КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2019 року м. Київ

Справа №372/4190/15-ц

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Поливач Л.Д., Шкоріної О.І.

секретаря: Довгополої А.В.

сторони: позивач ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,

відповідачі ОСОБА_7, ОСОБА_8

третя особа Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк»

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення Обухівського районного суду Київської області, ухваленого суддею Кравченко М.В. 21 грудня 2015 року, повний текст рішення виготовлено 06 січня 2016 року в приміщенні Обухівського районного суду Київської області у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_8, третя особа: Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» про визнання права власності на грошові кошти, -

Справа №372/4190/15-ц
№ апеляційного провадження:22-ц-824/1999/2019
Головуючий у суді першої інстанції: Кравченко М.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Стрижеус А.М.
В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2015 року позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 звернулась до суду з позовом про визнання права власності .

В обґрунтування позовних вимог посилалися на те, що між ними та ОСОБА_7 було укладено договори відступлення права вимоги, за умовами яких вони набули права вимоги, належні ОСОБА_7 і стали кредиторами за договором № 011-28552-160115 від 16 січня 2015 року. В подальшому ОСОБА_7 подарував ці ж самі кошти іншому відповідачеві ОСОБА_8 Дії відповідачів порушують права позивачів, набуті на підставі цивільно-правової угоди.

Позивачі просили визнати за ними право власності на грошові кошти в розмірі по 7 445 доларів США кожному, які вони набули відповідно до Договорів відступлення права вимоги (цесії) від 20 січня 2015 року за Договором № 011-28552-160115 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» у доларах США, укладеним 16 січня 2015 року між ОСОБА_7 та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк», з набуттям ними за вказаним договором на суму в розмірі 7 445 доларів США статусу вкладників у значенні п.4 ч.1 ст.2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 21 грудня 2015 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на грошові кошти в розмірі 7 445 доларів США, які вона набула відповідно до Договору відступлення права вимоги (цесії) від 20 січня 2015 року за Договором № 011-28552-160115 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» у доларах США, укладеним 16 січня 2015 року між ОСОБА_7 та публічним акціонерним товариством «Дельта Банк», з набуттям ОСОБА_2 за вказаним договором на суму в розмірі 7 445 доларів США статусу вкладника у значенні п.4 ч.1 ст.2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Визнано за ОСОБА_3 право власності на грошові кошти в розмірі 7 445 доларів США, які вона набула відповідно до Договору відступлення права вимоги (цесії) від 20 січня 2015 року за Договором № 011-28552-160115 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» у доларах США, укладеним 16 січня 2015 року між ОСОБА_7 та публічним акціонерним товариством «Дельта Банк», з набуттям ОСОБА_3 за вказаним договором на суму в розмірі 7 445 доларів США статусу вкладника у значенні п.4 ч.1 ст.2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Визнано за ОСОБА_4 право власності на грошові кошти в розмірі 7 445 доларів США, які вона набула відповідно до Договору відступлення права вимоги (цесії) від 20 січня 2015 року за Договором № 011-28552-160115 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» у доларах США, укладеним 16 січня 2015 року між ОСОБА_7 та публічним акціонерним товариством «Дельта Банк», з набуттям ОСОБА_4 за вказаним договором на суму в розмірі 7 445 доларів США статусу вкладника у значенні п.4 ч.1 ст.2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Визнано за ОСОБА_5 право власності на грошові кошти в розмірі 7 445 доларів США, які вона набула відповідно до Договору відступлення права вимоги (цесії) від 20 січня 2015 року за Договором № 011-28552-160115 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» у доларах США, укладеним 16 січня 2015 року між ОСОБА_7 та публічним акціонерним товариством «Дельта Банк», з набуттям ОСОБА_5 за вказаним договором на суму в розмірі 7 445 доларів США статусу вкладника у значенні п.4 ч.1 ст.2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Визнано за ОСОБА_12 право власності на грошові кошти в розмірі 7 445 доларів США, які він набув відповідно до Договору відступлення права вимоги (цесії) від 20 січня 2015 року за Договором № 011-28552-160115 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» у доларах США, укладеним 16 січня 2015 року між ОСОБА_7 та публічним акціонерним товариством «Дельта Банк», з набуттям ОСОБА_12 за вказаним договором на суму в розмірі 7 445 доларів США статусу вкладника у значенні п.4 ч.1 ст.2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись з вказаним рішенням Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить рішення скасувати, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права та ухвалити нове рішення, яким в задоволені позову відмовити.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що суд першої інстанції в порушення вимог ст. 10 ЦПК України розглянув справу у їх відсутності та не надав можливості надати свої заперечення та докази, що перешкодило повному з`ясуванню обставин.

