земельну ділянку (пай) в затвердженому розмірі,
У жовтні 2018 р. ОСОБА_1 звернулась з вказаним позовом, у якому просить визнати за нею право на земельну ділянку (пай) як члена Колективного сільськогосподарського підприємства ім. Котовського с. Терехове Бердичівського району Житомирської області у затвердженому розмірі.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вона з 1959 р. по 1972 р. працювала у Колективному сільськогосподарському підприємстві ім. Котовського с. Терехове Бердичівського району Житомирської області, на момент затвердження списків осіб, які мають право на майновий та земельні паї цього підприємства, вона мала відповідне право, проте її не було включено до таких списків, у зв`язку з чим вона не отримала зазначеного права.
Бердичівська районна державна адміністрація Житомирської області проти позову заперечила, посилаючись на те, що ОСОБА_1 не зверталась до неї з приводу вирішення питань, які виникають із спірних правовідносин, а відтак між ними відсутній предмет спору, ОСОБА_1 не довела свого членства у Колективному сільськогосподарському підприємстві ім. Котовського, надані ОСОБА_1 документи не підтверджують виникнення у неї права на земельну частку (пай) цього підприємства.
Крім того, Бердичівська районна державна адміністрація Житомирської області просить застосувати позовну давність, оскільки з моменту потенційного виникнення права ОСОБА_1 1997 р., до дати пред`явлення позову пройшло більше двадцяти років.
Семенівська сільська рада Бердичівського району Житомирської області позов визнала.
Відділ у Бердичівському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області своєї позиції щодо позову не повідомив.
Судом з`ясовано, що ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про одруження від 11.08.1968 р, а. с. 10) з 01.04.1960 р. по 31.12.1962 р., з 01.08.1965 р. по 31.05.1970 р. працювала у Колективному сільськогосподарському підприємстві ім. Котовського с. Терехове Бердичівського району Житомирської області, та була його членом, що підтверджується записами у її трудовій книжці та довідкою від (нерозбірливо).08.1991 р. правління Колективного сільськогосподарського підприємства ім. Котовського с. Терехове Бердичівського району Житомирської області (а. с. 11 13, 39).
Відповідно до листа від 14.03.2019 р. № Т-846/01-2 Державного архіву Житомирської області в протоколах загальних зборів колгоспників і засідань правління колгоспу ім. Котовського с. Терехове Бердичівського району Житомирської області за 1970 р. відомостей про виключення із членів колгоспу ОСОБА_6 не виявлено (а. с. 72).
Згідно з положеннями статуту Колективу сільськогосподарського підприємства ім. Котовського с. Терехове Бердичівського району Житомирської області, прийнятого загальними зборами колективу 16.03.1992 р., членство в підприємстві припиняється в разі виходу або виключення з членів підприємства (а. с. 46).
У матеріалах справи відсутні будь-яки докази, які б вказували, що членство ОСОБА_1 у Колективному сільськогосподарському підприємстві ім. Котовського с. Терехове Бердичівського району Житомирської області було припинено.
25.02.1997 р. було проведено затвердження уточненого списку громадян Колективного сільськогосподарського підприємства ім. Котовського с. Терехове Бердичівського району Житомирської області, які мають право на земельну частку (пай), що додається до Державного акта серії ЖТ № 02-26 № 000026, зареєстрованого в книзі записів Державних актів на право колективної власності на землю за № І-ЖТ 000368, але прізвище ОСОБА_1 до цього списку внесено не було, що підтверджується листом вид 22.10.2018 р. № Т-188/0-0.16-189/142-18 Відділу у Бердичівському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області та архівним витягом від 16.10.2018 р. № 260 з протоколу № 1 загальних зборів членів КСП ім. Котовського с. Терехове Бердичівського району від 25.02.1997 р. (а. с. 14, 16).
На підставі викладеного Суд робить висновок, що ОСОБА_7 , будучи членом Колективного сільськогосподарського підприємства ім. Котовського с. Терехове Бердичівського району Житомирської області, не була включена до списку громадян членів цього підприємства, які мають право на земельну частку (пай).
