Справа № 214/8404/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

19 лютого 2019 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Ткаченка А.В.,

за участю:

секретаря судового засідання - Фастовець Ю.Ю.,

заявника - ОСОБА_1,

представника заявника - ОСОБА_2.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу № 214/8404/18 за заявою ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_1, заінтересована особа: виконавчий комітет Саксаганської районної у місті Кривому Розі ради про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що на підставі свідоцтва про право власності та свідоцтва про право на спадщину за законом посвідчених відповідно до спадкової справи №892-98н 30 жовтня 1998 року виконуючою обов'язки завідуючої Сьомої Криворізької державної нотаріальної контори, ОСОБА_4, за реєстраційними №2-3266 та №2-3268 рідна баба позивача, ОСОБА_5 стала власницею домоволодіння АДРЕСА_1. 02 листопада 1998 в КП ДОР «Криворізьке БТІ» відбулася державна реєстрація права власності на дане нерухоме майно про що до реєстрової книги №234 було внесено запис №54175.

З 2000 року заявник, як член сім'ї власниці домоволодіння став постійно проживати за його адресою без реєстрації.

Заповітом посвідченим 24 листопада 2004 року приватним нотаріусом Криворізького МНО, Умріхіною К.А. за реєстраційним №5498 ОСОБА_5 заявнику було заповідано нерухоме майно про яке йде мова.

14 січня 2008 року також на постійне місце проживання до вищевказаного домоволодіння заселився та зареєструвався за його адресою батько заявника, рідний син власниці, ОСОБА_7.

06 травня 2009 року заповідач вказаного вище нерухомого майна, ОСОБА_5, померла.

19 вересня 2009 року в межах строку визначеного ст.1270 ЦК України, приватним нотаріусом Криворізького МНО Лігутою Л.В., за реєстраційним № 2790 було посвідчено підпис заявника під заявою про прийняття ним спадщини заповіданої ОСОБА_5 та направлено заяву до Сьомої Криворізької державної нотаріальної контори за місцем її відкриття.

При посвідченні підпису нотаріусом заявникові було роз'яснено наступне, оскільки за даною нотаріальною дією він прийняв спадщину, отримання свідоцтва про право на неї немає строку давності, у зв'язку з чим він не поспішав його отримувати, але на жаль нотаріус не роз'яснила йому що призвело до наступного.

ІНФОРМАЦІЯ_8 помер батько заявника ОСОБА_7, який за життя не мав у власності якого не будь майна належного до спадкування.

Наприкінці 2018 року, не пов'язуючи зі смертю батька, заявник звертається до тієї ж Сьомої криворізької державної нотаріальної контори з застарілим питанням отримання свідоцтва про право на спадщину за вказаним вище заповітом. В результаті звернення заявником з'ясовується, що його батько за життя, будучи непрацездатною особою за віком відповідно до ст. 1241 ЦК України отримав право на спадкування та прийняв шляхом проживання зі спадкодавцем, своєю матір'ю, ОСОБА_5, обов'язкову частку у вигляді 1/2 частини заповіданого нею заявникові спадкового майна.

Дана обставина унеможливила отримання спадщини заявником за вказаним вище заповітом та змусила його з запізненням звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька.

Як наслідок, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 03 грудня 2018 року державний нотаріус Сьомої криворізької державної нотаріальної контори, Грабевник О.В. відмовила заявникові у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його батька, оскільки ним пропущено шестимісячний строк для подачі заяви про її прийняття.

Вказані вище обставини змушують заявника звернутися до суду з даною заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

30 січня 2019 року на адресу суду надійшла копія спадкової справи до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_7.

Заявник ОСОБА_1 та представник заявника ОСОБА_2 в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали в повному обсязі, просили суд задовольнити з підстав зазначених в заяві.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_10 до зали судового засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Рішення просила прийняти на розсуд суду.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_11 суду посинила, що ОСОБА_5 була матір'ю ОСОБА_7 та бабусею ОСОБА_1

ОСОБА_5 померла років десять тому назад, а ОСОБА_7 - п'ять років тому назад.

ОСОБА_7 проживав АДРЕСА_1 разом зі своєю матір'ю до самої її смерті. Також свідок стверджує, що ОСОБА_1 постійно проживав за адресою АДРЕСА_1 разом зі своїм батьком ОСОБА_12, вів з ним спільне господарство. ОСОБА_1, за вищезазначеною адресою жив разом зі своїм батьком аж до самої його смерті, так як його батько за станом свого здоров'я не міг самостійно пересуватись та піклуватись про себе.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_13 суду пояснила, що ОСОБА_1 її сусід, він мешкає разом зі своєю дружиною по вул. Чехословацькій. ОСОБА_7 був його батьком та проживав разом з ним. ОСОБА_7 помер два роки тому назад. Батько заявника ОСОБА_7 протягом останніх п'яти років хворів, не міг самостійно пересуватись та потребував постійного догляду. Заявник разом зі своєю жінкою постійно доглядали за померлим та вели спільне господарство.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_14, суду пояснила, що вона є жінкою ОСОБА_1 Також зазначає, що батько її чоловіка помер біля трьох років тому назад. Вона разом з чоловіком доглядала за батьком, купала його, прибирала за ним. Після його смерті займалась похованням.