Зазначає, що угоди про відступлення права вимоги були укладені між сторонами у справі в порушення вимог ч.3. ст. 512, ч. 1 ст. 516, ст. ст. 629,633,1058 ЦК України п. 2.12.19 п. 5.27 Правил банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «Дельта Банк» затвердженні Рішенням Ради директорів АТБ «Дельта Банк» без отримання письмої згоди банку на відступлення права вимоги. 21 жовтня 2015 року на виконання вимог п.1 ч.6 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» ОСОБА_7 через відділення АБ «Укргазбанк» було виплачено кошти в межах гарантованої суми.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 29 вересня 2016 року Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» - відхилено.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 21 грудня 2015 року - залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року задоволено частково касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Дельта Банк».

Ухвалу Апеляційного суду Київської області від 29 вересня 2016 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Указом Президента України № 452/2017 від 29.12.2017 «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» ліквідовано апеляційний суд міста Києва та утворено Київський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Київську область і місто Київ, з місцезнаходженням у місті Києві.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду Київським апеляційним судом.

В судове засідання сторони не з'явилися.

Колегія суддів враховує, що закон створює рівні умови для осіб, що володіють правом звернення до суду, зобов'язавши суд повідомляти цих осіб про час і місце розгляду справи.

Суд прийняв вичерпні заходи для повідомлення сторін по справі про час та місце розгляду справи, забезпечивши можливість з'явитися до суду і захистити свої права.

За змістом ст.14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права особа сама визначає обсяг своїх прав і обов'язків у цивільному процесі. Тому особа, визначивши свої права, реалізує їх на свій розсуд. Розпорядження своїми правами на розсуд особи є одним з основоположних принципів судочинства.

Враховуючи завдання судочинства, принцип правової визначеності, поширення загального правила, закріпленого в ч.1 ст.372 ЦПК України, відкладення судового розгляду у випадку неявки в судове засідання будь-кого з осіб, що беруть участь у справі, за відсутності відомостей про причини неявки в судове засідання не відповідало б конституційним цілям цивільного судочинства, що, у свою чергу, не дозволить розглядати судову процедуру в якості ефективного засобу правового захисту в тому сенсі, який закладений в ст.6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, ст.ст. 7, 8 і 10 Загальної декларації прав людини і ст.14 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права.

За таких обставин, обставин апеляційний суд в складі колегії суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін по справі.

Оскільки розгляд справи розглядається за відсутності учасників справи, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч.5 ст.268 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши обґрунтованість та законність оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд в складі колегії суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом, 16 січня 2015 року між ОСОБА_7 та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» у доларах США, за умовами якого АТ «Дельта Банк» належні ОСОБА_7. кошти в сумі 100 тис. доларів США були розміщені на депозитному рахунку банку на строк до 21 січня 2016 року.

20 січня 2015 року між ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було укладено договори відступлення права вимоги (цесії).

Відповідно до пункту 1 зазначених договорів ОСОБА_7 частково відступив позивачам в рахунок погашення заборгованості, а позивачі набули у певній частині право вимоги, належне йому і стали кредиторами за договором банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» у доларах США, укладеним 16 січня 2015 року між ОСОБА_7 та ПАТ «Дельта Банк».

