Єдиний унікальний номер 229/5993/18
Номер провадження 2/229/47/2019
Категорія 48
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2019 року Дружківський міський суд Донецької області

у складі:

головуючого судді Гонтар А.Л.

при секретарі Білик О.А.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду м. Дружківка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розрівання шлюбу,

в с т а н о в и в :

позивач ОСОБА_1 17 грудня 2018 р. звернулась до Дружківського міського суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про розрівання шлюбу.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що 27 вересня 2003 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від шлюбу, 27 липня 2003 року у них народилась дитина - ОСОБА_3.

Спільне життя з відповідачем не склалось, вони не ведуть спільного господарства, не мешкають разом. Між ними втрачено почуття любові та поваги, вважає, що шлюб зберегти неможливо, просить розірвати шлюб.

26 грудня 2018 року відповідно до розпорядження № 356 по справі було проведено повторний авторозподіл у зв"язку із звільненням судді Лопатко Н.В. та справу розподілено судді Гонтар А.Л. (а.с.14)

Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 27 грудня 2018 року провадження в справі було відкрито та справу призначено до судового засідання на 05 лютого 2019 року (а.с.16-17).

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилася, надала заяву з клопотанням розглядати справу у її відсутності,наполягає на задоволенні позовних вимог, просить шлюб розірвати (а.с.22).

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи він був повідомлений належним чином, надав в судове засідання клопотання про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги визнає (а.с.23)

З огляду на це, суд на підставі ст. 247 ЦПК України, вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін, без фіксування судового процесу.

За результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем, що відповідає вимогам ч.3 ст.200 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

В силу ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. Сім'я є природним і основним осередком суспільства і має право на захист з боку суспільства та держави.

Як регламентує ст. 1 ч.2 СК України, регулювання сімейних відносин здійснюється цим Кодексом з метою: зміцнення сім'ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб; утвердження почуття обов'язку перед батьками, дітьми та іншими членами сім'ї; побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку.

Згідно ст. 24 ч.1 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

В даному судовому засіданні, встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 27 вересня 2003 року, про що відділом реєстрації актів громадянського стану Дружківського міського управління юстиції Донецької області зроблено актовий запис № 320 (а.с 10).

Від шлюбу народилась дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.11).

У відповідності зі ст.. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

В судовому засіданні було встановлено, що сторони не ведуть спільного господарства, не мешкають разом. Між сторонами втрачено почуття любові та поваги, виникають конфлікти з різних обставин. Шлюб існує лише формально, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.

Суд, вважає, що неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 треба залишити проживати за місцем реєстрації матері ОСОБА_1.

Керуючись ст.ст. 11, 12,13,76,81, 141,258, 263,264,265,267,268 ЦПК України, ст.ст. 110- 112 Сімейного кодексу України, суд

в и р і ш и в:

позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розрівання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Дружківського міського управління юстиції Донецької області між ОСОБА_1, яка народилася 16.01.1966 року у м. Дружківка Донецької області та ОСОБА_2, який народився 25.06.1962 року у с. Торецьке Добропільського району Донецької області, про що 27 вересня 2003 року зроблено актовий запис № 320.

Неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 треба залишити проживати за місцем реєстрації матері ОСОБА_1.

Після розірвання шлюбу відповідачці залишити прізвище - " Приходько "

Рішення набирає законної сили: через 30 днів з дня його проголошення, якщо не була подана апеляційна скарга, у разі подання апеляційної скарги, після розгляду її апеляційним судом.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду через Дружківський міський суд протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Копію рішення направити до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Дружківського управління юстиції Донецької області для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та поставлення відмітки в актовому запису про шлюб.

Повний текст рішення виготовлено у нарадчій кімнаті 06 березня 2019 року.

Суддя: А. Л. Гонтар