Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області
Справа № 483/842/19
Провадження № 2/483/487/2019
26 вересня 2019 року м. Очаків
Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді Казанлі Л.І.,
за участю секретаря Гречки С.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням,
29 травня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду в інтересах ОСОБА_2 із зазначеним позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Свої вимоги представник позивача обґрунтовував тим, що останньому на праві приватної власності належить житловий будинок АДРЕСА_1 , в якому зареєстровані члени сім`ї колишнього власника ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Разом з тим останні з 2011 року не проживають за вказаною адресою. Наявність зареєстрованих осіб позбавляє позивача права розпорядитися своїм нерухомим майном. Посилаючись на викладене, просив визнати відповідачів такими, що втратили право користування зазначеним жилим приміщенням.
Сторони будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи у порядку, передбаченому ч. 2 ст. 130 ЦПК України, до суду не з`явилися, представник позивача надав заяву про розгляд справи без його участі, в якій, крім цього, зазначив, що повністю підтримує заявлені вимоги та не заперечує проти заочного розгляду справи.
Суд на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов такого.
Позивач є власником будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу від 09 лютого 2018 року (а. с. 8) та відповідним витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 162649206 від 08 квітня 2019 року (а. с. 7).
Відповідно до ч. 1 ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
Згідно з положеннями ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
За зазначеною вище адресою зареєстровані відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , але фактично не проживають там з 2011 року, що підтверджується актом, складеним за участю сусідів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а. с. 12).
Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, припинення дії, яка порушує право.
Із доводів позовної заяви вбачається що новий власник спірного житлового приміщення не визнає за відповідачами їх право користування цим житлом і вважає, що право користування
було похідним від права власності колишнього власника і припинилося зі зміною власника житла.
Проаналізувавши викладені вище обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що оскільки ОСОБА_2 на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу придбав вказаний вище будинок та здійснив державну реєстрацію права власності, то це право підлягає захисту шляхом припинення права користування відповідачів житлом, а тому позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
Судові витрати суд відносить на рахунок позивача.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 259, 263- 265, 279-284ЦПК України,
Цивільний позов ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратили право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .
Судові витрати віднести на рахунок позивача.
Рішення є заочним і може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою хоча б одного з відповідачів, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідач, якому рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку для подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, воно може бути оскаржене відповідачами в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржене позивачем шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених вище строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий: