ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/5633/17 Номер провадження 22-ц/814/2554/19Головуючий у 1-й інстанції Яковенко Н.Л. Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Пилипчук Л.І.,

судді Абрамов П.С., Чумак О.В.,

секретар Зеленська О.І.,

з участю представника ВДВС - Огородньої А.М., представника стягувача АТ «Полтаваобленерго» - Гарькавого М.М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (із повідомленням учасників справи) у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою представника боржника ОСОБА_1 - адвоката Якименко Олени Георгіївни

на ухвалу Київського районного суду м.Полтави від 28 серпня 2019 року, постановлену суддею Яковенко Н.Л.,

по справі за скаргою ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій та рішень державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби м.Полтави Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Огородньої А.М.,

в с т а н о в и в:

16.08.2019 ОСОБА_1 , в особі уповноваженого представника Якименко О.Г. , звернувся в суд із вказаною скаргою, в якій просить:

- визнати неправомірними дії державного виконавця Київського ВДВС м.Полтави ГТУЮ у Полтавській області Огородньої А.М., вчиненні в межах виконавчого провадження ВП №58567784, щодо не направлення постанови про відкриття виконавчого провадження від 28.03.2019 рекомендованим листом на адресу боржника; щодо винесення постанови від 12.06.2019 про стягнення виконавчого збору в сумі 2328,16 грн.; щодо винесення постанови від 12.06.2019 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника; щодо стягнення витрат виконавчого провадження у сумі 100,00 грн.;

- визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 28.03.2019

Скарга обґрунтована тим, що на примусовому виконанні у Київському відділі ДВС м.Полтава знаходиться виконавчий лист, виданий Київським районним судом м.Полтави в справі №552/5633/17 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Полтаваобленерго» заборгованості в розмірі 23281,67 грн. Зазначає, що боржнику не були направлені постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, про стягнення виконавчого збору, про звернення стягнення на пенсію боржника та про стягнення витрат на проведення виконавчих дій, тоді як судове рішення ним виконано в добровільному порядку в травні 2019 року. Тому відсутні підстави для стягнення виконавчого збору.

Ухвалою Київського районного суду м.Полтави від 28 серпня 2019 року скаргу ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій та рішень державного виконавця Київського ВДВС м.Полтава ГТУЮ у Полтавській області Огородньої А.М. - задоволено частково.

Дії державного виконавця щодо не направлення постанови про відкриття виконавчого провадження №58567784 від 28.03.2019 рекомендованим поштовим відправленням визнано такими, що не відповідають вимогам ч.1 ст.28 Закону України «Про виконавче провадження».

В задоволенні решти вимог скарги ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвала суду вмотивована тим, що державним виконавцем не дотримано вимоги ч.1 ст.28 Закону України «Про виконавче провадження», яка передбачає направлення постанови про відкриття виконавчого провадження рекомендованим листом з повідомленням про вручення, що не впливає на правильність прийнятого ним рішення про відкриття виконавчого провадження №58567784 згідно з постановою від 28.03.2019. Інші вимоги скарги є безпідставними і задоволенню не підлягають, оскільки постанови прийняті на підставі та в межах повноважень, наданих державному виконавцеві Законом України «Про виконавче провадження».

Із вказаною ухвалою не погодився боржник, в особі уповноваженого представника адвоката Якименко О.Г., та подав апеляційну скаргу. Посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу в частині відмови у задоволені скарги скасувати та постановити у відповідній частині нову, якою скаргу задовольнити в повному обсязі.

Наголошує, що всупереч ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» йому, як боржнику, не було направлено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №552/5633/17. Оскільки йому не було відомо про початок примусового виконання судового рішення та про існування виконавчого провадження, він не міг повідомити органи ДВС про добровільну сплату ним боргу в травні 2019 року.

