Провадження № 2-з/521/314/19
У Х В А Л А

07 жовтня 2019 року

Суддя Малиновського районного суду м.Одеси Мурзенко М.В., розглянувши заяву представника позивача - Абрамова М . В . про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестмент Корпорейшен», Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», Публічного акціонерного товариства «ОКСІ БАНК», ОСОБА_4 , за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Державний реєстратор комунального підприємства «Агенція державної реєстрації» Кушнерова Римма Вячеславівна про визнання недійсними договорів про відступлення права вимоги, скасування державної реєстрації, витребування майна з чужого незаконного володіння, -

В С Т А Н О В И В:

Представник ОСОБА_3 звернувся до Малиновського районного суду м.Одеси з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестмент Корпорейшен», Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», Публічного акціонерного товариства «ОКСІ БАНК», ОСОБА_4 , за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Державний реєстратор комунального підприємства «Агенція державної реєстрації» Кушнерова Римма Вячеславівна про визнання недійсними договорів про відступлення права вимоги, скасування державної реєстрації, витребування майна з чужого незаконного володіння.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є власником спірної квартири, передала квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в іпотеку ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» в забезпечення зобов`язань за договором про надання кредиту № 014/79729/74/83449/1 від 01.10.2007 рок укладеним між банком та позивачем. 28 грудня 2018 р. між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Оксі Банк» було укладено договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки, за яким всі права вимоги AT «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_3 за Кредитним договором № 014/79729/74/83449 від 01.10.2007 р. були відступлені ПАТ «Оксі Банк». В той же день, 28 грудня 2018 р. між ПАТ «Оксі Банк» та ТОВ «Інвестмент Корпорейшен» було укладено договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки, за яким всі права вимоги ПАТ «Оксі Банк» до ОСОБА_3 за Кредитним договором № 014/79729/74/83449 від 01.10.2007 р. були відступлені ТОВ «Інвестмент Корпорейшен». Відповідно до довідки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно 19.02.2019 р. державним реєстратором Комунального підприємства «Агенція державної реєстрації» Кушнеровою Р.В. було внесено запис про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 45638395 від 21.02.2019 р., яким зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1 за Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестмент Корпорейшен». Надалі, між ТОВ «Інвестмен Корпорейшен» та ОСОБА_4 було укладено договір купівлі-продажу квартира АДРЕСА_1 , який зареєстрований за № 1652 та посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Горда І.В. Таким чином, наразі власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_4 .

Звернення стягнення на предмет іпотеки без укладення відповідного окремого договору позивач вважає протиправним, у зв`язку із чим звернулась із відповідним позовом до суду.

03.10.2019 року представником позивача було подано заяву про забезпечення позову, в якій просить суд забезпечити позов ОСОБА_3 шляхом:

1) накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), що належить ОСОБА_4 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 );

2) заборони ОСОБА_4 вчиняти дії щодо відчуження вказаної квартири до вирішення спору по суті.

Необхідність вжиття заходів забезпечення позову представник позивача обґрунтовує існуванням ризику відчуження спірного майна відповідачами на користь інших осіб до ухвалення рішення по справі, що зробить неефективним захист прав позивача в обраний ним спосіб.

Ухвалою суду від 30 вересня 2019 року відкрито провадження по справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Суд дослідивши заяву про забезпечення позову вважає, що вона підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних заходів, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог та застосовуються з метою недопущення вчинення відповідачем дій, направлених на фактичну неможливість виконання судового рішення.

Відповідно до роз`яснень, зазначених в п.2 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року «Про судову практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», вирішуючи питання щодо застосування певного виду забезпечення позову, суди повинні виходити з того, що перелік видів такого забезпечення не є вичерпним, тому за наявності відповідного клопотання можуть бути застосовані й інші його види, але з урахуванням обмежень, установлених ч. 4 зазначеної статті.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

У пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що забезпечення позову визначається як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладання арешту, або майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Проаналізувавши зміст позовних вимог, дослідивши матеріали заяви, інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, виходячи із пов`язаності заходів забезпечення позову з його предметом, суд доходить висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам позивача, що полягають в можливому подальшому відчужені спірної квартири, необхідності докладання позивачем значних зусиль та витрат для захисту стверджуваних ними прав на квартиру АДРЕСА_1 , у майбутньому, в разі не вжиття заходів забезпечення позову.

Визначаючи заходи забезпечення позову, що підлягають застосуванню, виходячи із необхідності співмірності та адекватності заходу забезпечення позову заявленим позовним вимогам, необхідності дотримання прав відповідача на користування спірною квартирою, суд доходить висновку про недоцільність накладення арешту на спірну квартиру, проте про наявність підстав для вжиття більш м`якого заходу забезпечення позову шляхом заборони будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо спірної квартири.

В іншій частині задоволення заяви про забезпечення позову, суд вважає за необхідне відмовити, оскільки забезпечення позову шляхом заборони будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо спірної квартири, унеможливлює відчуження спірного майна відповідачем ОСОБА_4 .

Суд звертає увагу, що забезпечення позову направлено на охорону матеріально - правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій відповідача, і не є обмеженням права власності особи в повній мірі та носить тимчасовий характер.

Враховуючи, що з наданих суду відомостей не вбачається, що вжиття заходів забезпечення позову в обраний судом спосіб може спричинити збитки відповідачу по справі, суд не вбачає підстав для застосування зустрічного забезпечення.

Керуючись ст. ст. 149, 150, 153, 157 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_5 про забезпечення позову - задовольнити частково.

Заборонити будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

В задоволенні заяви в іншій частині - відмовити.

Зустрічне забезпечення - не застосовувати.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення учаснику справи копії ухвали.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя М.В.Мурзенко