ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

іменем України

25 вересня 2019 року

м. Харків

справа № 619/3963/14-ц

провадження № 22ц/790/2598/19

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Котелевець А.В.,

суддів Піддубного Р.М., Тичкової О.Ю.

за участю секретаря Огар І.В.,

імена (найменування) сторін:

позивач (відповідач за зустрічним позовом) Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль»,

відповідач (позивач за зустрічним позовом) ОСОБА_1 ,

третя особа (позивач за зустрічним позовом) ОСОБА_2 ,

особа, яка не брала участі у справі, - Публічне акціонерне товариство «Кристалбанк»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 представника Публічного акціонерного товариства «Кристалбанк» на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 21 серпня 2017 року в складі судді Остропілець Є.Р.,

у с т а н о в и в:

В серпні 2014 року Публічне акціонерне товариство Райффайзен Банк Аваль» (далі ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») в особі свого представника ОСОБА_4 звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 , про звернення стягнення на заставне майно.

Позовна заява мотивована тим, що 03 листопада 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» (далі ВАТ Райффайзен Банк Аваль»), правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», та ОСОБА_2 було укладено Генеральну кредитну угоду № 07-01-180-08, до якої вносились зміни шляхом укладення договорів про внесення змін від 25 червня 2010 року № 1, від 09 грудня 2010 року № 2. Того ж дня відповідно до Генеральної угоди від 03 листопада 2008 року № 07-01-180-08 між Банком та ОСОБА_2 було укладено Кредитний договір № 010-2/07-01-0807-08, згідно з яким позичальнику надано кредит у розмірі 925 300 грн. 00 коп. з встановленою відсотковою ставкою 21,5% річних строком до 02 листопада 2018 року. До кредитного договору № 010-2/07-01-0807-08 вносились зміни шляхом укладення Додаткового договору від 24 листопада 2008 року № 1 та додаткових угод від 03 липня 2009 року № 2, від 16 грудня 2009 року № 3, від 25 червня 2010 року № 4, від 29 червня 2010 року № 5, від 09 грудня 2010 року № 6, від 26 вересня 2011 року № 7.

На забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором від 03 листопада 2008 року № 010-2/07-01-0807-08, укладеним відповідно до Генеральної кредитної угоди від 03 листопада 2008 року № 07-01-180-08, між Банком та ОСОБА_1 , від імені якої, на підставі доручення, посвідченого 21 жовтня 2008 року Сярим С.С., консулом Генерального консульства України в Мюнхені, та зареєстрованого в реєстрі за № 573/1495-2008, діяв громадянин України ОСОБА_5 , 03 листопада 2008 року було укладено Договір іпотеки № 07-01-180/1-08, предметом якого є нерухоме майно, а саме: приміщення готелю в літері «Б-3», загальною площею 343,2 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Взятих на себе зобов`язань щодо повернення кредитних коштів та процентів за користування ними позичальник не виконує, у зв`язку з чим у нього перед Банком виникла заборгованість, яка станом на 25 квітня 2014 року становить 851 985 грн. 53 коп., з них сума заборгованості за кредитом складає 768 109 грн. 48 коп.; прострочена сума заборгованості за кредитом складає 86 722 грн. 02 коп.; сума пені, нарахована за порушення строку погашення кредиту складає 3 253 грн. 68 коп.; сума простроченої заборгованості за відсотками складає 77 676 грн. 99 коп.; сума пені за порушення строку погашення відсотків складає 2 945 грн. 38 коп.

У зв`язку з невиконанням зобов`язань позичальником за кредитним договором щодо погашення суми кредитів, нарахованих відсотків та пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом та відсотками Банком 05 березня 2014 року боржнику ОСОБА_2 та 06 березня 2014 року іпотекодавцю ОСОБА_1 , були направлені вимоги про погашення всієї суми заборгованості, однак вони залишились без задоволення, кредитна заборгованість не погашена.

