КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Головуючий у першій інстанції - Хоменко В.С.
Номер провадження № 22-ц/824/2889/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Яворського М.А.,

суддів: Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О.,

за участю секретаря Удовиченко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Укрсоцбанк" на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 12 листопада 2018 року у справі за позовною заявою ОСОБА_2 до Акціонерного товариства "Укрсоцбанк", приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гамаль Ірини Миколаївни, третя особа - приватний виконавець Парфьонов ГеоргійВолодимирович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду першої інстанції із вказаною позовною заявою, яку мотивовано тим, що 19 вересня 2018 року приватним нотаріусом КМНО Гамаль І.М. вчинено виконавчий напис, що зареєстрований в реєстрі за №5025, про стягнення з неї на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості у сумі 69 599, 14 грн.

На підтвердження наявності у неї кредитної заборгованості перед банком для вчинення виконавчого напису було подано договір №44 про відкриття банківського (карткового) рахунку та обслуговування платіжної картки під зарплатний проект від 03 листопада 2004 року. Позивач наголошує, що вказаний договір не є кредитним договором і не породжує прав та обов'язків для сторін притаманним кредитним правовідносинам.

Разом з тим, наголошується, що банк зараховував на картковий рахунок № НОМЕР_1, який відкрито на підставі договору №44 від 03 листопада 2004 року, заробітну плату, оплату лікарняних, аванси на відрядження та соціальні виплати, тобто кошти, які є її власними коштами.

Також вказано, що банком не було надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження того, що банк надавав їй кредитні кошти.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_2 просила суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, виданий 19 вересня 2018 року приватним нотаріусом КМНО Гамаль І.М., що зареєстрований в реєстрі за №5025.

Разом з подачею позову, позивачем також було подана заява про забезпечення позову, в якому вона просила суд зупинити виконання виконавчого напису нотаріуса про стягнення з неї на користь АТ «Укрсоцбанк» заборгованості за договором станом на 30 травня 2018 року грошових коштів у сумі 69 599, 14 грн. та зупинити стягнення, у тому числі, але не виключно, з заробітної плати та інших можливих її доходів в рамках виконавчого провадження №57435229 від 16 жовтня 2018 року, відкритого на виконання виконавчого напису нотаріуса від 19 вересня 2018 року №5025.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 12 листопада 2018 року заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено.

Зупинено виконавче провадження № 57435229 від 16 жовтня 2018 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості за договором станом на 30 травня 2018 року грошових коштів у сумі 69 599,14 гривень.

Зупинено стягнення, у тому числі але не виключно, з заробітної плати та інших можливих доходів ОСОБА_2, в рамках виконавчого провадження № 57435229 від 16 жовтня 2018 року відкритого на виконання виконавчого напису нотаріуса від 19 вересня 2018 року №5025, виданого приватним нотаріусом КМНО Гамаль І.М. про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» грошових коштів у сумі 69599,14 гривень заборгованості.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, представник АТ «Укрсоцбанк» РеменюкТ.О. подала апеляційну скаргу, яку мотивовано тим, що суд першої інстанції, задовольняючи заяву про забезпечення позову, не з'ясував обставини, які мають значення для справи, застосував заходи забезпечення позову, які не можна вважати співмірними заявленим позовним вимогам, а також не зазначив жодних мотивів обґрунтованості припущення про те, що невжиття заходів забезпечення позову може, в майбутньому, утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення. Також вказано, що позивачем не було надано доказів того, що відповідач чи інші особи вчиняють дії, які спрямовані на реалізацію нерухомого майна та доказів того, що здійснюються стягнення із заробітної плати та інших доходів позивача в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором.

Враховуючи вищевикладене, представник АТ «Укрсоцбанк» Ременюк Т.О. просила ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 12 листопада 2018 року в частині задоволення заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову скасувати та ухвалити нове рішення, про відмову у задоволенні заяви.

Позивачка ОСОБА_2 направила на адресу апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просила ухвалу суду першої інстанції залишити без змін як таку, що ухвалена з дотриманням норм матеріального права та процесуального законодавства, а подану банком апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи в судове засіданні не з'явилися, заяв про відкладення розгляду справи з поважних причин до суду не подали, тому колегія суддів визнає вказану неявку без поважних причин та відповідно до вимог п.1 ч.3 ст. 223 ЦПК України вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін на підставі наданих матеріалів справи.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

З заяви про забезпечення позову вбачається, що дана заява подана позивачкою разом із позовом про визнання виконавчого напису приватного нотаріуса від 19 вересня 2018 року таким, що не підлягає виконанню.

Заява про забезпечення позову мотивована тим, що на підставі виконавчого напису нотаріуса від 19 вересня 2018 року відкрито виконавче провадження та відбувається його виконання. До вирішення спору по суті, на підставі оспорюваного виконавчого напису може бути вчиненні дії на виконання даного напису, який позивачка вважає незаконним та необґрунтованим.

Задовольняючи заяву суд першої інстанції виходив з наявності достатніх підстав вважати, що невжиття заходів забезпечення може ускладнити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду.

З таким висновком суду колегія суддів погоджується в повному обсязі, виходячи з наступного.

Згідно частин 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, та і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно пункту 6 ч.1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Частиною 3 цієї ж статті визначено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Виходячи із специфіки вказаного виду забезпечення позову, підставою для його застосування є оскарження боржником виконавчого документа.

Законодавець визначив, що саме по собі оскарження виконавчого документа свідчить про існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення про задоволення позову, а тому передбачив можливість зупинення стягнення за таким виконавчим документом як вид забезпечення позову.

Оскільки, ОСОБА_2 оспорює виконавчий напис нотаріуса, яким звернуто стягнення на грошові кошти позивачки та цей напис знаходиться на виконанні, то вжиті судом заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення є співмірним із заявленими вимогами.

Виходячи з характеру вимог та тієї обставини, що на підставі оспорюваного виконавчого напису приватним виконавцем Парфьоновим Георгієм Володимировичем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження 16 жовтня 2018 року, суд дійшов правильного висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню, оскільки існує ризик стягнення коштів та їх перерахування, що може зробити неможливим виконання рішення суду про задоволення позову.

Також колегія суддів вважає, що вжиті судом заходи забезпечення позову жодним чином не перешкоджатимуть господарській діяльності АТ «Укрсоцбанк».

Відповідно ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки ухвалу постановлено з дотриманням норм процесуального права, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав до її скасування.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» залишити без задоволення.

Ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 12 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повне судове рішення складено 26 лютого 2019 року.

Головуючий суддя : М.А.Яворський

Судді : Т.Ц.Кашперська

В.О.Фінагеєв