справа №754/4333/14-ц
головуючий у суді І інстанції Грегуль О.В.
суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Писана Т.О.
УХВАЛА

30 вересня 2019 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Писана Т.О., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Київ від 16 листопада 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Деснянського районного суду міста Київ від 16 листопада 2016 року позов задоволено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням ОСОБА_1 18 вересня 2019 року звернулася до суду з апеляційною скаргою.

Згідно з вимогами статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Отже, апеляційна скарга подана з пропуском строку на апеляційне оскарження встановленого законом.

Безпосередньо в апеляційній скарзі скаржник порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження та зазначає, що про існування оскаржуваного рішення ОСОБА_1 стало відомо лише 22 серпня 2019 року з Єдиного державного реєстру судових рішень.

Зазначає, що в подальшому 30 серпня 2019 року представником ОСОБА_1 було здійснено ознайомлення з матеріалами справи. Під час ознайомлення було виявлено, що в матеріалах справи містяться судові повістки з відмітками про отримання ОСОБА_1 , копій процесуальних документів та повісток, однак остання заперечує факт отримання зазначених документів.

Так, ОСОБА_1 вказує, що хоч в матеріалах справи і містяться відомості про отримання нею повісток, однак вона заперечує факт отримання зазначеної вище кореспонденції особисто.

Відповідно до вимог статті 130 ЦПК України у випадку відсутності в адресата офіційної електронної адреси судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам - відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки. Розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручали, повертається до суду.

Якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії.

У разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення.

Вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі.

Якщо особа не проживає за адресою, повідомленою суду, судова повістка може бути надіслана за місцем її роботи.

Таким чином, процесуальним законом передбачено, що належним повідомленням є вручення повістки не тільки учаснику судового провадження, якому адресовано судову повістку, а будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з цією особою.

Вказуючи також, що жодних повідомлень за місцем фактичного проживання особисто ОСОБА_1 не було направлено, нею в свою чергу не спростовано правильність зазначеної позивачем у позовній заяві адреси, на яку місцевий суд відправляв кореспонденцію.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем була вказана у позові адреса відповідача, що була зазначена відповідачем у реквізитах до договору поруки №2004/Zфпор-07 від 22 листопада 2007 року та скріплена її підписом, а саме: АДРЕСА_1 .

У матеріалах справи наявна копія паспорту, місце проживання відповідачки в якому відповідає адресі, вказаній у договорі поруки та у позові.

Матеріали справи не містять доказів про те, що ОСОБА_1 на час звернення Публічного акціонерного товариства «Дельта банк» до неї з цим позовом мала інше зареєстроване місце проживання, або повідомила банк про зміну адреси, указаної в договорі поруки.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Частиною 3 статті 354 ЦПК України передбачено, що строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки.

У матеріалах справи наявні докази вручення під розписку повісток адресованих ОСОБА_1 , зокрема, від 05 листопада 2014 року про призначення розгляду справи та вручення судової повістки від 06 лютого 2015 року.

12 грудня 2014 року відповідач ОСОБА_1 подавала до суду клопотання про надіслання їй копії ухвали про відкриття провадження і у цьому клопотанні сама вказувала адресу для листування: АДРЕСА_2 .

13 лютого 2015 року ОСОБА_1 до суду були надані заперечення проти позову (том 1 а.с. 233).

Також відповідно до журналу судового засідання від 13 лютого 2015 року (том. 1 а.с. 235) ОСОБА_1 була присутня під час судового засідання 13 лютого 2015 року та була повідомлена про дату та час наступного засідання, призначеного на 19 лютого 2015 року, про що розписалась у розписці (том 1 а.с. 237)

Таким чином, судом першої інстанції її було залучено до участі у справі та були вжиті заходи щодо забезпечення її участі у судовому процесі, а вказані ОСОБА_1 обставини про те, що вона не знала про розгляд справи не відповідають дійсності. Відтак судом не встановлені виключні підстави, за наявності яких суд може поновити строк на апеляційне оскарження після спливу трьох років з дня ухвалення рішення.

Європейський Суд з прав людини у своїй практиці зазначає, що обов`язок заявника полягає у тому, щоб проявляти особливу сумлінність у захисті своїх інтересів та вживати необхідних дій для ознайомлення з ходом провадження (рішення у справі «Сухорубченко проти Росії» (Sukhorubchenko v. Russia), заява № 69315/01, пункт 48, від 10 лютого 2005 року; ухвала щодо прийнятності у справі «Гуржий проти України» (Gurzhyy v. Ukraine), заява № 326/03, від 01 квітня 2008 року).

Практикою Європейського суду з прав людини встановлено, що якщо сторони у визначений законом термін не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи та своєчасно не звертались до суду за інформацією щодо стану розгляду справи, їх права на доступ до правосуддя не є порушеними (рішення у справі «Каракуця проти України» (Karakutsya v. Ukraine), заява № 18986/06, пункт 57, від 16 лютого 2017 року).

Європейський суд з прав людини зауважив, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (Пономарьов проти України, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).

Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (Перетяка та Шереметьев проти України, № 17160/06 та № 35548/06, § 34, від 21 грудня 2010 року).

Керуючись статтями 356, 357, 358 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Київ від 16 листопада 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів.

Копію ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження разом з оригіналом апеляційної скарги та доданими до скарги матеріалами надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу.

Копію апеляційної скарги залишити у справі.

Ухвала набирає законної сили з часу її постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Суддя Т.О. Писана