Посилаючись на вказані обставини, Банк просив звернути стягнення на заставне майно предмет іпотеки за Договором іпотеки від 03 листопада 2008 року № 07-01-180/1-08, а саме: приміщення готелю в літері «Б-3», загально площею 343,2 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності громадянці України ОСОБА_1 За рахунок грошових коштів, виручених від реалізації заставного майна, погасити заборгованість, яка виникла у позичальника ОСОБА_2 за Кредитним договором № 010-2/07-01-0807-08 від 03 листопада 2008 року у розмірі 1 446 771 грн. 16 коп., яка складається з: суми заборгованості за кредитом 768 109 грн. 48 коп.; суми нарахованих та несплачених відсотків за користування кредитом 380 873 грн. 45 коп.; суми пені, нарахованої за порушення строку погашення кредиту 144 583 грн. 74 коп.; суми пені, нарахованої за порушення строку погашення відсотків 153 204 грн. 49 коп.

Визначити спосіб реалізації предмету іпотеки шляхом продажу його на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку».

Заочним рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 31 березня 2016 року позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» задоволено.

Звернуто стягнення на заставне майно предмет іпотеки за договором іпотеки від 03 листопада 2008 року № 07-01-180/1-08, а саме: приміщення готелю в літері «Б-3», загальною площею 343,2 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності громадянці України ОСОБА_1

Постановлено за рахунок грошових коштів, виручених від реалізації заставного майна, погасити заборгованість, яка виникла у позичальника ОСОБА_2 за кредитним договором від 03 листопада 2008 року № 010-2/07-01-0807-08 у розмірі 1 446 771 грн. 16 коп., яка складається з: суми заборгованості за кредитом 768 109 грн. 48 коп.; суми нарахованих та несплачених відсотків за користування кредитом 380 873 грн. 45 коп.; суми пені, нарахованої за порушення строку погашення кредиту 144 583 грн. 74 коп.; суми пені, нарахованої за порушення строку погашення відсотків 153 204 грн. 49 коп.

Визначено спосіб реалізації предмету іпотеки шляхом продажу його на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку».

Встановлено, що початкова ціна продажу предмета іпотеки з прилюдних торгів встановлюється на підставі оцінки, проведеної відповідно до законодавства про оцінку майна і майнових прав та професійну оціночну діяльність, в процедурі виконавчого провадження при підготовці до проведення прилюдних торгів.

Рахунок для сплати № 290921074 в Харківській обласній дирекції «Райффайзен Банк Аваль» МФО 350589 код 23321095.

Вирішено питання щодо судових витрат.

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 18 липня 2016 року заяву ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_6 , про перегляд заочного рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 31 березня 2016 року задоволено.

Скасовано заочне рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 31 березня 2016 року за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 , про звернення стягнення на заставне майно.

30 березня 2017 року ОСОБА_2 в особі свого представника ОСОБА_7 звернувся до суду з зустрічним позовом до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про припинення правовідносин шляхом розірвання договору.

Позовна заява мотивована тим, що у 2008 році ОСОБА_2 міг підписати кредитний договір з ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», оскільки в той період він шукав кредитні кошти та звертався до різних Банків, однак він не пам`ятає, що отримував будь-які кошти у ПАТ «Райффайзен Банк Аваль». Вказує, що з наданих Банком документів вбачається, що на його ім`я були відкриті поточний рахунок № НОМЕР_1 , позичковий рахунок № НОМЕР_2 та рахунок процентів № НОМЕР_3 , однак йому про них нічого не відомо, оскільки він їх ніколи не відкривав та ніяких комісій не сплачував. Також зазначає, що в матеріалах справи знаходиться Висновок експертного економічного дослідження від 17 лютого 2017 року № 1744 Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С.Бокаріуса, згідно з яким сплата ОСОБА_2 комісії за відкриття рахунків, пов`язаних з отриманням та обслуговуванням кредиту за кредитним договором від 03 листопада 2008 року № 010-2/07-01-0807-08 не підтверджується; документально підтвердити відкриття ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» ОСОБА_2 . поточних та інших рахунків, пов`язаних з отриманням та обслуговуванням кредиту за кредитним договором від 03 листопада 2008 року № 010-2/07-01-0807-08, не надається за можливе. Вказує, що підписати кредитний договір та отримати гроші в Банку це дві різні події, крім того він ніколи не відкривав у ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» ніяких рахунків та ніяких коштів не отримував, а Банк майже за два роки розгляду цієї справи не надав доказів на спростування цих фактів та висновку експерта.

