Справа № 128/2575/19
УХВАЛА

30 вересня 2019 року місто Вінниця

Суддя Вінницького районного суду Вінницької області Саєнко О.Б., отримавши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

УСТАНОВИВ:

25.09.2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу до ОСОБА_2 , який є громадянином Арабської Республіки Єгипет та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 - АДРЕСА_3 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Вивчивши позовну заяву та додані до неї документи, суд вважає, що позовна заява позивача підлягає залишенню без руху, з огляду на наступне.

Відповідно до п.5 ч.3 ст. 175 ЦПК позовна заява повинна містити: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Згідно ст.497 ЦПК підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Питання, що виникають у сфері приватноправових відносин з іноземним елементом (хоча б один учасник правовідносин є іноземцем, особою без громадянства або іноземною особою; об`єкт правовідносин знаходиться на території іноземної держави; юридичний факт, який створює, змінює або припиняє правовідносини, мав чи має місце на території іноземної держави), у тому числі й питання підсудності судам України справ з іноземним елементом, вирішуються згідно із Законом України «Про міжнародне приватне право».

Статтею 63 Закону України "Про міжнародне приватне право" передбачено, що припинення шлюбу та правові наслідки його припинення визначаються правом, яке діє в даний час щодо правових наслідків шлюбу.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст.76 Закону України «Про міжнародне приватне право» суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у таких випадках: дія або подія, що стала підставою для подання позову, мала місце на території України.

Позивачем надано суду копію офіційної шлюбної угоди 616 від 2018, з перекладом на українську мову, при цьому суду не надані відомості щодо здійснення реєстрації на території України шлюбу, зареєстрованого 16.05.2018 в реєстрі актів громадянського стану Арабської Республіки Єгипет, актовий запис № 1893.

Згідно розділу ІІ підрозділу І ч.7 Наказу Міністерства юстиції України №52/5 від 18.10.2000 року «Про затвердження Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні» документи, видані компетентними органами іноземних держав на посвідчення актів цивільного стану, здійснених поза межами України за законами відповідних держав щодо громадян України, іноземців і осіб без громадянства, визнаються дійсними в Україні за наявності легалізації, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Так, судом з доданих позивачем документів убачається, що до позовної заяви не долучено доказ легалізації вказаного шлюбу на території України. Документом, який встановлює безпосередні процедури легалізації шлюбу, укладеного за кордоном, є Наказ Міністерства юстиції України №52/5 від 18.10.2000 року «Про затвердження Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні» (із змінами та доповненнями). Відповідно до цих Правил, документи, видані компетентними органами іноземних держав, що свідчать про акти громадянського стану, вчинених за межами України за законами іноземних держав, визнаються дійсними в Україні за наявності легалізації, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Тобто, щоб держава Україна визнала шлюб, укладений в іншій країні, з усіма правовими наслідками, цей шлюб необхідно легалізувати. Таким чином, свідоцтво про шлюб з іноземцем визнається в Україні, лише якщо воно з інших країн, то потребує перекладу, а також додаткового засвідчення (апостиль чи легалізація, залежно від країни іноземця).

Крім того, до позовної заяви не долучено оригінал шлюбної угоди; відсутні належні докази офіційного перебування відповідача взагалі на території України в період з 01.07.2018 року по 26.09.2018 року (як зазначає позивач), оскільки іноземці та особи без громадянства, які прибули в Україну з метою возз`єднання сім`ї з особами, які є громадянами України, або під час перебування на законних підставах на території України у випадках, зазначених у ч.ч. 312 ст. 4 Закону України «Про імміграцію», уклали шлюб з громадянами України та отримали посвідку на тимчасове проживання, вважаються такими, які на законних підставах перебувають на території України на період до отримання дозволу на імміграцію.

Крім цього, слід зазначити наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 28 ЦПК позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

З копії паспорту позивача убачається, що зареєстрованим в установленому законом порядку місцем її реєстрації є

АДРЕСА_4 позовній заяві зазначено, що в шлюбі у сторін народились діти, однак копій свідоцтв про народження дітей, які на даний час є малолітніми або неповнолітніми до позовної заяви не долучено, що спростовує посилання позивача на ч.2 ст. 28 ЦПК, щодо подачі даного позову саме до Вінницького районного суду Вінницької області.

Зазначені вище недоліки заяви перешкоджають відкриттю провадження по даній цивільній справі.

Згідно до ч.1 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст. ст. 175, 185 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,- залишити без руху.

Роз`яснити позивачу, що вона має виправити вказані в ухвалі недоліки в строк , який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач в цей же строк не виправить вказані недоліки позовної заяви, то вона буде вважатися судом неподаною і повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає .

Суддя: