ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/5771/18 Номер провадження 22-ц/814/544/19Головуючий у 1-й інстанції Предоляк О. С. Доповідач ап. інст. Чумак О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2019 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Чумак О.В.

суддів: Дряниця Ю.В.. Пилипчук Л .І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Полтаві апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26 листопада 2018 року, ухвалене під головуванням судді Предоляк С.С., у справі за позовом ОСОБА_3 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про стягнення суми боргу.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2018 ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ФОП ОСОБА_4, в обґрунтування якого послалася на те, що 29 квітня 2016 року придбала в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1» за адресою: АДРЕСА_1, у фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 ювелірні вироби: золоту каблучку з «ефектом старіння», проба 585, вага 7,28 г, розмір 18,5, а також золоту каблучку з «ефектом старіння», проба 585, вага 6,91 г, розмір 18,5. Загальна вартість ювелірних виробів склала 21285 грн., що із наданою знижкою у 5% становила 20220 грн. Одну з придбаних каблучок передала сестрі, а іншу носила особисто. Приблизно через чотири місяці, на початку жовтня 2016 р., з невеликою розбіжністю в часі, обидві каблучки лопнули: одна зверху, інша знизу.

На початку жовтня 2016 року, одразу після того як ідентифіковано дефекти на каблучках, вона передала їх до магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1», для усунення недоліків під час гарантійного строку. Їй повідомили телефоном, що каблучки пошкоджені в результаті неправильного використання, випадок не є гарантійним та запропонували заплатити за проведення ремонту каблучок 250 грн. Із твердженням, що каблучки пошкоджено через неправильне використання, вона категорично не погодилась. Однак заплатила кошти за ремонт, довіряючи репутації відповідача.

Чи проводилися дослідження та які їх результати в разі проведення, їй не повідомлялося. Також невідомо, які правила користування або зберігання золотими каблучками на думку відповідача були порушені, що призвело до того, що вони лопнули.

28.11.2016 року замість каблучок з «ефектом старіння» їй видали дві каблучки з жовтого золота. Таку зміну зовнішнього вигляду вона вважає істотним недоліком, оскільки ефект старіння був принциповим при придбанні каблучок. У зв'язку з цим, вона відмовилась забрати каблучки, які по теперішній час знаходяться у відповідача.

28.12.2016р. вона подала заяву із вимогою розірвати договір купівлі-продажу ювелірних виробів та повернути кошти в розмірі 20220 грн., які відповідачем задоволені не були. Листом від 04.01.2017р. відповідач повідомив про необхідність проведення експертизи з метою встановлення причин виникнення недоліків. Згоди на проведення експертизи не пропонувалося. Листом від 23.01.2017 р. відповідач запропонував надати згоду на відшкодування вартості експертизи в розмірі 3000-5000 грн., якщо буде встановлено, що поломка сталась з її вини, та повідомлено, що остаточний розгляд звернення буде вирішено після отримання такої заяви. Згода на проведення експертизи не пропонувалася, як і перелік питань щодо її проведення.

У зв'язку з вищенаведеним та з урахуванням поданої у серпні 2018 року заяви про збільшення позовних вимог, остаточно просила стягнути з відповідача на її користь 37590,77 грн., які складаються з 20220,75 грн. основного боргу, 3449,28 грн. інфляції, 920,74 грн. із розрахунку 3% річних та 10000 грн. у відшкодування моральної шкоди. Також просила стягнути на її користь з відповідача 3000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26 листопада 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_3 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про стягнення суми боргу відмовлено.

З вказаним рішенням не погодилася позивач ОСОБА_3, оскарживши його в апеляційному порядку. У поданій апеляційній скарзі позивачка, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду нормам матеріального права, прохає скасувати рішення суду та ухвалити нове про задоволення позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує, що суд безпідставно не застосував ч. 2 ст. 214, ч. 2 ст. 678, ч. 3 ст. 651 ЦК України та ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів», що призвело до порушення її прав.

Положення ч. 2 ст. 678 ЦК України передбачають право відмови від договору, а не його розірвання, тоді як суд зробив помилковий висновок, що вказана стаття передбачає право розірвати договір, пославшись на те, що позивачка не заявила таку вимогу.

