Головуючий у І інстанції Козлов Р.Ю.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2019 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Матвієнко Ю.О.,

суддів: Іванової І.В., Мельника Я.С.,

при секретарі: Зубленку Ю.О.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 17 січня 2014 року у справі за позовом Організації орендарів орендної фірми «Екста», ОСОБА_2 до Київської міської ради, ОСОБА_3 про визнання договору недійсним та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до Організації орендарів орендної фірми «Екста», ОСОБА_2 про визнання права власності на об`єкт нерухомого майна,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 17 січня 2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 26 лютого 2014 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 травня 2014 року, позов ОООФ «Екста» та ОСОБА_2 залишено без задоволення; зустрічний позов ОСОБА_3 задоволено та визнано за ОСОБА_3 право власності на нежитловий будинок (літ. А), загальною площею 3 334,6 кв.м, та земельну ділянку загальною площею 0,0780 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду, у листопаді 2018 року ОСОБА_4 , яка не брала участі у справі, подала на рішення апеляційну скаргу, вважаючи, що суд при ухваленні рішення вирішив питання про її права та обов`язки; посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом норм матеріального та процесуального права, просила рішення суду першої інстанції скасувати та залишити без розгляду позов Організації орендарів орендної фірми «Екста», ОСОБА_2 до Київської міської ради, ОСОБА_3 про визнання договору недійсним та зустрічний позов ОСОБА_3 до Організації орендарів орендної фірми «Екста», ОСОБА_2 про визнання права власності на об`єкти нерухомого майна.

У серпні 2019 року до апеляційного суду від представника відповідача ОСОБА_3 - адвоката Пахолок Т.П. надійшло клопотання про закриття апеляційного провадження, мотивоване тим, що рішенням Печерського районного суду м. Києва від 17 січня 2014 року, ухваленим по справі за позовом Організації орендарів орендної фірми «Екста», ОСОБА_2 до Київської міської ради, ОСОБА_3 про визнання договору недійсним та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до Організації орендарів орендної фірми «Екста», ОСОБА_2 про визнання права власності на об`єкти нерухомого майна,жодних прав та інтересів апелянта ОСОБА_5 не вирішено.

В судовому засіданні представник ОСОБА_3 - адвокат Пахолок Т.П. клопотання про закриття апеляційного провадження підтримав та просив про його задоволення.

Представники апелянта ОСОБА_5 в апеляційному суді проти задоволення клопотання про закриття апеляційного провадження заперечили з підстав його необґрунтованості.

Вислухавши думку учасників процесу з приводу заявленого клопотання, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про наявність у справі підстав для задоволення клопотання та закриття апеляційного провадження, виходячи з наступного.

Звернувшись у серпні 2013 року з позовом до суду, ОООФ «Екста» та ОСОБА_2 обґрунтовували свої вимоги тим, що ОООФ «Екста» є власником будівлі, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 3333 кв.м. (літера А) на підставі договору купівлі-продажу від 06 вересня 1993 року, укладеного між нею та Фондом державного майна України. Оскільки ОООФ «Екста» є власником вказаного нежилого будинку, то автоматично являється і користувачем земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , а відтак договір купівлі-продажу земельної ділянки від 10 липня 2013 року, згідно якого власником ділянки є ОСОБА_3 , не відповідає вимогам закону та порушує права орендної фірми.

ОСОБА_3 пред`явила зустрічний позов до ОООФ «Екста» та ОСОБА_2 про визнання права власності на вищевказані об`єкти нерухомого майна.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 17 січня 2014 року позов ОООФ «Екста» та ОСОБА_2 до Київської міської ради, ОСОБА_3 про визнання договору недійсним залишено без задоволення; зустрічний позов ОСОБА_3 до ОООФ «Екста», ОСОБА_2 про визнання права власності на об`єкти нерухомого майна задоволено та визнано за ОСОБА_3 право власності на нежитловий будинок (літ. А), загальною площею 3 334,6 кв.м, та земельну ділянку загальною площею 0,0780 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 17 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

За змістом ч. 1 ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Вказані норми процесуального закону встановлюють порядок та спосіб апеляційного оскарження судового рішення, який можливий у тому разі, коли суд вирішив питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

На стадії апеляційного провадження, під час якої вирішується питання про можливість прийняття апеляційної скарги особи, що не брала участі у справі, та яка вважає, що ухваленим рішенням порушені її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, суд апеляційної інстанції установлює, чи дійсно мало місце порушення таких прав, свобод, інтересів та обов`язків у зв`язку із ухваленим рішенням, та в залежності від установленого вчиняє відповідні процесуальні дії.

З матеріалів справи вбачається, що спір виник з приводу дійсності договору купівлі - продажу земельної ділянки, укладеного 10 липня 2013 року між Київською міською радою та ОСОБА_3 , та права власності на нежитлову будівлю, розташовану на даній земельній ділянці.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуваним рішенням суду першої інстанції права, свободи та інтереси ОСОБА_5 , апелянта по справі, не порушені, оскільки, зокрема, стороною оспорюваного договору купівлі-продажу земельної ділянки від 10 липня 2013 року вона не являється, а щодо наявного у неї права на нежитлову будівлю, розташовану на вищевказаній ділянці по АДРЕСА_1 , в зв`язку із тим, що вона є учасником ОООФ «Екста» та співвласником майна даної орендної фірми, то ці посилання спростовуються тією обставиною, що згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 07 листопада 2016 року внесений запис про припинення юридичної особи ОООФ «Екста» на підставі судового рішення про припинення юридичної особи у зв`язку з визнанням її банкрутом від 07.04.2014 року у справі № 5011-46/18261-2012. При цьому, сам факт ліквідації юридичної особи у зв`язку з банкрутством свідчить про відсутність у даної юридичної особи будь-якого майна. Під час ліквідації юридичної особи відбувається повне припинення її діяльності без правонаступництва, що випливає зі змісту Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», положення якого повністю спростовують доводи апелянта про те, що вона є правонаступником ОООФ «Екста» та має право на майно орендної фірми, як її учасник.

Враховуючи викладене, посилання апелянта на порушення оскаржуваним рішенням її прав, свобод та інтересів є необґрунтованими та безпідставними, оскільки рішенням Печерського районного суду м. Києва від 17 січня 2014 року було вирішено питання щодо прав та обов`язків ОООФ «Екста», як юридичної особи, і жодних питань щодо прав та обов`язків її членів - фізичних осіб, не вирішувалось.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Згідно ч. 2 ст. 362 ЦПК України про закриття апеляційного провадження суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в касаційному порядку.

На підставі вищенаведених норм, зважаючи на те, що судом апеляційної інстанції встановлено, що рішенням Печерського районного суду м. Києва від 17 січня 2014 року питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки ОСОБА_5 не вирішувалося, апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на дане судове рішення підлягає закриттю.

Керуючись ст.362 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

У Х В А Л И В:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 17 січня 2014 року у справі за позовом Організації орендарів орендної фірми «Екста», ОСОБА_2 до Київської міської ради, ОСОБА_3 про визнання договору недійсним та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до Організації орендарів орендної фірми «Екста», ОСОБА_2 про визнання права власності на об`єкт нерухомого майна - закрити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий:

Судді: