Справа № 703/3633/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2019 року

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Кирилюк Н.А.

при секретарі Римському Д.І.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Смілі в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

АТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 5 вересня 2008 року ПАТ КБ «Приватбанк» уклало з ОСОБА_1 договір, яким надало кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок у розмірі 1300 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом. В подальшому ліміт кредитування було збільшено.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява на отримання кредиту разом із запропонованими ПАТ КБ «Приватбанк» Тарифами банку і Умовами та правилами надання банківських послуг складають між ним та банком кредитний договір.

Посилаючись на те, що ОСОБА_1 станом на 20 вересня 2018 року має заборгованість за тілом кредиту в сумі 9029 грн. 33 коп., за відсотками в сумі 1954 грн. 85 коп., у звязку з чим йому було нараховано 9417 грн. 39 коп. пені, 250 грн. штрафу (фіксована частина) і 1020 грн. 08 коп. штрафу (процентна складова), АТ КБ «Приватбанк», як правонаступник ПАТ КБ «Приватбанк», звернулось до суду з позовом про стягнення з нього цих коштів.

Представник позивача в судове засідання не зявився, в направленій до суду заяві просив розглядати справу у його відсутності, позов підтримав в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання також не зявився та направив на адресу суду заяву, в якій позов визнав частково, заперечував проти стягнення штрафу.

За таких обставин, суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Як встановлено з оглянутої судом анкети-заяви ОСОБА_1 про приєднання до умов і правил надання банківських послуг у Приватбанку від 5 вересня 2008 року (яка разом з Умовами та правилами надання банківських послуг і тарифами банку становить договір про надання банківських послуг), відповідач оформив в ПАТ КБ «Приватбанк» платіжну картку «Кредитка «Універсальна» та отримав кредит у розмірі 1300 грн. Згідно з розрахунком та не заперечувалося відповідачем в подальшому ліміт кредитування було збільшено.

Згідно з п. 1.7 Статуту АТ КБ «Приватбанк» рішенням Єдиного акціонера Банку від 21 травня 2018 року № 519 було змінено тип банку з публічного на приватне акціонерне товариство та змінено найменування банку на акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк». Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» став правонаступником всіх прав та зобовязань публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк».

Відповідно до умов кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», підписаних відповідачем, базова відсоткова ставка за кредитом становить 2,5% на місяць, але протягом 55 днів пільгового періоду нарахування відсотків здійснювалось за ставкою 0,01% річних.

Згідно з цими умовами, в разі порушення строків платежів за будь-яким грошовим зобовязанням більш ніж на 120 днів позичальник повинен сплатити штраф в розмірі 250 грн. + 5% від суми позовом.

За несвоєчасне погашення заборгованості позичальник повинен платити пеню в розмірі 1/30 частини базової процентної ставки по договору за кожен день прострочення кредиту, а також пеню в розмірі 1% від заборгованості, але не менше 10 грн. на місяць, що нараховується 1 раз на місяць за наявності прострочення за кредитом або відсотками впродовж 5 або більше днів в разі виникнення прострочення на суму більше 50 грн.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договори є обов'язковими для виконання сторонами.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу.

Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Як вбачається із ст. 1049 та ст. 1048 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві кредит (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Стаття 599 ЦК України вказує на те, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Судом встановлено, що відповідач належним чином умови договору не виконував, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість.

Із змісту ст. 525 ЦК України вбачається, що одностороння відмова від зобов'язання або дострокова зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідач своєчасно платежі не вносив. У відповідності із наданим суду розрахунком позивач станом на 20 вересня 2018 року нарахував ОСОБА_1 9029 грн. 33 коп. боргу за тілом кредиту, 1954 грн. 85 коп. боргу за відсотками, 9417 грн. 39 коп. пені, 250 грн. штрафу (фіксована частина) і 1020 грн. 08 коп. штрафу (процентна складова).

Враховуючи, що відповідач визнав позов в частині наявності заборгованості за тілом кредиту, відсотками та правомірності нарахування пені, суд вважає ці обставини доведеними.

В той же час, суд зазначає, що відповідно до частини першої статті 550 ЦК України право на неустойку (штраф, пеню) виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Згідно з статтею 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Позивач по суті за одне і теж порушення строків платежів просить стягнути з відповідача одночасно і штраф, і пеню.

Відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення порушує закріплені у статті 61 Конституції України положення щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

А тому, суд вважає, що вимоги про стягнення штрафу не підлягають до задоволення.

У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» належить стягнути 1658 грн. 74 коп. судового збору, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі наведеного, керуючись ст. 4, 5, 12, 13, 141, 263, 265, 268 ЦПК України суд,-

вирішив:

Позов акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, ) до ОСОБА_1 (вул. Клубна, 33, м. Сміла Черкаської області, РНОКПП НОМЕР_1) про стягнення боргу задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» 9029 грн. 33 коп. боргу за тілом кредиту, 1954 грн. 85 коп. боргу за відсотками, 9417 грн. 39 коп. пені і 1658 грн. 74 коп. судового збору, а всього 22060 грн. 31 коп.

В решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області через Смілянський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: Н. А. Кирилюк