Указом Президента України від 08.08.1995 р. № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" (далі Указ № 720/95) передбачено, що право на земельний пай мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами цього підприємства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.
За змістом статей 22, 23 Земельного кодексу України, який був чинним на момент спірних відносин, та Указу № 720/95 особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: перебування в членах колективного сільськогосподарського підприємства на час паювання, включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю, одержання колективним сільськогосподарським підприємством цього акта.
Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 р. № 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" встановлено, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розділу X "Перехідні положення" Земельного кодексу України (2768-14). Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК (435-15), у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.
Таким чином невнесення Трач В.Ф. до уточненого списку громадян Колективного сільськогосподарського підприємства ім. Котовського с. Терехове Бердичівського району Житомирської області, які мають право на земельну частку (пай), що додавався до Державного акта серії ЖТ № 02-26 № 000026, зареєстрованого в книзі записів Державних актів на право колективної власності на землю за № І-ЖТ 000368, не може позбавити її права на земельну частку.
Розмір земельної частки (паю) по реформованому Колективному сільськогосподарському підприємству ім. Котовського с. Терехове Бердичівського району Житомирської області в умовних кадастрових гектарах складає 3,01, що підтверджується листом від 30.7.2019 р. № 29-6 Відділу у Бердичівському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області.
Щодо заяви Бердичівської районної державної адміністрації Житомирської області про застосування позовної давності, Суд зазначає наступне.
Пунктом 6 ПРИКІНЦЕВИХ ТА ПЕРЕХІДНИХ ПОЛОЖЕНЬ Цивільного кодексу України визначено, що правила Цивільного кодексу України про позовну давність застосовуються до позовів, строк пред`явлення яких, встановлений законодавством, що діяло раніше, не сплив до набрання чинності цим Кодексом.
Цивільного кодексу України набрав чинності 01.01.2014 р.
Відповідно до статті 71 Цивільного кодексу УРСР загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність), встановлюється в три роки.
За загальним правилом перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.
ОСОБА_1 не вказує, коли вона довідалася про порушення свого права, але з матеріалів справи випливає, що вона могла довідатися про порушення свого права у 1997 р., а відтак, зважаючи на статтю 71 Цивільного кодексу УРСР, з позовом про захист цього права мала звернутись не пізніше 2000 р.
З позовом ОСОБА_1 звернулась у 2018 р., тобто з пропуском строку, передбаченого статтею 71 Цивільного кодексу УРСР.
З урахуванням пункту 6 ПРИКІНЦЕВИХ ТА ПЕРЕХІДНИХ ПОЛОЖЕНЬ Цивільного кодексу України правила останнього про позовну давність застосуванню не підлягають.
Згідно зі статтею 80 Цивільного кодексу УРСР закінчення строку позовної давності до пред`явлення позову є підставою для відмови в позові. Якщо суд, арбітраж або третейський суд визнає поважною причину пропуску строку позовної давності, порушене право підлягає захистові.
Суд, враховуючи вік ОСОБА_1 (народилась у 1942 р., а. с. 8), її освіту (зоотехнік, а. с. 9), вважає, що та у 1997 р. була необізнаною, у тому числі юридично, щодо свого право на частку (пай) як член Колективного сільськогосподарського підприємства ім. Котовського с. Терехове Бердичівського району Житомирської області, а тому визнає поважною причину пропуску нею строку позовної давності, а відтак її порушене право підлягає захистові.
Враховуючи викладене, Суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 258, 259, 263 265 Цивільного процесуального кодексу України,
2. Визнати за ОСОБА_1 право на земельну ділянку (пай) як члена Колективного сільськогосподарського підприємства ім. Котовського с. Терехове Бердичівського району Житомирської області у розмірі 3,01 в умовних кадастрових гектарах.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення у письмовій формі до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.В. Корбут