У зв`язку з викладеним ОСОБА_2 просив визнати кредитний договір від 03 листопада 2008 року № 010-2/07-01-0807-08, укладений між ним та Банком, розірваним; зобов`язання за цим кредитним договором припиненими.

31 березня 2017 року ОСОБА_1 в особі свого представника ОСОБА_8 звернулася до суду з зустрічним позовом до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про визнання правовідносин припиненими.

Позовна заява мотивована тим, що іпотека має похідний характер від основного зобов`язання. Банком не надано належних доказів, які б підтверджували факт отримання ОСОБА_2 кредитних коштів, оскільки матеріали справи не містять жодного касового документа за підписом позичальника. Вказує, що оскільки Банком не доведено факту виникнення основного зобов`язання за кредитним договором від 03 листопада 2008 року № 010-2/07-01-0807-08, то позовні вимоги Банку про звернення стягнення на предмет іпотеки є похідними від виконання основного зобов`язання, тому й задоволенню не підлягають. Зазначає, що в матеріалах справи знаходиться Висновок експертно-економічного дослідження від 17 лютого 2017 року № 1744 Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С.Бокаріуса, згідно з яким сплата ОСОБА_2 комісії за відкриття рахунків, пов`язаних з отриманням та обслуговуванням кредиту за кредитним договором від 03 листопада 2008 року № 010-2/07-01-0807-08 не підтверджується; документально не підтверджено відкриття ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» ОСОБА_2 . поточних та інших рахунків, пов`язаних з отриманням та обслуговуванням кредиту за кредитним договором від 03 листопада 2008 року № 010-2/07-01-0807-08; отримання позичальником готівкових коштів або інше використання коштів фізичною особою за кредитним договором від 03 листопада 2008 року № 010-2/07-01-0807-08 наданими на дослідження документами не підтверджується.

У зв`язку з викладеним та уточненими позовними вимогами ОСОБА_1 просила у задоволенні позову ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» відмовити у повному обсязі та визнати Договір іпотеки від 03 листопада 2008 року № 07-01-180/1-80, який укладено між Банком та ОСОБА_1 , розірваним, а зобов`язання за цим іпотечним договором припиненими.

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 21 серпня 2017 року, уточненим ухвалою цього ж суду від 27 вересня 2017 року про виправлення описки, у задоволенні позову ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» відмовлено; зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_1 задоволено.

Визнано кредитний договір № 010-2/07-01-0807-08 від 03 листопада 2008 року, укладений між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_2 , розірваним.

Визнано зобов`язання за кредитним договором № 010-2/07-01-0807-08 від 03 листопада 2008 року, укладеним між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_2 , припиненими.

Визнано договір іпотеки № 07-01-180/1-80 від 03 листопада 2008 року, укладений між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 , розірваним, а зобов`язання за іпотечним договором № 07-01-180/1-80 від 03 листопада 2008 року припиненими.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що боржник за кредитним договором від 03 листопада 2008 року № 010-2/07-01-0807-08 не заперечує, що він міг підписати оспорюваний кредитний договір, однак грошей він у ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» не отримував, а позивач в порушення вимог статей 59,60 ЦПК України 2004 року не надав до суду доказів на спростування доводів боржника та підтвердження своїх позовних вимог. Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню на підставі частини першої статті 1051 ЦК України, зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню на підставі частини першої статті 17 Закону України «Про іпотеку».