Вважає, що державний виконавець мав пересвідчитися в отриманні боржником постанови про відкриття виконавчого провадження, а до того часу був не вправі вчиняти виконавчі дії, зокрема, виносити постанови про стягнення виконавчого збору, про звернення стягнення на пенсію боржника та про стягнення витрат на проведення виконавчих дій.

Заперечує наявність підстав для стягнення виконавчого збору, так як державним виконавцем в межах виконавчого провадження №58567784 жодних дій з примусового виконання рішення не вчинялося.

У відзиві на апеляційну скаргу Київський РВ ДВС м.Полтави заперечує доводи апеляційної скарги, просить залишити її без задоволення.

Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи (ч.ч.1,3 ст.368 ЦПК України).

У судове засідання скаржник та його представник не з`явилися, направили клопотання про розгляд справи апеляційною інстанцією за їх відсутності.

Державний виконавець Огородня А. М. , чиї дії та рішення окаржені, заперечила проти доводів апеляційної скарги, наполягаючи на тому, що діяла в межах наданих повноважень та відповідно до Закону. Повідомила, що в Полтавському окружному адміністративному суді розглядається позов ОСОБА_1 щодо неправомірності стягнення виконавчого збору.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи,перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Судом установлено та не оспорюється сторонами, що рішенням Київського районного суду м.Полтави від 12 червня 2018 року в справі № 552/5633/17 відмовлено ОСОБА_1 в задоволенні позову в повному обсязі, зустрічний позов задоволено в повному обсязі. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Полтаваобленерго» в особі Полтавської філії міських електромереж ПАТ «Полтаваобленерго» 36098,89 грн. завданих збитків./а.с.221-222 т.1/

Постановою Полтавського апеляційного суду від 05 грудня 2018 року рішення Київського районного суду м.Полтави від 12 червня 2018 року змінено, зменшено розмір вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією, стягнутої з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Полтаваобленерго» в особі Полтавської філії міських електромереж ПАТ Полтаваобленерго» з 39098,89 грн. до 23281,67 грн., в іншій частині рішення залишено без змін./а.с.58-63 т.2/

За заявою ПАТ «Полтаваобленерго» Київським районним судом м.Полтави на виконання вказаного рішення видано виконавчий лист./а.с.115 т.2/

Постановою державного виконавця Київського ВДВС м. Полтави ГТУЮ у Полтавській області Огородною А.М. від 28.03.2019 за заявою стягувача ПАТ «Полтаваобленерго» відкрито виконавче провадження № 58567784 з примусового виконання рішення Київського районного суду м. Полтави в справі № 552/5633/17 про стягнення коштів з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Полтаваобленерго» в розмірі 23281,67 грн./а.с.117 т.2/

Постанова державного виконавця від 28.03.2019 про відкриття виконавчого провадження № 58567784 направлена сторонам виконавчого провадження для відому та до виконання 28.03.2019./а.с.118 т.2/

Постановою державного виконавця від 12.06.2019 стягнуто з боржника ОСОБА_1 виконавчий збір у розмірі 2328,16 грн., про що повідомлено сторін виконавчого провадження листом від 12.06.2019 №31489/а.с.119,120 т.2/

12.06.2019 державним виконавцем винесено в межах виконавчого провадження №58567784 постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, згідно з якою звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , який отримує дохід у Полтавському об`єднаному управлінні ПФУ./а.с.121-122 т.2/

Частково задовольняючи вимоги скарги, районний суд виходив із того, що державним виконавцем не дотримано вимоги ч.1 ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» в частині направлення постанови про відкриття виконавчого провадження простим, а не рекомендованим поштовим відправленням, що, в цілому, не впливає на правильність прийнятого ним рішення про відкриття виконавчого провадження №58567784 згідно з постановою від 28.03.2019. Решта дій державного виконавця є законними та правомірними, а постанови прийнятими на підставі та в межах повноважень, визначених Законом України "Про виконавче провадження".

Враховуючи, що ухвала суду першої інстанції в частині задоволення скарги не оскаржена, апеляційний суд ухвалу в цій частині не переглядає. Щодо висновків районного суду в частині відмови у задоволенні скарги, то колегія суддів не повністю з ними погоджується, враховуючи наступне.

