КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

02 жовтня 2019 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

судді-доповідача Таргоній Д.О.,

суддів: Журби С.О., Приходька К.П.,

за участі секретаря Пітенко І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» - Гаркавенка Сергія Васильовича на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 19 березня 2019 року про заміну сторони її правонаступником у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Київенерго» до ОСОБА_1 про стягнення боргу,

У С Т А Н О В И В:

у лютому 2019 року заявники звернулись до суду із заявою про заміну стягувача ПАТ «Київенерго» на його правонаступника ПАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» щодо виконання виконавчого листа, виданого Святошинським районним судом м. Києва від 18.09.2018 №759/19215/17.

Заява обґрунтована тим, що на виконання вимог ЗУ «Про ринок електричної енергії» від 13.04.2017 №2019, який набув чинності 11.06.2017 року, загальними зборами акціонерів Публічного акціонерного товариства «Київенерго» від 13.11.2017р. прийнято рішення про реорганізацію Публічного акціонерного товариства «Київенерго» шляхом виділу з нього Приватного акціонерного товариства «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ».

Згідно п. 2.3 Статуту, Приватне акціонерне товариство «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» є правонаступником Публічного акціонерного товариства «Київенерго» в частині переданих йому майна, прав та обов`язків згідно з розподільчим балансом, а також в частині прав та обов`язків, що визначені частиною 13 розділу ХVІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ринок електричної енергії».

Враховуючи вищевикладене, заявники просили замінити позивача ПАТ "Київенерго" на ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» у виконавчому листі Святошинського районного суду м. Києва від 18 вересня 2018 року №759/19215/17.

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 19 березня 2019 року у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Київенерго», Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» про заміну сторони її правонаступником відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник ПрАТ "ДТЕК Київські Електромережі" - Гаркавенко С.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, неправильним застосуванням норм матеріального права і порушенням норм процесуального права та прийняти нову, якою замінити стягувача ПАТ "Київенерго" на його правонаступника ПрАТ "ДТЕК Київські електромережі".

Зокрема, в доводах апеляційної скарги зазначає, що перехід права вимоги до боржника ОСОБА_1 відбувся не на підставі договору про відступлення права вимоги, а на підставі розподільчого балансу, що відповідає ст. 82, 86 ЗУ «Про акціонерні товариства», ст. 512 ЦК України та доданий пакет документів до заяви про заміну сторони правонаступником, у якості доказів, є достатнім для заміни сторони її правонаступником.

Відповідач ОСОБА_1 не скористався своїм правом на подання до суду відзиву на апеляційну скаргу, своїх заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги до апеляційного суду не направив.

Згідно з ч.3 ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до положень ч.ч.1,2 ст.376 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника заявника, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви ПАТ «Київенерго» та ПрАТ «ДТЕК Київські Електромережі», суд першої інстанції виходив із того, що заявники не надали суду доказів - належним чином завіреної копії договору про відступлення прав вимоги між Публічним акціонерним товариством «Київенерго» та Приватним акціонерним товариством «ДТЕК Київські Електромережі».

За таких обставин суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про заміну стягувача у виконавчому листі.

Однак з вказаними висновками суду першої інстанції погодитись не можна з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 18 вересня 2018 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Київенерго» до ОСОБА_1 про стягнення боргу задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Київенерго» суму боргу за активну електричну енергію у розмірі 66678 (шістдесят шість тисяч шістсот сімдесят вісім гривень) 30 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Київенерго» суму боргу за вартість різниці між фактично спожитою та договірною величиною у розмірі 63352 (шістдесят три тисячі триста п`ятдесят дві гривні) 12 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Київенерго» суму боргу за реактивну електричну енергію у розмірі 282 (двісті вісімдесят дві гривні) 65 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Київенерго» 3% річних та інфляційну складову боргу у розмірі 43601 (сорок три тисячі шістсот одна гривня) 32 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Київенерго» суму судового збору у розмірі 1654 (тисячу шістсот п`ятдесят чотири гривні) 19 коп. (а.с. 76-77).

На виконання вимог Закону України «Про ринок електричної енергії» від 13 квітня 2017 року № 2019, який набув чинності 11 червня 2017 року, загальними зборами акціонерів ПАТ «Київенерго» 13 листопада 2017 року прийнято рішення про реорганізацію ПАТ «Київенерго» шляхом виділу з нього ПрАТ «ДТЕК Київські Електромережі».

Згідно із пунктом 2.3 статуту ПрАТ «ДТЕК Київські Електромережі» дане товариство є правонаступником ПАТ «Київенерго» в частині переданих йому майна, прав та обов`язків, необхідних для здійснення діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом та передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами, в тому числі і в частині використання ліцензій та тарифів, виданих та встановлених для ПАТ «Київенерго».

На підтвердження переходу права вимоги від ПАТ «Київенерго» до ПрАТ «ДТЕК Київські Електромережі» заявником надано витяг з підсумкового (завершального) розподільчого балансу.

Також відповідно до інформації, яка міститься у Єдиному держаному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» є правонаступником ПАТ «Київенерго».

Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст.515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст.514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом ст.512 ЦК України, ст.442 ЦПК України та ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктів 1 і 2 ч.1 ст.512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», ст.442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року (справа № 6-122 цс13).

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Крім того, ч.5 ст.442 ЦПК України передбачено, що положення статті 442 ЦК України (заміна сторони виконавчого провадження) застосуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Тобто, вказана норма закону має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

Таким чином, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту ст.ст. 512, 514 ЦК України та ст.15 Закону України «Про виконавче провадження».

До того ж, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст.ст.6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

У п.9 ст.129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частиною 1 ст.18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин, без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні заяви ПАТ «Київенерго» та ПрАТ «ДТЕК Київські Електромережі» про заміну стягувача у виконавчому листі з тих підстав, що заявником не надано доказів про перехід від права вимоги, оскільки вказані вище обставини свідчать про те, що ПрАТ «ДТЕК Київські Електромережі» отримало від попереднього кредитора ПАТ «Київенерго» всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви про заміну стягувача у виконавчому листі.

Суд першої інстанції на вказані вище вимоги закону належної уваги не звернув, наведених вище обставин не з`ясував, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про заміну стягувача у виконавчому листі.

Відповідно до ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції не відповідає вимогам ст.263 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення заяви, що в силу ст.376 ЦПК України є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення заяви ПрАТ «ДТЕК Київські Електромережі» про заміну стягувача у виконавчому листі, з наведених вище підстав.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» - Гаркавенка Сергія Васильовича задовольнити.

Ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 19 березня 2019 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Заяву Публічного акціонерного товариства «Київенерго» та Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські Електромережі» про заміну стягувача у виконавчому листі задовольнити.

Замінити стягувача - Публічне акціонерне товариство «Київенерго» на його правонаступника - Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Київські Електромережі» у виконавчому листі Святошинського районного суду м. Києва від 18 вересня 2018 року №759/19215/17.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 02 жовтня 2019 року.

Суддя - доповідач Таргоній Д.О.

Судді: Приходько К.П.

Журба С.О.