03 жовтня 2017 року ОСОБА_3 представник Публічного акціонерного товариства «Кристалбанк» (далі ПАТ «Кристалбанк») подав до Апеляційного суду Харківської області апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нову постанову про задоволення позову в повному обсязі та відмову в задоволенні зустрічних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що 24 травня 2017 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Кристалбанк» укладено Договір факторингу (портфельне відступлення права вимоги), відповідно до умов якого ПАТ «Кристалбанк» набув право вимоги за Генеральною угодою № 07-01-180-08 від 03 листопада 2008 року та Кредитним договором № 010-2/07-01-0807-08 від 03 листопада 2008 року, а на підставі Договору про відступлення прав за іпотечними договорами, укладеного 25 травня 2017 року між ПАТ «Райфайзен Банк Аваль» та ПАТ «Кристалбанк», останній є іпотекодержателем вказаного предмету іпотеки. Зазначає, що рішенням Київського районного суду м. Харкова від 06 березня 2017 року задоволено позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_5 , третя особа ОСОБА_2 , про стягнення боргу за кредитними договорами та відхилено зустрічний позов ОСОБА_2 до ПАТ «Райффай1зен Банк Аваль» про припинення договорів. Зокрема, стягнуто з ОСОБА_5 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» за Кредитним договором № 010-2/07-01-0807-08 від 03 листопада 2008 року, укладеним відповідно до генеральної угоди № 07-01-180-08 від 03 листопада 2008 року, 1 256 005 грн. 90 коп. Отже, судовим рішенням встановлено існування факту невиконаних зобов`язань за кредитним договором. Крім того, суду надавались докази на підтвердження часткового виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, а за клопотанням позичальника призначалася почеркознавча експертиза для встановлення достовірності підписів позичальника на актах-звірки заборгованості. Експертиза не була проведена у зв`язку з ненаданнями оригіналів актів-звірки, однак не було встановлено факту недостовірності підпису позичальника. Вважає, що Висновок експертно-економічного дослідження від 17 лютого 2017 року № 1744 Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С.Бокаріуса не є належним доказом, оскільки складений на замовлення однієї з сторін по справі.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 24 жовтня 2017 року апеляційну скаргу ПАТ «Кристалбанк» задоволено частково, скасовано рішення суду першої інстанції від 21 серпня 2017 року та ухвалено нове рішення.

У задоволенні позову ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та зустрічних позовів ОСОБА_2 та ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що рішенням суду першої інстанції порушені права та інтереси ПАТ «Кристалбанк», якого не було залучено до участі у справі, оскільки відповідно до Договору факторингу, укладеного 24 травня 2017 року, до нього перейшло право вимоги за оспорюваними у справі кредитними договорами, у зв`язку з чим ПАТ «Кристалбанк» стало новим кредитором у справі. Оскільки судом першої інстанції не було залучено до участі у розгляді справи ПАТ «Кристалбанк», оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову ПАТ «Райффайзен Банк Аваль».

Постановою Верховного Суду від 13 березня 2019 року касаційні скарги ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_8 , та ПАТ «Кристалбанк» задоволено частково.

Рішення Апеляційного суду Харківської області від 24 жовтня 2017 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду касаційної інстанції мотивовано тим, що апеляційний суд, переглядаючи справу в апеляційному порядку, встановивши, що після укладення Договору факторингу між банками ПАТ «Кристалбанк» став новим кредитором у спірних правовідносинах з ОСОБА_9 та ОСОБА_1 , в порушення вимог частини першої статті 37 ЦПК України 2004 року не залучив нового кредитора до участі у справі, як правонаступника позивача, чим позбавив останнього права користуватися процесуальними правами, передбаченими статтями 27, 31 ЦПК України 2004 року, та помилково розглянув справу з апеляційною скаргою ПАТ «Кристалбанк», як особи, яка не брала участі у справі.

За правилами частини першої статті 417 ЦПК України вказівки, що містяться в постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.

Згідно з підпунктом 3 пункту 3 Розділу ХП «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим законом.

Відповідно до пункту 8 розділу ХШ Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-УШ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Указом Президента України від 29 грудня 2017 року № 452/2017 «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» Апеляційний суд Харківської області ліквідовано та утворено Харківський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Харківську область, з місцезнаходженням у місті Харкові.

08 квітня 2019 року вказану апеляційну скаргу передано до Харківського апеляційного суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційних скарг має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (пункт 2 частини 1 статті 374 ЦПК України).

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України в межах доводів і вимог апеляційної скарги - судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Матеріали справи свідчать, що 03 листопада 2008 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», та ОСОБА_2 було укладено Генеральну кредитну угоду № 07-01-180- 08.

25 червня та 09 грудня 2010 року було укладено договори про внесення змін до угоди № 1 та № 2.