Згідно зі ст.124 Конституції України та ст.ст.2,18 ЦПК України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і виконуються в порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження».

Примусове виконання рішень згідно зі ст.5 Закону України «Про виконавче провадження» покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

При цьому Закон України «Про виконавче провадження» встановлює саме обов`язок, а не право державного виконавця, відкрити виконавче провадження та прийняти виконавчий документ до виконання, вживати заходів щодо примусового виконання.

Згідно частини 5 статті 26Закону України «Про виконавче провадження», виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. Копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження за правилами, визначеними ст.28 цього Закону.

Частиною 2 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до правових висновків, викладених в постановах Великої Палати Верховного Суду від 06 червня 2018 року у справі №127/9870/16-ц, від 10 квітня 2019 року у справі №766/740/17-ц, від 07 лютого 2019 року у справі №927/769/16, до юрисдикції адміністративних судів належать справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні.

Суд першої інстанції, розглянувши по суті скаргу ОСОБА_1 щодо оскарження ним постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору та витрат виконавчого провадження, не звернув уваги на те, що такий спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а його слід розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Тому апеляційний суд скасовує ухвалу суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні скарги на постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору та витрат виконавчого провадження і провадження по справі в цій частині закриває.

Доводи апеляційної скарги щодо неправомірності винесення державним виконавцем постанови про звернення стягнення на доходи боржника, які він отримує у Полтавському об`єднаному управлінні ПФУ, апеляційний суд відхиляє як безпідставні.

Статтею 68 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до ч.7 ст.48 Закону у разі, якщо сума, що підлягає стягненню за виконавчим провадженням, не перевищує 20 розмірів мінімальної заробітної плати, звернення стягнення на єдине житло боржника та земельну ділянку, на якій розташовано таке житло, не здійснюється. У такому разі виконавець зобов`язаний вжити заходів для виконання рішення за рахунок іншого майна боржника.

Постанова державного виконавця про звернення стягнення на доходи боржника прийнято у відповідності до викладених норм закону.

Тому доводи апеляційної скарги, що державний виконавець мав пересвідчитися в отриманні боржником постанови про відкриття виконавчого провадження, а до того час був не вправі вчиняти виконавчі дії,- не заслуговують на увагу, як такі, що не грунтуються на законі.

Також не спростовують висновків суду першої інстанції щодо правомірності постанови державного виконавця від 12.06.2019 про звернення стягнення на доходи відповідача доводи боржника про добровільне виконання ним судового рішення у травні 2019 року, оскільки державному виконавцеві боржник про цей факт не повідомив, а стягувач повідомив державного виконавця 11.07.2019 про сплату боржником заборгованості 08.05.2019, що підтверджено у судовому засіданні державним виконавцем з посиланням на матеріали виконавчого провадження.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції щодо правомірності дій держаного виконавця при винесенні постанови про звернення стягнення на пенсію боржника .

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVINANDOTHERSv. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року), (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 255 ч.1 п.1, 367, 368, 374, 377 ст.ст.381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Якименко Олени Георгіївни - задовольнити частково.

Ухвалу Київського районного суду м.Полтави від 28 серпня 2019 року скасувати в частині відмови в задоволенні скарги ОСОБА_1 щодо визнання неправомірними постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору та витрат виконавчого провадження та провадження в цій частині закрити.

В іншій частині ухвалу Київського районного суду м.Полтави від 28 серпня 2019 року залишити без змін.

Роз`яснити ОСОБА_1 право звернення до відповідного адміністративного суду із скаргою на дії державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби м.Полтави Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Огородньої А.М. про стягнення виконавчого збору та витрат виконавчого провадження.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 02.10.2019.

Головуючий суддя Л.І. Пилипчук

Судді П.С. Абрамов

О.В. Чумак