Згідно із пунктом 2 договорів позивачі набули право вимагати від боржника

ПАТ «Дельта Банк» сплатити суми боргу у розмірі 7 445 доларів США, що на день укладення даних договорів становить в національній валюті - 117 407 грн

65 коп., який виник у зв'язку з наданням відповідачем ОСОБА_7 банку (боржнику) у тимчасове строкове користування грошових коштів за договорами з банком відповідно до умов договорів банківських вкладу та рахунків.

Відповідно до пункту 3 договорів з моменту їх підписання сторонами, позивачі набули статус вкладника у значенні цього терміна, що визначений у пункті 4 частини першої статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року.

Згідно із пунктом 5 договору право власності від відповідача до позивача переходить на суми вкладів та рахунків в розмірі, визначеному у пунктіі 2 цих договорів.

23 лютого 2015 року ОСОБА_7 подарував ОСОБА_8 грошові кошти, щодо яких раніше відступив право вимоги позивачам за договорами цесії, заявив про належність цих коштів на праві власності саме йому, про що

ОСОБА_8 письмово проінформував позивачів листами від 23 лютого

2015 року.

Постановою Правління Національного банку України від 02 березня 2015 року

№ 150 «Про віднесення ПАТ «Дельта Банк» віднесено до категорії неплатоспроможних, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02 березня 2015 року № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк», відповідно до якого з 03 березня 2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк».

За змістом статті 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до вимог статті 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із статтею 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням.

За змістом статті 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні.

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею 16 ЦК України визначено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

При зверненні до суду із позовом до відповідача по вказаній справі про визнання права власності у судовому порядку позивачами обрано не правильний спосіб захисту свого порушеного права, передбачених статтею 16 ЦК України.

Відповідно до частини першої статті 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

Згідно із статті 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до змісту статей 526 та 1058 ЦК України зобов'язання банку з повернення вкладу за договором банківського вкладу (депозиту) вважається виконаним з моменту повернення вкладу вкладнику готівкою або надання іншої реальної можливості отримати вклад та розпорядитися ним на свій розсуд (наприклад, перерахування на поточний банківський рахунок вкладника в цьому самому банку, з якого вкладник може зняти кошти чи проводити ними розрахунки за допомогою платіжної банківської картки).

Як убачається з матеріалів справи, на момент укладання між ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 Договору відступлення прав вимоги від 20 січня 2015 року за Договором № 001-28552-160115 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» у Доларах США, укладеного між AT «Дельта Банк» та ОСОБА_7 16 січня 2015 року діяли Правила банківського обслуговування фізичних осіб в AT «Дельта Банк», затверджені Рішенням Ради Директорів AT «Дельта Банк» згідно Протоколу № 14 від 20 березня 2013 року в редакції зі змінами та доповненнями, затвердженими Рішеннями Ради Директорів AT «Дельта Банк» згідно Протоколу № 55 від 06 серпня 2014 року (т.1 а.с.176-184).

Відповідно до п. 2.1. Правил від 06 серпня 2014 року, останні є системою затверджених і оприлюднених норм, які встановлюють порядок та умови надання AT «Дельта Банк» банківських послуг фізичним особам, пов'язаних, зокрема, із відкриттям та обслуговуванням поточних рахунків, відкриттям та обслуговуванням вкладних (депозитних) рахунків та прийняттям від фізичних осіб грошових коштів, що становлять суми вкладів (депозитів).

Відповідно до п. 2.3. Правил від 06 серпня 2014 року, здійснюючи укладання Договору з Банком, клієнт такими своїми діями здійснює повне та беззаперечне приєднання до цих Правил, тобто повністю приймає положення цих Правил для застосування у своїх взаємовідносинах з Банком.

Відповідно до п. 18.8. Правил від 06 серпня 2014 року, укладанням Договору з Банком Клієнт підтверджує отримання примірника такого Договору та цих Правил.

Відповідно до п. 2.6., 2.7. Правил від 06 серпня 2014 року, Клієнт, уклавши з Банком відповідний Договір, підтверджує своє ознайомлення та повну, безумовну та остаточну згоду з цими Правилами.