03 листопада 2008 року у відповідності до Генеральної кредитної угоди від 03 листопада 2008 року № 07-01-180-08 між Банком та ОСОБА_2 укладено Кредитний договір № 010-2/07-01-0807-08, згідно з яким позичальнику надано кредит у сумі 925 300 грн. 00 коп. з відсотковою ставкою 21,5% річних строком до 02 листопада 2018 року.

До Кредитного договору № 010-2/07-01-0807-08 вносились зміни шляхом укладення Додаткового договору від 24 листопада 2008 року № 1 та Додаткових угод від 03 липня 2009 року № 2, від 16 грудня 2009 року № 3, від 25 червня 2010 року № 4, від 29 червня 2010 року № 5, від 09 грудня 2010 року № 6, від 26 вересня 2011 року № 7.

Наявність свого підпису на Кредитному та Додаткових угодах ОСОБА_2 не заперечує.

На забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором від 03 листопада 2008 року № 010-2/07-01-0807-08, укладеним у відповідності до Генеральної кредитної угоди від 03 листопада 2008 року № 07-01-180-08, між Банком та ОСОБА_1 , від імені якої, на підставі доручення, посвідченого 21 жовтня 2008 року ОСОБА_10 Є.С., консулом Генерального консульства України в Мюнхені, та зареєстрованого в реєстрі за № 573/1495-2008, діяв громадянин України ОСОБА_5 , 03 листопада 2008 року укладено Договір іпотеки № 07-01-180/1-08, предметом якого є нерухоме майно, а саме: приміщення готелю в літері «Б-3», загальною площею 343,2 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Станом на 26 січня 2016 року заборгованість за Кредитним договором від 03 листопада 2008 року № 010-2/07-01-0807-08 складає 1 446 771 грн. 16 коп., з яких: заборгованість за тілом кредиту - у розмірі 768 109 грн. 48 коп.; заборгованість за відсотками - у розмірі 380 873 грн. 45 коп.; пеня, розрахована за порушення зобов`язань щодо погашення тіла кредиту - у розмірі 144 583 грн. 74 коп.; пеня, розрахована за порушення зобов`язань щодо погашення відсотків 153 204 грн. 49 коп.

24 травня 2017 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Кристалбанк» було укладено Договір факторингу, згідно з яким до ПАТ «Кристалбанк» перейшло право вимоги за Кредитним договором від 03 листопада 2008 року № 010-2/07-01-0807-08 та Іпотечним договором від 03 листопада 2008 року № 07-01-180/1-80.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 06 березня 2017 року в складі судді Ляха М.Ю. позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Кристалбанк», суму заборгованості за Кредитним договором № 010-2/07/1-890-07 від 03 серпня 2007 року, укладеним у відповідності до Генеральної кредитної угоди № 674 від 03 серпня 2007 року, в розмірі 83 858 доларів США 84 центи та суму заборгованості за Кредитним договором № 010-2/07-01-0807-08 від 03 листопада 2008 року, укладеним відповідно до Генеральної кредитної угоди № 07-01-180-08 від 03 листопада 2008 року в розмірі 1 256 005 грн. 90 коп. В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5 про визнання кредитних договорів припиненими відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.

Постановою Харківського апеляційного суду від 11 грудня 2018 року в складі суддів Бурлаки І.В., Кіся П.В., Яцини В.Б. рішення Київського районного суду м. Харкова від 06 березня 2017 року змінено та викладено в наступній редакції:

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Кристалбанк», суму заборгованості за Кредитним договором № 010-2/07/1-890-07 від 03 серпня 2007 року, укладеним у відповідності до Генеральної кредитної угоди № 674 від 03 серпня 2007 року, в розмірі 83 858 доларів США 84 центи, яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 58 488 доларів США 88 центів, простроченої суми заборгованості за кредитом в розмірі 23 752 долари США 39 центів, суми пені за порушення строку погашення кредиту - в розмірі 7 542 долари США 38 центів, суми нарахованих та несплачених відсотків за користування кредитом в розмірі 13 561 долар США 56 центів, суми простроченої заборгованості за відсотками за користування кредитом в розмірі 13 381 долар США 29 центів, суми пені за порушення строку погашення відсотків в розмірі 4 266 доларів США 12 центів; та суму заборгованості за Кредитним договором № 010-2/07-01-0807-08 від 03 листопада 2008 року, укладеним відповідно до Генеральної кредитної угоди № 07-01-180-08 від 03 листопада 2008 року в розмірі 1 256 005 грн. 90 коп., яка складається з суми заборгованості за кредитом в розмірі 768 109 грн. 48 коп., простроченої суми заборгованості за кредитом в розмірі 272 554 грн. 92 коп., суми пені за порушення строку погашення кредиту в розмірі 88 531 грн. 47 коп., суми нарахованих та несплачених відсотків за користування кредитом в розмірі 304 178 грн. 80 коп., суми простроченої заборгованості за відсотками в розмірі 300 068 грн. 89 коп., суми пені за порушення строку погашення відсотків в розмірі 95 186 грн. 15 коп. В іншій частині рішення залишено без змін (а. с. 97-103 т. 4).

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 10 липня 2019 року в складі суддів Котелевець А.В., Піддубного Р.М., Тичнокової О.Ю. задоволена заява ПАТ «Кристалбанк». ПАТ «Кристалбанк» залучено до участі у справі в якості правонаступника ПАТ «Райффайзен Банк Аваль».

Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Виконання зобов`язання може забезпечуватися заставою (частина перша статті 546 ЦК України).

Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (стаття 575 ЦК України).

За змістом статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.

Частинами першою, третьою статті 33 Закону України «Про іпотеку» визначено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

При цьому, наявність судового рішення про стягнення з боржника на користь кредитора заборгованості за кредитним договором не є підставою для припинення іпотеки та не позбавляє кредитора права задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб, передбачений законодавством. Застосування кредитором іншого законного засобу для захисту свого порушеного та не поновленого боржником належним чином права не є подвійним стягненням заборгованості.

Виходячи з встановлених фактичних обставин справи та вищевказаних норм матеріального права, правові підстави для відмови в позові ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Кристалбанк», відсутні.

Однак, враховуючи, що рішенням Київського районного суду м. Харкова від 06 березня 2017 року, зміненим постановою Харківського апеляційного суду від 10 липня 2019 року, кредитор реалізував право на дострокове повернення кредиту та платежів за ним, судова колегія вважає за необхідне звернути стягнення на іпотечне майно в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором № 010-2/07-01-0807-08 від 03 листопада 2008 року, укладеним відповідно до Генеральної кредитної угоди № 07-01-180-08 від 03 листопада 2008 року в розмірі 1 256 005 грн. 90 коп., яка складається з суми заборгованості за кредитом в розмірі 768 109 грн. 48 коп., простроченої суми заборгованості за кредитом в розмірі 272 554 грн. 92 коп., суми пені за порушення строку погашення кредиту в розмірі 88 531 грн. 47 коп., суми нарахованих та несплачених відсотків за користування кредитом в розмірі 304 178 грн. 80 коп., суми простроченої заборгованості за відсотками в розмірі 300 068 грн. 89 коп., суми пені за порушення строку погашення відсотків в розмірі 95 186 грн. 15 коп.

Що стосується зустрічних позовних вимог, то слід зазначити таке.

