печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2019 року Печерський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді: Матійчук Г.О.,

секретаря: Саницької Б.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу в порядку спрощеного провадження за позовом ОСОБА_1 до Науково - дослідного економічного інституту Міністерства економічного розвитку і торгівлі України про стягнення вихідної допомоги та середнього заробітку за час затримки розрахунку, -

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2018 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом до Науково - дослідного економічного інституту Міністерства економічного розвитку і торгівлі України про стягнення вихідної допомоги та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

В обґрунтування заявлених позовних вимог вказувала, що 31.07.2018 року наказом Науково-дослідного економічного інституту Міністерства економічного розвитку і торгівлі України № 12-К її було звільнено з посади виконувача обов'язків старшого наукового співробітника відділу реформування відносин власності Науково-дослідного економічного інституту у зв'язку з реорганізацією Науково - дослідного економічного інституту на підставі п.1 ч.І ст. 40 КЗпП України.

Позивач вказувала, що в день звільнення з роботи та по дату звернення до суду відповідачем не здійснив виплату на її користь вихідної допомоги в розмірі середнього місячного заробітку, в сумі 4389,00 грн., а також підлягає стягненню на її користь середній заробіток за весь період затримки розрахунку у розмірі 15 257 грн. 00 коп.

Ухвалою суду від 17.12.2018 року відкрито провадження у справі та з урахуванням ч.4 ст. 19 ЦПК України суд вирішив її розглянути у порядку спрощеного провадження.

Представник відповідача Науково - дослідного економічного інституту Міністерства економічного розвитку і торгівлі України - Семенюк П.А. подав відзив на позовну заяву, в якому не погоджується з заявленими позовними вимогами. А вимоги стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за своєю природою вважає похідною виплатою яка підлягає стягненню лише у разі можливості виплати вихідної допомоги при звільненні.

Водночас повідомив, що Наказами Мінекономрозвитку про затвердження паспорта бюджетної програми на 2016 - 2018 роки не передбачено заходів з реорганізації НДЕІ в межах асигнувань, передбачених НДЕІ за бюджетною програмою КПКВК 1201070 "Дослідження, прикладні наукові і науково-технічні розробки, виконання робіт за державними цільовими програмами і державним замовленням, підготовка наукових кадрів та фінансова підтримка розвитку наукової інфраструктури у сфері економічного розвитку". Вважає, що вказані обставини виключають об'єктивну можливість здійснення будь яких виплат ОСОБА_1 до завершення процесу реорганізації та внесення запису державним реєстратором до Єдиного державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі - ЄДР) про утворення ДП "НДЕІ".

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Зі змісту статті 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Судом встановлено, що 31.07.2018 року наказом Науково-дослідного економічного інституту Міністерства економічного розвитку і торгівлі України № 12-К позивача було звільнено з посади виконувача обов'язків старшого наукового співробітника відділу реформування відносин власності Науково-дослідного економічного інституту у зв'язку з реорганізацією Науково-дослідного економічного інституту на підставі п.1 ч.І ст. 40 КЗпП України.

Відповідно до частини першої статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день увільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум, що Відповідачем зроблено не було.

У випадках невиплати з виин власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація згідно з частиною першою статті 117 КЗпП України повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Механізм здійснення відповідного розрахунку визначено Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження порядку обчислення середньої заробітної плати» від 08.02. 1995 № 100.

Під час його проведення слід використовувати формулу, за якою обрахуванню підлягає період затримки за робочі дні з використанням даних про середній заробіток позивача, виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана дана виплата.

Згідно з п. 8 розділу 4 Порядку, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Відповідно до абзацу 3 пункту 2 Порядку, у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час.

Згідно до абзацу 4 пункту 2 Порядку, якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Якщо і протягом цих місяців працівник не відпрацював жодного робочого дня, середня заробітна плата обчислюється відповідно до останнього абзацу пункту 4 цього Порядку.

Відповідно до останнього абзацу пункту 4 Порядку, коли нарахування проводяться виходячи із середньої заробітної плати, працівник не мав заробітку, не з вини працівника. розрахунки проводяться виходячи з установлених йому в трудовому договорі тарифної ставки, посадового (місячного) окладу.

Вищевикладені обґрунтування підстав цієї позовної вимоги позивача повністю узгоджуються з правовою позицією, яка викладена Верховним Судом України в постанові від 21.01.2015 у справі №6-195цс14 та відповідно до вимог ст. 360-7 ІДПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм, не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, є підставою для відповідальності, передбаченої частиною першою статті 117 цього Кодексу.

Згідно листа Відповідача №1/77 від 12.11.2018 - посадовий оклад ОСОБА_1, згідно штатного розпису становить 4 389,00 грн.

Розрахунок середнього заробітку ОСОБА_1 за один день:

* червень 2018 року - 20 робочих днів,

*липень 2018 року - 22 робочих днів.

Посадовий оклад позивача за два місяці роботи (червень, липень 2018 року) - 8778,00 грн. (4389,00 х 2), відповідно: 209,00 грн. за один робочий день (8778,00/42).

В періоді часу з 31.07.2018 по 31.01.2019 ( день ухвалення рішення) - 128 робочих днів.

Таким чином, загальний розмір середнього заробітку за весь час затримки розрахунку по виплаті вихідної допомоги при звільненні на користь позивача, що підлягає стягненню з Науково - дослідного економічного інституту Міністерства економічного розвитку і торгівлі України складає - 26 543,00 грн. (209 х 127).

Керуючись ст.ст. 10, 12,13, 19, 81, 141, 258, 263, 265, 273, 280, 354 ЦПК України, Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження порядку обчислення середньої заробітної плати» від 08.02.1995 № 100, ст.ст. 116, 117 КЗпП України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Науково - дослідного економічного інституту Міністерства економічного розвитку і торгівлі України про стягнення вихідної допомоги та середнього заробітку за час затримки розрахунку - задовольнити.

Стягнути з Науково - дослідного економічного інституту Міністерства економічного розвитку і торгівлі України () на користь ОСОБА_1 (зареєстрована : АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) вихідну допомогу в розмірі 4 389 ( чотири тисячі триста вісімдесят дев'ять ) грн. 00 грн.

Стягнути з Науково - дослідного економічного інституту Міністерства економічного розвитку і торгівлі України () на користь ОСОБА_1 (зареєстрована : АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) середній заробіток за час затримки виплати вихідної допомоги при звільненні в розмірі 26 543,00 грн.( двадцять шість тисяч п'ятсот сорок три) грн. 00 коп.

Стягнути з Науково - дослідного економічного інституту Міністерства економічного розвитку і торгівлі України в дохід держави 768 грн. 40 коп. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Печерський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня складання цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.О. Матійчук