Постанова

Іменем України

30 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 440/796/15

провадження № 61-15564св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф., Шиповича В. В.,

учасники справи:

скаржник - публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" в особі філії Львівське обласне управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України»,

суб'єкт оскарження - державний виконавець Буського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Добрій Антон Васильович,

зацікавлена особа - ОСОБА_5,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Львівське обласне управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на постанову Апеляційного суду Львівської області від 31 січня 2018 року у складі колегії суддів: Савуляка Р. В., Крайник Н. П., Мельничук О. Я.

Короткий зміст вимог скарги

У лютому 2017 року публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" в особі філії Львівське обласне управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (далі - АТ "Ощадбанк", банк) звернулося із скаргою на дії та рішення державного виконавця, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що рішенням Буського районного суду Львівської області від 10 листопада 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 11 січня 2016 року, стягнуто з ОСОБА_5 на користь банку заборгованість за кредитним договором № 602 від 14 грудня 2007 року в сумі 316 515,77 гривень.

На виконання рішення суду було видано виконавчий лист, який пред'явлено до виконання до Буського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області та 11 квітня 2016 року було відкрито виконавче провадження № 50783746.

31 січня 2017 року державним виконавцем Буського районного відділу ДВС ГТУЮ у Львівській області Добрій А. В. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв'язку із повним виконанням судового рішення і стягненням заборгованості.

АТ "Ощадбанк" вважало незаконною постанову державного виконавця від 31 січня 2017 року про закінчення виконавчого провадження, оскільки боржник ОСОБА_5 здійснював оплату заборгованості на виконання рішення Буського районного суду м. Львова від 11 січня 2016 року добровільно, сплачуючи кошти банку на виконання умов кредитного договору № 602 від 14 грудня 2007 року.

Банк вважав, що боржник повинен був здійснювати оплату через органи ДВС, або вказувати у призначенні платежу, що така оплата вноситься на виконання судового рішення, а не на погашення заборгованості згідно умов кредитного договору.

За розрахунками банку заборгованість ОСОБА_5 за умовами кредитного договору № 602 від 14 грудня 2007 року становить 79 730,19 гривень, а тому у державного виконавця не було правових підстав для винесення постанови про закінчення виконавчого провадження від 31 січня 2017 року.

З урахуванням зазначеного, АТ «Ощадбанк» просило суд визнати дії державного виконавця Буського районного відділу ДВС ГТУЮ у Львівській області Добрія А. В. щодо винесення постанови від 31 січня 2017 року про закінчення виконавчого провадження № 50783746 неправомірним; скасувати постанову державного виконавця Буського районного відділу ДВС ГТУЮ у Львівській області Добрія А. В. щодо винесення постанови від 31 січня 2017 року про закінчення виконавчого провадження № 50783746.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Буського районного суду Львівської області від 14 листопада 2017 року у складі судді Журибіда Б. М. скаргу АТ "Ощадбанк" задоволено. Визнано дії державного виконавця Буського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Добрія А. В. щодо винесення постанови від 31 січня 2017 року про закінчення виконавчого провадження № 50783746 неправомірними. Скасовано постанову державного виконавця Буського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Добрія А. В. від 31 січня 2017 року про закінчення виконавчого провадження № 50783746.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що ОСОБА_5 протягом періоду з 07 травня 2015 року по 31 січня 2017 року добровільно погасив заборгованість згідно кредитного договору № 602 від 14 грудня 2007 року в сумі 316 527,90 гривень (сума заборгованості згідно рішення Буського районного суду від 10 листопада 2015 року становить 316 515,77 гривень), однак, враховуючи що кредитний договір продовжує свою дію, а порушення зобов'язання є триваючим, суд дійшов висновку, що постанова про закінчення виконавчого провадження підлягає скасуванню.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Апеляційного суду Львівської області від 31 січня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 задоволено. Ухвалу Буського районного суду Львівської області від 14 листопада 2017 року скасовано та прийнято нову постанову.