Нею підтверджені документально, а відповідачем не спростовані обставини щодо придбання каблучок у відповідача 29.04.2016 р. за ціною 20220 грн., подальше їх повернення до магазину в кінці жовтня 2016 р. для проведення гарантійного ремонту, так як вони пошкоджені з вини відповідача, та, оскільки вироби після проведення ремонту змінили зовнішній вигляд, 28.11.2016 р. у магазині відповідача вона відмовилася їх забрати. На чеку продавці магазину зазначили, що каблучки залишаються у магазині для пред'явлення претензій до заводу «ZARINA» стосовно відсутності на виробах чорніння. У подальшому каблучки відповідачу не поверталися.

Зазначає, що оскільки пошкодження каблучок утворилося з вини виробника, що є недоліком, при усуненні якого виник ще один недолік у вигляді зміни кольору придбаних ювелірних виробів, а за місяць не повідомлено про можливість усунення цього недоліку, тому наявні підстави вважати ці недоліки істотними.

Вважає, що її вимоги підтверджені належними та допустимими доказами, та підлягають до задоволення.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач ФОП ОСОБА_4, пославшись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Вказує, що характер поломки каблучок з декоративним покриттям «старе золото», придбаних позивачкою в його магазині, свідчить про те, що вони відбулись внаслідок механічного впливу на вказаний виріб з боку позивачки, чи інших осіб, оскільки доставлені були в магазин у деформованому вигляді. Пошкодження каблучки не є такими, що виникли з вини виробника чи продавця, оскільки були зламані.

Проти вказаної обставини позивачка не заперечувала, на проведенні експертизи не наполягала та згоду на її проведення не надавала, що свідчить про визнання тієї обставини, що каблучка була зламана нею самою.

Оскільки характер поломки виключав можливість гарантійного ремонту чи заміни товару на новий ідентичний, позивачці було запропоновано ремонт на платній основі майстром магазину, на що остання погодилася та їй було повідомлено про те, що в місці спайки виробу відбудеться зміна кольору декоративного покриття. Після спаювання виріб втратив естетичний вигляд, у зв'язку з чим майстер видалив залишки декоративного покриття, які збереглися на виробі, що не є недоліком ремонту, оскільки сама річ своєї властивості оздоби, зовнішню привабливість та цілісність не втратила.

Крім цього, у торговому залі магазину була розміщена інформація про те, що придбаний позивачкою ювелірний виріб є досить тендітним та під час фізичної праці або значного механічного впливу може пошкодитися та втратити товарний вигляд.

Наявності істотного недоліку придбаної каблучки, який відповідно до п. 12 ст. 1, ч. 1 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» є підставою для розірвання договору та повернення сплаченої за виріб суми, не вбачається, як і підстав для застосування ст. 625 ЦК України та відшкодування моральної шкоди.

Сторони в судове засідання не викликалися, розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, дійшла висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги, виходячи з такого.

Як установлено місцевим судом та вбачається з матеріалів справи, що 29.04.2016 року ОСОБА_3 у магазині "ЗОЛОТО плюс", придбано дві золоті каблучки 936-80, розмір 18,5, вага 6,91 г та 7,28 г, загальною вартістю 20220,00 грн. (а.с. 4).

Як вказувала позивачка, після короткотривалого використання вказаних каблучок останні з невеликою різницею у часі лопнули, у зв'язку з чим вона звернулася до продавця з вимогою усунути дефекти. Їй повідомили телефоном, що каблучки пошкоджені в результаті неправильного використання, випадок не є гарантійним та запропонували заплатити за проведення ремонту каблучок 250,00 грн., на що остання надала згоду.

28.11.2016 в магазині відповідача ОСОБА_3 запропонували забрати відремонтовані каблучки, проте, як вказує позивачка, вони виявилися без покриття "старе золото". У зв'язку з чим остання відмовилася забирати каблучки та згідно копії товарного чеку від 28.11.2016 р., вказані каблучки взяті магазином «ІНФОРМАЦІЯ_1» для пред'явлення претензій до заводу «ZARINA» з приводу відсутності на виробах чорніння (а.с. 4).

28.12.2016 р. позивач звернулася до відповідача з письмовою заявою з вимогою розірвати договір купівлі-продажу ювелірних виробів та повернути кошти за вироби в розмірі 20220грн. (а.с. 5)

Листом від 04.01.2017р. ФОП ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_3 про необхідність проведення експертизи з метою встановлення причин виникнення недоліків та пояснив зміну кольору каблучок проведенням ремонтних робіт, на який вона погодилась (а.с. 6).