Суд, дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, повно і всебічно з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об'єктивно оцінивши докази, приходить до висновку про задоволення заяви за таких підстав.

Відповідно до свідоцтва про право власності від 30 жовтня 1998 року ОСОБА_5, що мешкає за адресою: АДРЕСА_3 є дружиною ОСОБА_15, померлого ІНФОРМАЦІЯ_9, якій належить право власності на Ѕ частку в спільному майні, набутому названим подружжям. Спільне майно, право власності на яке в зазначеній частині посвідчується цім свідоцтвом за гр. ОСОБА_5 з житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_3. ( а.с.4)

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.10.1998 року спадкоємцем майна гр. ОСОБА_15, померлого ІНФОРМАЦІЯ_9, є його дружина - ОСОБА_5, що мешкає за адресою: АДРЕСА_3. ( а.с.5)

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_8 ( а.с.35).

14.11.2018 року ОСОБА_1 звернувся до Сьомої криворізької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті свого батька ОСОБА_7. померлого ІНФОРМАЦІЯ_8 ( а.с. 34 зворот). На підставі заяви ОСОБА_1 відбулось відкриття спадкової справи після смерті ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_8 ( а.с.36).

Згідно довідки № 2370 від 09.11.2018 року ОСОБА_7 проживав за адресою АДРЕСА_1. Проживав з 25.12.1985 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_8, разом з ним проживав ОСОБА_1 та вів з ним спільне господарство. ( а.с. 35 зворот)

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 його батьками зазначені ОСОБА_7 та ОСОБА_16 ( а.с. 40 зворот)

Постановою державного нотаріуса Грабевник О.В. від 03 грудня 2018 року ОСОБА_1 відмовлено у видач свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його батька ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_8, оскільки спадкоємиць пропустив шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини ( а.с.41).

Згідно акту складеного ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_11 посвідченого квартальним уповноваженим ОСОБА_19, ОСОБА_1 постійно проживав однією сім'єю зі своїм рідним батьком ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1, починаючи з 2000 року по момент його смерті, а саме ІНФОРМАЦІЯ_8 ( а.с.14).

Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За нормою статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року № 5 в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Пунктом 21 постанови Пленуму ВСУ від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини, судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 та ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно Конституції України та Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» особи, що мешкають в Україні не зобов'язані постійно проживати в місці своєї реєстрації, отже обставина (факт) спільного проживання спадкодавця та спадкоємців підлягає доведенню належними способами та засобами.

Так, з матеріалів справи вбачається, що померлий ОСОБА_7 проживав за адресою: АДРЕСА_1. Разом з ним проживав ОСОБА_1 та вів з ним разом спільне господарство.

Однак, в порушення норм цивільного законодавства, спадкоємець ОСОБА_1 у визначений шестимісячний строк не звернувся до нотаріуса для прийняття спадщини, та не надав доказів на підтвердження факту постійного проживання зі спадкодавцем на день смерті останнього.

Встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини заявникові необхідно для реалізації свого права - права на прийняття спадщини після померлого ОСОБА_7

Крім того, в судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_11, ОСОБА_13, ОСОБА_14 які будучи під присягою, кожен окремо пояснив, що заявник ОСОБА_1 проживав разом зі своїм батьком ОСОБА_7 за адресою за адресою АДРЕСА_1, допомагав йому по господарству, займався похованням.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заявлені вимоги ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню. Таким чином суд вбачає, що єдиним способом захисту цивільного права позивача - права на спадкування за законом, є встановлення факт постійного проживання ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем, його батьком, ОСОБА_7, померлим ІНФОРМАЦІЯ_8.

Керуючись ст.ст.3, 16, 1216, 1220, 1233, 1268, 1270 ЦК України, ст.ст.4, 5, 13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 141, ч.2 ст.247, 258-259, 263-265, ч.4 ст.274, ст.стт.280-284, 287, 354, 355 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_1, заінтересована особа: виконавчий комітет Саксаганської районної у місті Кривому Розі ради про встановлення факту постійного проживання зі спадкоємцем на час відкриття спадщини задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем, його батьком, ОСОБА_7, померлим ІНФОРМАЦІЯ_8.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 25.02.2019 року.

Відомості про сторін:

Заявник: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрований: АДРЕСА_4; фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1.

Заінтересована особа: виконавчий комітет Саксаганської районної у місті ради, місцезнаходження: вул. Володимира Великого, 32 м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область.

Суддя А.В. Ткаченко