У задоволенні скарги АТ «Ощадбанк» на дії державного виконавця Буського районного відділу ДВС ГТУЮ у Львівській області Добрія А. В. щодо винесення постанови від 31 січня 2017 року про закінчення виконавчого провадження № 50783746 відмовлено.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що борг згідно рішення Буського районного суду Львівської області від 10 листопада 2015 року в сумі 316 515,77 гривень ОСОБА_5 оплатив в повному обсязі, що підтверджується копією квитанцій, наявних у матеріалах справи, самостійно виконавши рішення суду у період з 07 травня 2015 року по 31 січня 2017 року, а отже державний виконавець Буського районного відділу ДВС ГТУЮ у Львівській області Добрій А. В. 31 січня 2017 року на підставі пункту 9 частини першої статті 39, статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» обгрунтовано виніс постанову про закінчення виконавчого провадження.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводи

У касаційній скарзі АТ «Ощадбанк» просить скасувати постанову Апеляційного суду Львівської області від 31 січня 2018 року і залишити в силі ухвалу суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм Цивільного кодексу України, Закону України «Про виконавче провадження» і порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції дійшов необґрунтованого висновку відносно того, що заборгованість боржника є погашеною, не врахувавши, що наявність судового рішення про стягнення заборгованості з боржника не припиняє правовідносин сторін кредитного договору. У зв'язку із тим, що ОСОБА_5 має заборгованість перед банком за кредитним договором державний виконавець не мав передбачених законом підстав для винесення постанови про закінчення виконавчого провадження.

Короткий зміст відзиву на касаційну скаргу

У відзиві на касаційну скаргу ОСОБА_5 просить відмовити у задоволенні касаційної скарги та залишити постанову Апеляційного суду Львівської області від 31 січня 2018 року без змін, посилаючись на її законність і обґрунтованість.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

13 квітня 2018 року Верховним Судом відкрито касаційне провадження у справі за поданою касаційною скаргою.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Рішенням Буського районного суду Львівської області від 10 листопада 2015 року позовні вимоги АТ «Ощадбанк» задоволено, стягнутоз ОСОБА_5 на користь АТ «Ощадбанк» заборгованість за кредитним договором № 602 від 14 грудня 2007 року в сумі 316 515, 77 грн.

17 березня 2016 року за заявою стягувача Буським районним судом Львівської області видано виконавчий лист у цій справі.

11 квітня 2016 року державним виконавцем Буського відділу ДВС ГТУЮ у Львівській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 50783746 на виконання виконавчого листа у цивільній справі № 440/796/15-ц.

ОСОБА_5 сплачував заборгованість за кредитним договором добровільно, безпосередньо на користь АТ «Ощадбанк», починаючи з моменту подання до суду позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості. За період з 07 травня 2015 року по 31 січня 2017 року боржник погасив борг за вказаним кредитними договором на суму 316 527,90 гривень, проти чого учасники справи не заперечували, банк підтвердив проведення таких виплат.

31 січня 2017 року державним виконавцем Буського відділу ДВС ГТУЮ у Львівській області винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв'язку із повним виконання судового рішення і стягненням заборгованості на користь стягувача.

Позиція Верховного Суду

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Частиною другою статті 389 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У відповідності до пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Кредитор за кредитним договором відповідно до вимог статей 6, 627 ЦК України та реалізуючи право на звернення до суду, а також принцип диспозитивності, звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором № 602 від 14 грудня 2007 року в сумі 316 515, 77 грн, вказавши, що саме ця сума є повним розміром заборгованості, включаючи заборгованість за тілом кредиту, за відсотками та пенею. Рішенням Буського районного суду Львівської області від 10 листопада 2015 року позовні вимоги АТ «Ощадбанк» задоволено повністю.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року

у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) дійшла висновку, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Суд апеляційної інстанції, встановивши, що ОСОБА_5 у період з 07 травня 2015 року по 31 січня 2017 року добровільно погасив заборгованість перед АТ «Ощадбанк» згідно кредитного договору № 602 від 14 грудня 2007 року в сумі 316 527,90 гривень, тобто виплатив всю суму заборгованості, яка була стягнута на підставі рішення Буського районного суду Львівської області від 10 листопада 2015 року (316 515,77 гривень), врахувавши принципи загальнообов'язковості та остаточності судового рішення, дійшов обґрунтованого висновку про те, що боржником рішення суду було виконано, а отже державний виконавець Буського районного відділу ДВС ГТУЮ у Львівській області Добрій А. В. 31 січня 2017 року правомірно виніс постанову про закінчення виконавчого провадження № 50783746 на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Доводи касаційної скарги не свідчать про неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

З урахуванням наведеного, постанова Апеляційного суду Львівської області від 31 січня 2018 року є такою, що винесена з додержанням норм матеріального і процесуального права. Підстави для її скасування відсутні.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду апеляційної інстанції - без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Львівське обласне управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» залишити без задоволення.

Постанову Апеляційного суду Львівської області від 31 січня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта

В. В. Шипович