Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/213/19

Номер провадження: 2/511/217/19

04 березня 2019 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Теренчук Ж. В.,

при секретарі - Ніколас С.О.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Роздільна Одеської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок та господарчі споруди по праву спадкування за законом

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача, в якій просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарчими спорудами по вул. Жовтнева, 67 м. Роздільна Одеської області, що належав померлій 31.08.2017 року ОСОБА_3.

В позові на обґрунтування заявлених вимог, посилалась на те, що 31.08.2017 року померла ОСОБА_4. Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку та господарчих споруд по вул.Жовтневій,67 м. Роздільна Одеській області. Крім того спадкодавцю належала земельна ділянка площею 0,0997 га по вул. Жовтнева, 6 7 м. Роздільна Одеської області кадастровий номер :02:018:0134, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). За життя ОСОБА_3 заповіту не склала, тому має місце спадкування за законом. Спадкоємцями першої черги за законом є вона донька померлої, та відповідачка по справі ОСОБА_2 На момент смерті ОСОБА_3 одружена не була, батьки померли раніше, а тому інших спадкоємців за законом не має.

Вона в установленому законом порядку звернулась до нотаріуса з відповідною заявою, на підставі якої була заведена спадкова справа №7/2018. В свою чергу ОСОБА_2 до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини не зверталась, будь-яким іншим способом, встановленим законом спадщину не прийняла, а тому вона є єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3

Однак нотаріусом було відмовлено їй в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, так як при вивченні документів було встановлено, що згідно правовстановлюючих документів на зазначений будинок - свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 08.02.1996 року Роздільнянською державною нотаріальною конторою Одеської області за реєстровим №378, будинок має розмір житлової площі 26,5 кв.м., однак з технічного паспорту від 24.09.2018 року вбачається, що в житловому будинку житлова площа становить 42,00 кв.м., а загальна площа будинку становить 74,00 кв.м., що свідчить про здійснення реконструкції нерухомого майна, що унеможливлює нотаріальне оформлення спадщини та рекомендовано звернутися до суду з відповідною позовною заявою.

Дійсно в свідоцтві про право на спадщину за заповітом від 08.02.1996 року зазначено, що на земельній ділянці, по вул.Жовтневій,67 м. Роздільна Одеської області знаходиться житловий будинок - «А» житловою площею 26,5 кв.м. та господарські будівлі: «Б» - сарай, погріб - «Б1», «В» - гараж, літня кухня - «Г», мощення - «І» , огорожа «№1-2».

В 1996 році дійсно ОСОБА_3 провела ремонт в будинку, в результаті чого засипала погріб та зєднала сарай «Б» з будинком «А», тобто змінила цільове призначення господарської споруди, без зміни несучих стін зазначеної частини нерухомого майна, що вплинуло на загальний розмір будинку, так як відповідно до технічного паспорту в будинку «А» зявилась кімната «1-4», що призвело до збільшення як загальної площі будинку так і житлової. Вважає, що зазначене перепланування на даний час відповідає державно-будівельним нормам та правилам, а тому не є самочинним. Тому просить суд задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі та визнати за нею право власності на спадкове майно, яке вона успадкувала після смерті ОСОБА_3

В судове засідання ОСОБА_1 та її представник не зявились, надали суду заяву, в якій позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити в повному обсязі. Також просили справу розглядати у їх відсутність.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином. Надала суду заяву в якій позовні вимоги ОСОБА_1 визнала повністю, не заперечувала проти їх задоволення. Просила справу розглядати у її відсутність та не заперечувала проти винесення рішення в підготовчому судовому засіданні.

У звязку з неявкою в судове засідання учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3 ст. 211 ЦПК України, судом, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Вивчивши матеріали справи, оглянувши спадкову справу, дослідивши представлені докази, суд прийшов до висновку, що заявлений ОСОБА_1 позов підлягає задоволенню підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 31.08.2017 року померла ОСОБА_4, що

підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД №498402, виданим 05.09.2017 року Роздільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №540. (а.с.6)

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку та господарчих

споруд, що розташовані по вул.Жовтневій,67 м. Роздільна Одеській області.

Зазначений будинок належав спадкодавцю на підстав свідоцтва про право на спадщину за

заповітом від 08.02.1996 року, посвідченого державним нотаріусом Роздільнянської державної

нотаріальної контори ОСОБА_5 (а.с.7)

Згідно технічного паспорту від 08.04.1999 року, виготовленого при житті спадкодавця, вказаний житловий будинок складався з «А» - житловий будинок, загальною площею 74,10, в тому числі житловою 48,80 кв.м, в тому числі господарчих споруд «В» - гараж, «Г» - літня кухня, І мостіння, №1-2 огорожа.

Наявність вказаного житлового будинку на теперішній час підтверджується технічним паспортом від 24.09.2018 року, згідно якого житловий будинок по вул. Жовтневій, 67 м. Роздільна Одеської області складається з: «А» - житлового будинку, «а» - веранда, загальною площею 74,90 кв.м., в тому числі житловою 42,00 кв.м., «В» - гараж, «Г» - літня кухня, «І» - мостіння, «№1-2» - огорожа.

Крім того, спадкодавцю належала земельна ділянка площею 0,0997 га, що розташована по

вул. Жовтнева, 67 м. Роздільна Одеської області, кадастровий номер :02:018:0134, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №00914329 від 30.06.2017 року.

Згідно звіту по встановленню ринкової вартості вказаного будинку його вартість складає 104074 грн. (а.с.27)

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Ст.1217 ЦК України передбачає, що спадкування здійснюється за законом або за заповітом.