Статтею 651 ЦК України встановлено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Підпунктами 1.3.1 пункту 1.3 укладеного між ОСОБА_2 та Банком кредитного договору встановлено, що право позичальника на отримання кредиту виникає з моменту виконання наступних умов: за вимогою, на умовах та за переліком, запропонованим Банком, укладення та набрання чинності документом чи документом забезпечення; забезпечення укладення, набрання чинності та надання Банку нижченаведених договорів страхування, укладених в страховій компанії, погодженій Банком до співпраці, та на весь строк дії договору; договору страхування предмету іпотеки, що передається Банку в іпотеку, на суму не менше 100% від загальної вартості предмету іпотеки, вказаній у Звіті про проведення незалежної оцінки або у Звіті експертної оцінки Банку предмету іпотеки, чи на інших умовах, погоджених з Банком; договору страхування фінансового ризику власника предмету іпотеки (титулу власності) на суму не менше від остаточної заборгованості позичальника за кредитом (без врахування процентів) чи на умовах, письмово погоджених з Банком; наявність в Банку поточного рахунку позичальника у валюті кредиту чи в іншій валюті за вимогою Банку; надання Банку Звіту про проведення незалежної оцінки або Звіту експертної оцінки Банку предмету іпотеки, що передається в іпотеку Банку, у формі, що задовольняє Банк; сплати Банку разової комісії за надання кредиту в розмірі та у порядку, передбачених частиною № 1 цього Договору; за вимогою Банку, укладення між Банком та поручителем Договору поруки на умовах, що влаштовують Банк, та вступ його в дію; надання позичальником та/чи майновим поручителем в Банк нотаріально посвідченої копії правовстановлюючого документу на предмет іпотеки, що передається в іпотеку Банку; надання позичальником та/чи майновим поручителем в Банк копій діючих договорів оренди предмету іпотеки (за наявності); надання в Банк належним чином оформлених і у формі, що задовольняє Банк, кредитної (кредитних) заявки заявки (заявок) позичальника; у разі кредитування траншами, для отримання в Банку кожного наступного траншу фінансування, - надання Банку кредитної заявки та документів, що підтверджують цільове використання попередньо наданих кредитних коштів.

За змістом вказаних умов договору, невиконання позичальником його зобов`язань, передбачених, зокрема підпунктами 1.3.1 пункту 1.3 укладеного між ОСОБА_2 та Банком кредитного договору, може бути підставою для ненадання кредиту. Тобто, надання кредиту позичальнику без дотримання останнім усіх передбачених цими положеннями умов договору є правом, а не обов`язком банку.

Підпункт 1.3.3 пункту 1.3 укладеного між ОСОБА_2 та Банком кредитного договору (наявність в Банку поточного рахунку позичальника у валюті кредиту чи в іншій валюті за вимогою Банку), на який посилається ОСОБА_2 як на підставу для розірвання договору, стосується зобов`язання позичальника щодо цієї умови для отримання кредиту, а не обов`язку Банку на відкриття поточного рахунку для надання кредиту позичальнику.

Наявність встановленого факту надання кредиту, само по собі недотримання позичальником умов підпунктів 1.3.1 пункту 1.3 укладеного між ОСОБА_2 та Банком кредитного договору не дає підстав вважати договір розірваним за вимогою останнього та за відсутності відповідних посилань кредитора на розірвання договору з цих підстав.

Оскільки іпотека має похідний від основного зобов`язання характер, правові підстави для розірвання Договору іпотеки від 03 листопада 2008 року № 07-01-180/1-80, який укладено між Банком та ОСОБА_1 , та визнання зобов`язань за цим іпотечним договором припиненими відсутні.

Доводи ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про те, що кредитором не надано належних та допустимих доказів видачі позичальнику коштів у порядку та у спосіб, що передбачений кредитним договором, спростовуються сукупністю зібраних у справі доказів та встановленими обставинами, у том числі обставинами, встановленими рішенням Київського районного суду м. Харкова від 06 березня 2017 року, зміненим постановою Харківського апеляційного суду від 11 грудня 2018 року, яким резолютивну частину рішення суду першої інстанції викладено в іншій редакції, а саме зазначено складові заборгованості, що підлягає стягненню з ОСОБА_5 , як поручителя за виконання обов`язків ОСОБА_2 , на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Кристалбанк», за Кредитним договором № 010-2/07-01-0807-08 від 03 листопада 2008 року, укладеним відповідно до Генеральної кредитної угоди № 07-01-180-08 від 03 листопада 2008 року.

Посилання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на Висновок експертного економічного дослідження від 17 лютого 2017 року № 1744 Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С.Бокаріуса, згідно з яким сплата ОСОБА_2 комісії за відкриття рахунків, пов`язаних з отриманням та обслуговуванням кредиту за кредитним договором від 03 листопада 2008 року № 010-2/07-01-0807-08 не підтверджується; документально підтвердити відкриття ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» ОСОБА_2 . поточних та інших рахунків, пов`язаних з отриманням та обслуговуванням кредиту за кредитним договором від 03 листопада 2008 року № 010-2/07-01-0807-08, не надається за можливе, не ґрунтується на законі.

Дане експертне дослідження було предметом розгляду під час вирішення спору за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитними договорами (справа № 640/15186/15-ц, провадження № 22-ц/818/859/18).