У разі виникнення розбіжностей між положеннями цих Правил та умовами Договору, положення цих Правил мають пріоритетну силу і застосовуються Сторонами до взаємовідносин, що виникають/діють відповідно до Договору, якщо в конкретному Договорі сторони не прямо не передбачили протилежне.

Крім того, відповідно до п. 14.1., пп. 14.1.1., 14.1.9. Правил від 06 серпня 2014 року, Клієнт заявляє та підтверджує, що:володіє всіма необхідними документами, що необхідні для укладання відповідного Договору та має здатність виконувати його умови;він повністю розуміє та вважає справедливими щодо себе всі умови цих Правил та будь-якого Договору за Продуктом Банку, свої права та обов'язки за Договором та цими Правилами і погоджується з ними.

Відповідно до п. 18.7 Правил від 06 серпня 2014 року, Клієнт підтверджує своє розуміння і погодження з тим, що положення цих Правил поширюється на його взаємовідносини з Банком, що виникають на підставі будь-якого Договору за продуктом банку, умови надання якого Банком наведені в цих правилах, та є обов'язковими для виконання Клієнтом.

Відповідно до п. 2.8. Правил від 06 серпня 2014 року, оприлюднення Правил з метою ознайомлення фізичних осіб з їх змістом здійснюється Банком шляхом розміщення тексту Правил на Офіційному сайті Банку www.deltabank.com.ua та на сайті Delta Premier www.deltapremier. com.ua, та у приміщеннях відділень банку у доступному для відвідування місці.

Відповідно до п. 2.9. Правил від 06 серпня 2014 року, укладаючи відповідний Договір за Продуктом Банку, Клієнт приймає на себе всі обов'язки та набуває всіх прав, передбачених цими Правилами, так само як і Банк бере на себе всі обов'язки та набуває всіх прав, передбачених цими Правилами для відповідного кола банківських послуг, що будуть надаватися Банком за укладеним з Клієнтом Договором за Продуктом Банку.

Відповідно до п. 2.11.14 Правил від 06 серпня 2014 року, Клієнт має право розмістити Вклад у Банку, а також отримувати Вклад та проценти у поряду та на умовах,

що передбачені відповідним Договором банківського вкладу (депозиту), з урахуванням умов відповідного продукту Банку та положень цих Правил.

Відповідно до п. 2.12.19 Правил від 06 серпня 2014 року, Клієнт (вкладник) не може здійснювати відступлення третім особам прав за Договором банківського вкладу (депозиту) без отримання попередньої письмової згоди Банку.

Відповідно до п. 5.27 Правил від 06 серпня 2014 року, відступлення Вкладником прав вимоги за Договором банківського вкладу (депозиту) третім особам можливе лише за умови отримання письмової згоди Банку.

Матеріали справи не містять письмового доказу, який би свідчив про надання Банком згоди на відступлення прав вимоги за Договором банківського вкладу № 001-28552- 160115 від 16 січня 2015 року.

Таким чином, впорушення вимог ч. З ст. 512, ч. 1 ст. 516, ст.ст. 629, 633, 1058 ЦК України, п. 2.12.19., п. 5.27 Правил банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «Дельта Банк», ОСОБА_7 ОСОБА_2, ОСОБА_3. ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 уклали Договір відступлення прав вимоги за Договором № 001-28552-160115 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» у Доларах США, укладеного між АТ «Дельта Банк» та ОСОБА_7 16 січня 2015 року без отримання письмової згоди Банку на відступлення права вимоги за договорами банківського вкладу.

Виходячи з викладеного колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги є обґрунтованими, а відтак рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог позивачів.

Керуючись ст.ст.268, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк»- задовольнити.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 21 грудня 2015 року - скасувати та ухвалити нове судове рішення, наступного змісту.

В задоволенні позову ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_8, третя особа: Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» про визнання права власності - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів до Верховного Суду з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач: А.М.Стрижеус

Судді: Л.Д. Поливач

О.І.Шкоріна