За життя ОСОБА_3 заповіту не склала, тому має місце спадкування за законом.

Ст. 1261 ЦК України передбачає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Судом встановлено, що спадкоємцями першої черги по закону після смерті ОСОБА_3 є діти померлої: Дзюба (до одруження ОСОБА_3) ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії IV-ЖД №471139, виданим 11.05.1989 року Роздільнянським відділом ЗАГС м. Роздільна (а.с.42), актовий запис №101, та ОСОБА_2 (до одруження Колинько) ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії ІІ-ЖД №330331, виданим 25.02.1977 року райвідділом ЗАГС м. Роздільна, актовий запис №45.

Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

ОСОБА_1 прийняла спадщину, своєчасно звернувшись із заявою про прийняття спадщини, на підставі якої була заведена спадкова справа №7/2018, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначений житловий будинок їй було відмовлено, так як при вивченні документів було встановлено, що в якості правовстановлюючого документа на житловий будинок, що розташований по вул.Жовтнева,67 м. Роздільна Одеської області нею надано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане 08.02.1996 року Роздільнянською державною нотаріальною конторою Одеської області за реєстровим №378, відповідно до якого житловий будинок має розмір житлової площі 26,5 кв.м., однак відповідно до наданого технічного паспорту від 24.09.2018 року вбачається, що в житловому будинку, що є предметом спадщини житлова площа становить 42,00 кв.м., а загальна площа будинку становить 74,00 кв.м., що свідчить про здійснення реконструкції нерухомого майна, що унеможливлює нотаріальне оформлення спадщини та рекомендовано звернутися до суду. (а.с.45)

Відповідач ОСОБА_2 з відповідною заявою до нотаріуса не зверталась.

У п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» надані роз'яснення «у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження».

Відповідно до п.4.15 розділу 4 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 видача свідоцтва про права на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Зі змісту п.3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» вбачається, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності та того, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Так, правові наслідки здійснення переобладнання і перепланування житла, що перебуває у приватній власності, визначені ст. 376 ЦК, відповідно до ч. 2 якої особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває право власності на нього.

Однак при розгляді даного питання також слід враховувати положення Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24 травня 2001 p. N 127.

Згідно пункту 3.2 Інструкції не належать до самочинного будівництва: зміна призначення господарських будівель; перепланування, пов'язані зі зміною загальної, основної та допоміжної площі за рахунок демонтування та влаштування перегородок (без порушення несучих конструкцій); збільшення або зменшення площі за рахунок демонтування чи влаштування перегородок (без порушення несучих стін, несучих конструкцій, опор, балок), комор, утеплення і оздоблення стін.

З цієї норми випливає, що проведення вищезазначених робіт не потребує отримання дозволу виконкому місцевої ради або будь-якого іншого дозволу органів державної влади або місцевого самоврядування.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму ВСУ № 6 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)», при розгляді справ зазначеної категорії судам слід мати на увазі, що самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані (будуються) на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил.

Згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 28.12.2016 р. № 1024 «Про внесення змін до Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків», власники, наймачі (орендарі) приміщень житлових будинків і гуртожитків мають право на переобладнання і перепланування свого помешкання на підставі ст. ст. 100 і 152 Житлового кодексу УРСР.

Згідно положень ст. 100 ЖК України виконання наймачем робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребують отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення об'єкта в експлуатацію не потребується.

Так відповідно до висновку , доданого до звіту про проведення технічного обстеження спірного будинку, за №325 від 12.10.2018 року, судом встановлено, що розбіжності в житловій площі житлового будинку по вул. Жовтневій, 67 в м. Роздільна Одеської області мають місце у звязку з тим, що під час проведення поточної інвентаризації для замірів використовувались лазерні засоби замірювання, які є найбільш точними порівняно із рулеткою за допомогою якої були здійснені заміри під час попередньої інвентаризації, а також збільшення житлової площі будинку відбулось за рахунок переобладнання сараю «Б», погрібу «Б» в житлову кімнату площею 22,30 кв.м, шляхом демонтування перегородки без порушення капітальних несучих стін, несучих конструкцій, опор, балок, що відповідно до Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна,, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури і житлової політики від 24.05.2001 року№127, зареєстрованого в Мінюсті 10.07.2001 року №582/5773, не належить до самочинного будівництва/реконструкції.

Крім цього, самочинного будівництва, побудованого після 05.08.1992 року, під час проведення технічної інвентаризації обєкту не встановлено.

Тому суд вважає, що позов ОСОБА_1 щодо визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом підлягає задоволенню та за нею належить визнати право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок по вул. Жовтневій, 67 м. Роздільна Одеської області, який належав ОСОБА_3, померлій 31.08.2017 року.

Судовий збір по справі повністю сплачено позивачем при зверненні до суду.

Керуючись ст. 4,76- 81, 95, 223, 258-259, 263, 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 про визнання права власності на житловий будинок та господарчі споруди по праву спадкування за законом, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності по праву спадкування за законом на житловий будинок та господарчі споруди по вул. Жовтневій, 67 м. Роздільна Одеській області та складаються з: «А» - житлового будинку, «а» - веранда, загальною площею 74,90 кв.м., в тому числі житловою 42,00 кв.м., «В» - гараж, «Г» - літня кухня, «І» - мостіння , «№1-2» - огорожа, які належали ОСОБА_4, померлій 31.08.2017 року.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, а у випадку оголошення вступної та резолютивної частини - протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення до Одеського апеляційного суду через Роздільнянський районний суд Одеської області на підставі п.15.5. Розділу Х11 Перехідних положень ЦПК України.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ж. В. Теренчук