Справа № 603/592/19
Провадження №2/603/339/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" вересня 2019 р. м. Монастириська

Суддя Монастириського районного суду Тернопільської області Іванчука В. М. ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 до Монастириської державної нотаріальної контори про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача Монастириської державної нотаріальної контори, в якому просить ухвалити рішення, яким визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , протягом двох місяців з дня набрання рішенням законної сили.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суддя вважає, що її слід залишити без руху з огляду на наступне.

Так, згідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Суд зазначає, що документом про сплату судового збору є квитанція установи банку або відділення зв`язку, які прийняли платіж або платіжне доручення, підписане уповноваженою посадовою особою банку і скріплене печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення. Оригінал такої квитанції додається до всіх позовних заяв, апеляційних та касаційних скарг, інших судових документів, що направляються до судової інстанції.

У п. 26 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року за № 10 роз`яснено, що законодавством не встановлено спеціальних вимог до оформлення платіжних документів, на підставі яких перераховуються суми судового збору. Таке перерахування здійснюється за загальними правилами згідно з вимогами Закону України від 05 квітня 2001 року № 2346-III «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» і відповідних нормативно-правових актів Національного банку України.

Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Таким чином, долучення до позовної заяви копій таких документів процесуальним законом не передбачено. При цьому, судом встановлено, що позивачем було подано до суду саме копію квитанції про сплату судового збору.

Крім того, матеріали справи не містять доказів, які підтверджують факт звернення позивача до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про праву на спадщину, та постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії відповідно, що в подальшому є підставою для звернення до суду із заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Так, вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють у державних нотаріальних конторах або займаються приватною нотаріальною діяльністю.

Главою 13 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року, передбачені обставини, при наявності яких нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії.

Згідно із п.3 Глави 13 цього Порядку нотаріус на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, зобов`язаний викласти причини відмови у письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. У цих випадках нотаріус протягом трьох робочих днів виносить постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Відповідно до п. 23 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року - свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Разом з тим, в матеріалах позовної заяви відсутня постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмова позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Також слід зазначити, що відповідно до п. 24 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7, суди відкривають провадження у справі про визначення додаткового строку для прийняття спадщини у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина другастатті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Аналогічна позиція зазначена у п.2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", у якій зазначено, що належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину, або територіальні громади в особі органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

При розгляді справи про визначення додаткового строку на прийняття спадщини не потрібно залучати нотаріуса, державну нотаріальну контору в якості третіх осіб, адже вони є учасниками правовідносин із спадкування та заінтересованими особами.

Разом з тим, суд звертає увагу, що в якості відповідача у позовній заяві зазначено саме Монастириську державну нотаріальну контору, попри те, що належним відповідачем у даній категорії справ є територіальні громади в особі органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Крім того, відповідно до вимог ч.3 ст.175 Цивільного процесуального кодексу України, позовна заява повинна містити: 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Як роз`ясненов п.24 Постанови Пленуму Верховного суду України «Просудову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7, особа, яка неприйняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК.

Ч. 3 ст.1272 ЦК України, передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

При цьому, зі змісту прохальної частини позовної заяви вбачається, що позивач, зокрема, просить визначити йому додатковий строк для прийняття заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , протягом двох місяців з дня набрання рішенням законної сили.

У зв`язку з наведеним, позивачу слід уточнити зміст позовної вимоги про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини у відповідності до ч.3 ст.1272 ЦК України.

У звзяку з наведеним, позивачу слід усунути недоліки позовної заяви, а саме: надати суду постанову нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірне майно; надати суду оригінал квитанції про сплату судового збору; уточнити зміст позовної вимоги про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини у відповідності до ч.3 ст.1272 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачу строк для усунення зазначених недоліків позовної заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.175,177,185,260,261,353 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Монастириської державної нотаріальної контори про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - залишити без руху.

Надати позивачу ОСОБА_1 строк для усунення недоліків позовної заяви десять днів з дня отримання копії даної ухвали.

В разі неусунення недоліків у встановлений строк позовна заява буде вважатися неподаною і буде повернута позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Іванчук