Справа № 298/1146/18
Номер провадження 2/298/3/19
01 жовтня 2019 року смт. Великий Березний
Великоберезнянський районний суд Закарпатської області у складі:
головуючої - судді Лютянської М.С.,
при секретарі Брітовій Е.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» - Захаркевич Олексія Миколайовича до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -
У судове засідання представник позивача не з`явився, однак подав суду заяву якою просив розглянути справу без його участі, позов підтримав у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів(постановляє заочне рішення).
Оскільки відповідача було належним чином оповіщено про час та місце розгляду справи, а позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, то суд вирішив ухвалити заочне рішення суду.
Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку.
В судовому засіданні встановлено, що 26 жовтня 2006 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № МL-800/002/2008. Згідно з Кредитним договором, банк надав відповідачу кредит в сумі 13 000,00 (тринадцять тисяч) доларів США 00 центів, а відповідач ОСОБА_1 , в свою чергу, зобов`язався прийняти, належним чином використати та повернути позивачу вказані кредитні кошти у строки, зазначені в Кредитному договорі (зокрема, в п. 1.6. Кредитного договору, з підпунктами), а також сплатити відповідну платню за користування Кредитом, в порядку та на умовах, що визначені Кредитним договором (зокрема, в п.п. 1.4., 1.5. Кредитного договору, з підпунктами) (а.с. 4-8).
Крім того, з метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором МL-800/002/2008, 10 січня 2008 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» та ОСОБА_1 було укладено Договір іпотеки № РМL-800/002/2008, відповідно до умов якого іпотекодавець передав в іпотеку нерухоме майно, а саме домоволодіння, АДРЕСА_1 та земельну ділянку загальною площею 0,2185 га. Згідно п.6.1 Договору іпотеки за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель може задовольнити всі не сплачені боргові зобов`язання, в тому числі заборгованість по овердрафту і вимоги стосовно повного відшкодування всіх збитків, завданих порушенням зобов`язань за договором, а також всіх фактичних витрат, понесених іпотекодержателем у зв`язку із реалізацією його прав за договором. (а. с.9-13).
Згідно витягу із статуту Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» є правонаступником усіх прав та обов`язків Закритого акціонерного товариства «ОТП Банк» (а.с.21).
26 жовтня 2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» та Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» укладено договір факторингу, згідно з умовами якого Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» продало (переуступило), Товариству з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» право вимоги до боржників щодо сплати загальної суми заборгованості у тому числі і за кредитним договором № МL-800/002/2008 від 10 січня 2008 року, укладеним між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» та ОСОБА_1 (а.с. 22-25).
Відповідно до договору про відступлення права вимоги від 26 жовтня 2012 року до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права іпотекодержателя за договором іпотеки МL-800/002/2008 від 10 січня 2008 року (а.с. 26-28).
В порушення умов Кредитного договору, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України ОСОБА_1 не погашено належні до сплати суми кредиту та не сплачені відсотки.
Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 жовтня 2015 року позовні вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було задоволено у повному обсязі та стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № МL-800/002/2008 від 10 січня 2008 року в розмірі 672676,76 грн. (а.с. 14-20).

Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ч. 1 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 610 ч. 1 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Згідно ст. 611 ч.1 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ст. 536 ч.1, ч. 2 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст.1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Статтею 7 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.

За змістом ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації (у разі необхідності); спосіб реалізації предмета іпотеки; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації, за умови подання будь-якою із сторін клопотання про необхідність визначення такої ціни (крім реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах). У разі визначення судом способу реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів ціна предмета іпотеки у рішенні суду не зазначається та визначається при його примусовому виконанні на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Отже, враховуючи вищенаведене та те, що ОСОБА_1 не виконує зобов`язання взяті на себе за Кредитним договором від 10 січня 2008 року, заборгованість за яким встановлена рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 27 жовтня 2015 року, а також забезпечення вищевказаного зобов`язання іпотекою, то суд вважає, що вимоги позивача в частині звернення стягнення на предмет іпотеки слід задовольнити.

Вирішуючи питання щодо частини вимог про передання в управління позивачу предмету іпотеки на період до його реалізації шляхом надання останньому права заміни замків, охоронних пристроїв та обладнання, отримання в будь-яких установах, підприємствах та організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, нотаріусів, будь-яких документів, необхідних для здійснення управління предметом іпотеки за рішенням суду; укладення зміни, розірвання договорів найму (оренди) предмету іпотеки, управління майном, зберігання, охорони майна, отримання орендних, будь-яких інших платежів з управління предметом іпотеки з направленням їх на погашення заборгованості за Кредитним договором № МL-800/002/2008 від 10 січня 2008 року, суд виходить з того, що позивачем не доведена необхідність вчинення таких дій, не надано доказів, що у разі звернення стягнення на предмет іпотеки відповідач буде вчиняти дії, які зроблять неможливим проведення дій для реалізації іпотечного майна, а тому відмовляє у їх задоволенні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 19, 83, 141, 259, 263-265, 268, 280-283 ЦПК України та ст. 526, ч. 1 ст. 530, ч. 1 ст. 610, ч. 1 ст. 611, ч. 1, 2 ст. 536, 623, ч.2 ст. 625, ч.2 ст. 1050, 1054 Цивільного кодексу України, ст. ст. 7, 33, 39 Закону України «Про іпотеку», суд,-

ВИРІШИВ:

Позов представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (03680, м. Київ, вул. Фізкультури 28Д, код ЄДРПОУ 36789421) - ОСОБА_2 до ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 ) про звернення стягнення на предмет іпотеки задовольнити частково.

З метою стягнення заборгованості за кредитним договором № МL-800/002/2008 від 10 січня 2008 року в сумі 263297,81 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки згідно Договору іпотеки №МL-800/002/2008 від 10 січня 2008 року, а саме, домоволодіння, що належить ОСОБА_1 , яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та прилеглу земельну ділянку площею 0,2185 га, з укладенням договору купівлі-продажу шляхом застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 Закону України «Про іпотеку» за початковою ціною реалізацї предмета іпотеки в розмірі не менше ринкової вартості на підставі оцінки майна зробленої суб`єктом оціночної діяльності, на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» судовий збір у сумі 1700 (одна тисяча сімсот) грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Заочне рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуюча: Лютянська М.С.