За правилами частини четвертої статті 82 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням судом у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляду іншої справ, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиційні факти це факти, встановлені рішенням чи вироком суду, що набрали законної сили. Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і означається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у розгляді справи, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини. Преюдиційні обставини є обов`язковими для суду, який розглядає справу навіть у тому випадку, коли він вважає, що вони встановлені неправильно. Таким чином, законодавець намагається забезпечити єдність судової практики та запобігти появі протилежних за змістом судових рішень.

Частиною першою статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) та практику суду як джерело права. У преамбулі та статті 6 параграфа 1 Конвенції, у рішенні Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою « 48553/99 «Совтранавто-Холдінг» проти України», а також у рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28432/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Враховуючи викладене, правові підстави для задоволення зустрічних позовів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відсутні.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (частина перша статті 376 ЦПК України).

Рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 21 серпня 2017 року підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови про часткове задоволення позову ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Кристалбанк», та відмову в задоволенні зустрічних позовів ОСОБА_1 , ОСОБА_2

Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів, незгоди з висновками суду першої інстанції та з їх оцінкою.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», № 63566/00, параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Керуючись ст. ст. 367, 374 ч. 1 п. 2, 376 ч. 1 п. п. 1, 4, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 представника Публічного акціонерного товариства «Кристалбанк» задовольнити частково.

Рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 21 серпня 2017 року скасувати та ухвалити нову постанову.

Позов Публічного акціонерного товариства Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Кристалбанк», задовольнити частково.

Звернути стягнення на заставне майно предмет іпотеки за договором іпотеки від 03 листопада 2008 року № 07-01-180/1-08, а саме: приміщення готелю в літері «Б-3», загальною площею 343,2 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності громадянці України ОСОБА_1

За рахунок грошових коштів, виручених від реалізації заставного майна, погасити заборгованість, яка виникла у позичальника ОСОБА_2 за Кредитним договором від 03 листопада 2008 року № 010-2/07-01-0807-08 № 010-2/07-01-0807-08, укладеним відповідно до Генеральної кредитної угоди № 07-01-180-08 від 03 листопада 2008 року в розмірі 1 256 005 грн. 90 коп. (один мільйон двісті п`ятдесят шість тисяч п`ять грн. 90 коп.), яка складається з суми заборгованості за кредитом в розмірі 768 109 грн. 48 коп. (сімсот шістдесят тисяч сто дев`ять грн. 48 коп.), простроченої суми заборгованості за кредитом в розмірі 272 554 грн. 92 коп. (двісті сімдесят дві тисячі п`ятсот п`ятдесят чотири грн. 92 коп.), суми пені за порушення строку погашення кредиту в розмірі 88 531 грн. 47 коп. (вісімдесят вісім тисяч п`ятсот тридцять одна грн. 47 коп.), суми нарахованих та несплачених відсотків за користування кредитом в розмірі 304 178 грн. 80 коп. (триста чотири тисячі сто сімдесят вісім грн. 89 коп.), суми простроченої заборгованості за відсотками в розмірі 300 068 грн. 89 коп. (триста тисяч шістдесят вісім грн. 89 коп.), суми пені за порушення строку погашення відсотків в розмірі 95 186 грн. 15 коп. (дев`яносто п`ять тисяч сто вісімдесят шість грн. 15 коп.)

Визначити спосіб реалізації предмету іпотеки шляхом продажу його на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку».

Встановити, що початкова ціна продажу предмета іпотеки з прилюдних торгів встановлюється на підставі оцінки, проведеної відповідно до законодавства про оцінку майна і майнових прав та професійну оціночну діяльність, в процедурі виконавчого провадження при підготовці до проведення прилюдних торгів.

Рахунок для сплати № 290921074 в Харківській обласній дирекції «Райффайзен Банк Аваль» МФО 350589 код 23321095.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Кристалбанк», про припинення правовідносин шляхом розірвання договору - відмовити.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Кристалбанк», про визнання правовідносин припиненими відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 30 вересня 2019 року.

Головуючий А.В.Котелевець

Судді Р.М.Піддубний

О.Ю.Тичкова