Ухвала

27 лютого 2019 року

місто Київ

справа № 236/1134/18

провадження № 61-3643ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Погрібного С. О. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 30 жовтня 2018 року та постанову Донецького апеляційного суду від 23 січня 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Донецької обласної державної адміністрації про визнання права власності на Ѕ частку спадкового майна,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 12 лютого 2019 року із застосуванням засобів поштового зв'язку звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на зазначені судові рішення.

І. Відповідно до частини першої статті 9 ЦПК України цивільне судочинство в судах провадиться державною мовою.

Частиною першою статті 10 Конституції України встановлено, що державною мовою в Україні є українська мова.

У рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 1999 року

(справа № 10-рп/99) зазначено, що українська мова як державна є обов'язковим засобом спілкування на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування (мова актів, роботи, діловодства, документації тощо), а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначаються законом (частина п'ята статті 10 Конституції України).

Відповідно до частини четвертої статті 9 ЦПК України учасники судового процесу, які не володіють або недостатньо володіють державною мовою, мають право робити заяви, надавати пояснення, виступати в суді і заявляти клопотання рідною мовою або мовою, якою вони володіють, користуючись при цьому послугами перекладача, в порядку, встановленому цим Кодексом.

З огляду на зазначене, касаційна скарга повинна бути викладена державною (українською) мовою.

ІІ. Крім того, подана касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду касаційним судом, оскільки у порушення вимог пункту 1 частини другої статті 392 ЦПК України в ній неправильно зазначено найменування суду, до якого подається скарга, а саме: Касаційний цивільний суд Верховного Суду України, який не є судом касаційної інстанції.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, визначених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 30 жовтня 2018 року та постанову Донецького апеляційного суду від 23 січня 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Донецької обласної державної адміністрації про визнання права власності на Ѕ частку спадкового майна залишити без руху.

Надати для усунення зазначених недоліків строк до 27 березня 2019 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Погрібний