Постанова

Іменем України

20 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 755/16267/17

провадження № 61-44123св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: ЖуравельВ. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Крата В. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - акціонерне товариство «Нормарк»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 24 липня 2018 року у складі судді Яровенко Н. О. та постанову Київського апеляційного суду від 01 листопада 2018 року у складі колегії суддів: Савченка С. І., Верланова С. М., Мережко М. В.,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до акціонерного товариства «Нормарк» (далі - АТ «Нормарк») про вилучення із продажу продукції без належної інформації про її споживчі властивості.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 24 липня 2018 року вказану позовну заяву залишено без розгляду на підставі пункту 4 частини першої статті 257 ЦПК України.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь АТ «Нормарк» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 405 євро, що станом на 23 липня 2018 року еквівалентно 12 498,30 грн.

Залишаючи позов без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що в провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебуває аналогічна цивільна справа за позовом ОСОБА_4 до АТ «Нормарк» про вилучення із продажу продукції без належної інформації про її споживчі властивості, тобто між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Постановою Київського апеляційного суду м. Києва від 01 листопада 2018 року ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 24 липня 2018 року в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу скасовано та відмовлено у задоволенні клопотання представника АТ «Нормарк» про стягнення таких витрат.

В іншій частині ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 24 липня 2018 року залишено без змін.

Апеляційний суд погодився з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для залишення позову без розгляду у зв'язку з тим, що в провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебуває справа між тими самими сторонами, про той самий предмет та з тих самих підстав.

У листопаді 2018 року ОСОБА_4 подав касаційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 24 липня 2018 року в повному обсязі, постанову Київського апеляційного суду від 01 листопада 2018 року в частині залишення без змін ухвали суду першої інстанції, та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди не в повному обсязі дослідили матеріали кожного з позовів та не встановили, які елементи позовів збігаються між собою, порушили принципи диспозитивності та пропорційності, позбавивши позивача можливості розпоряджатися своїми правами на власний розсуд.

Судові рішення в частині вирішення питання про стягнення на користь АТ «Нормарк» витрат на професійну правничу допомогу у касаційному порядку не оскаржувалися та не переглядаються.

Частинами першою, другою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Частиною другою статті 389 ЦПК України встановлено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Суди встановили, що ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до АТ «Нормарк» та просив через ненадання необхідної, доступної достовірної та своєчасної інформації про споживчу продукцію та описи, що вводять в оману, споживчої продукції шести товарних груп, які широко використовуються у дитячому, рекреаційному та спортивному риболовстві, а саме риболовних приманок з акустичними пристроями, приманок із застосуванням екологічно небезпечних феромонів, незбалансованих по складу та екологічно небезпечних харчових приманок із інгредієнтами чужорідними чи ворожими для водного середовища, приманок із покриттям, яке відбиває ультрафіолетове випромінювання, приманок з флуоресцентними кольорами та екологічно небезпечними флуоресцентними розчинними барвниками, приманок з голографічним та подібним декоративним покриттям, з урахуванням відсутності експертних, наукових та інших об'єктивних підтверджень вигаданих чи перебільшених переваг споживчої продукції вказаних шести товарних груп, зобов'язати АТ «Нормарк», Російська Федерація, вилучити вказану продукцію із продажу протягом тижня після ухвалення судового рішення (на підставі пункту 6-1 частини першої статті 15 Закону України «Про захист прав споживачів»), яке повинно бути виконане судом Російської Федерації на підставі міжнародного принципу взаємності.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 27 жовтня 2017 року відкрито провадження у вказаній справі.

Проте, як встановлено судами, в провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебуває справа № 755/13808/17 за позовом ОСОБА_4 до АТ «Нормарк» про вилучення із продажу продукції без належної інформації про її споживчі властивості. У вказаній справі позивач просив суд через ненадання необхідної, доступної достовірної та своєчасної інформації про споживчу продукцію та описи, що вводять в оману, споживчої продукції шести товарних груп, які широко використовуються у дитячому, рекреаційному та спортивному риболовстві, а саме риболовних приманок з акустичними пристроями, приманок із застосуванням екологічно небезпечних феромонів, незбалансованих по складу та екологічно небезпечних харчових приманок із інгредієнтами чужорідними чи ворожими для водного середовища, приманок із покриттям, яке відбиває ультрафіолетове випромінювання, приманок з флуоресцентними кольорами та екологічно небезпечними флуоресцентними розчинними барвниками, приманок з голографічним та подібним декоративним покриттям, з урахуванням відсутності експертних, наукових та інших об'єктивних підтверджень вигаданих чи перебільшених переваг споживчої продукції вказаних шести товарних груп, зобов'язати АТ «Нормарк», Російська Федерація, вилучити вказану продукцію із продажу протягом тижня після ухвалення судового рішення (на підставі пункту 6-1 частини першої статті 15 Закону України «Про захист прав споживачів»), яке повинно бути виконане судом Російської Федерації на підставі міжнародного принципу взаємності

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо у провадженні цього чи іншого суду є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Встановивши, що позовні заяви у цивільній справі № 755/13808/17 та у даній цивільній справі є ідентичними, спір виник між тими самими сторонами, про той самий предмет та з тих самих підстав, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для залишення позову без розгляду.

Аргументи касаційної скарги колегія суддів відхиляє, оскільки вони не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій, обґрунтовано викладених у мотивувальних частинах рішень, та зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника із висновками судів попередніх інстанцій щодо їх оцінки, що відповідно до положень статті 400 ЦПК знаходиться поза межами повноважень Верховного Суду.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржені судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

Частиною третьою статті 401 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 24 липня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 01 листопада 2018 року в оскарженій частині без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 24 липня 2018 року та постанову Київськогоапеляційного суду від 01 листопада 2018 року в оскарженій частині залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Журавель

Н.О. Антоненко

В.І. Крат