Листом від 23.01.2017 року відповідач запропонував позивачці надати згоду на відшкодування вартості поведеної експертизи на випадок, якщо буде встановлено, що пошкодження виробів мало місце з її вини (а.с. 7).

Відповіді та згоди по зазначеному листу ОСОБА_3 не надавала.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивачкою не доведено належними доказами той факт, що придбані у відповідача ювелірні вироби мали істотні недоліки у розумінні положень Закону України «Про захист прав споживачів», з чим погоджується колегія суддів, з огляду на таке.

Згідно з ч. 1 ст. 673 ЦК України, продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу.

Правові наслідки передання товару неналежної якості передбачені як статтею 678 ЦК України, так і статтею 8 Закону України «Про захист прав споживачів», за змістом яких, у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов'язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару на такий же товар або аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар.

Згідно з п. 12 частини першої статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів», істотний недолік - недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: а) він взагалі не може бути усунутий; б) його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором.

Тобто, тільки сукупність чотирьох обов'язкових ознак недоліку надає підстави вважати його істотним недоліком із усіма правовими наслідками щодо задоволення вимог споживачів, та повернення грошових коштів, сплачених за товар.

Згідно ч. 4 ст. 17 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі коли під час гарантійного строку необхідно визначити причини втрати якості продукції, продавець (виконавець, виробник) зобов'язаний у триденний строк з дня одержання від споживача письмової згоди організувати проведення експертизи продукції. Експертиза проводиться за рахунок продавця (виконавця, виробника). Якщо у висновках експертизи буде доведено, що недоліки виникли після передачі продукції споживачеві внаслідок порушення ним встановлених правил використання, зберігання чи транспортування або дій третіх осіб, вимоги споживача не підлягають задоволенню, а споживач зобов'язаний відшкодувати продавцю (виконавцю, підприємству, яке виконує його функції) витрати на проведення експертизи. Споживач, продавець (виконавець, виробник) мають право на оскарження висновків експертизи у судовому порядку.

Частиною 2 ст. 678 ЦК України та ч. 1 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів», передбачено, що у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи споживач має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника, зокрема, розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми.

Судом першої інстанції було вірно встановлено та як зазначено позивачкою в позові, її повідомили, що каблучки пошкоджені в результаті неправильного використання, випадок не є гарантійним та запропонували заплатити за проведення ремонту 250,00 грн., на що остання погодилась.

Вказані обставини підтверджуються постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 27.12.2017 року по справі № 816/1899/17 яким, зокрема, встановлено, що ОСОБА_3 погодилася на проведення ремонту придбаних нею золотих каблучок, що безпосередньо підтверджується останньою у поданій нею 09.02.2017 року до ГУ Держпродспоживслужби в Полтавській області заяві. При цьому, будь-яких доказів існування експертного висновку, зміст якого б підтверджував, що спірний випадок підпадає під дію гарантії, матеріали справи не містять.

Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З огляду на вищенаведене, та обставина, що ОСОБА_3 погодилася на проведення ремонту придбаних нею золотих каблучок, не потребує доведенню.

Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За приписами ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Листом від 23.01.2017 року відповідач просив надати згоду на проведення експертизи каблучок та відшкодування вартості експертизи у випадку, коли буде встановлено, що пошкодження виробів мало місце з вини позивача.

Разом з тим, згоду на її проведення позивачка не надавала та в подальшому з заявою про проведення експертизи визначення причини втрати якості товару, гарантійний термін якого не закінчився, не зверталась.

Доказів про те, що золоті каблучки мають істотні недоліки у розумінні п.12 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», позивачкою не надано.

В суді першої інстанції позивачкою також не заявлялося клопотання про проведення експертизи ювелірних виробів на предмет встановлення причини їх пошкодження.

Висновки суду першої інстанції відповідають встановленим обставинам та нормам матеріального і процесуального права, яким суд першої інстанції надав вірну правову оцінку.

Доводи апеляційної скарги, які фактично дублюють позовні вимоги, не спростовують правильних висновків місцевого суду, зводяться до незгоди з ухваленим рішенням, жодними належними та допустимими доказами не підтвердженні, тому на увагу колегії суддів не заслуговують.

З огляду на те, що рішення суду відповідає вимогам закону, зібраним по справі доказам, обставинам справи, підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.368, 375, 382,383,384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.В.Чумак

Судді Ю.В.Дряниця

Л.І.Пилипчук