Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" вересня 2019 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Матвєєвої Ю. О. , за участю секретаря судового засідання Ткачук Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні на стадії підготовчого розгляду справи позовну заяву ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради про визнання права власності на частку нерухомого майна у порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2019 року позивачка звернулася з зазначеним позовом до суду з вимогою визнати за нею право власності в порядку спадкування. У обґрунтування позову зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_2 . Після смерті батька, залишилось спадкове майно - житловий будинок в АДРЕСА_1 . З приводу прийняття спадщини до Третьої державної нотаріальної контори м. Маріуполя звернулись позивачка та її рідна сестра ОСОБА_3 . Після закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини, позивачка та її сестра були повідомлені нотаріусом про необхідність з`явитися до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину. Так, 30 липня 1988 року ОСОБА_3 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом за реєстром № 5935 на 1/2 частку спірного житлового будинку. У липні 2019 року позивачка звернулась до нотаріуса із заявою про видачу спадщині, однак у вчиненні нотаріальної дії було відмовлено, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу - свідоцтва про право власності на домоволодіння. Також у постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії вказано, що відсутня можливість встановити коло спадкоємців, оглянути та витребувати спадкову справу та встановити, за ким залишилась не видана 1/2 частка спадкового майна. Архівні документи Третьої маріупольської державної нотаріальної контори за період з 1944 року по 1996 рік були передані на постійне зберігання до Донецького обласного державного нотаріального архіву, однак у зв`язку із проведенням ООС на території Донецької області необхідні документи витребувати не має можливості. На підставі викладеного просила визнати за нею право власності на 1/2 частину жилого будинку з усіма надвірними будовами і спорудами, розташованого у АДРЕСА_1 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Позивачка та її представник у судове засідання не з`явились,направили заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, направив на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Суд, дослідивши матеріали справи, та враховуючи, що відповідно до приписів ч. 3 ст. 200 ЦПК України у випадку визнання позову відповідачем суд за результатами підготовчого провадження ухвалює рішення, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до паспорту громадянина України НОМЕР_1 , виданого 26 жовтня 2000 року Київським МВРВ ХМУУМВС України в Харківській області, ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 в м.Маріуполі Донецької області.

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 , ОСОБА_4 , 1949 року народження, 22 листопада 1975 року уклав шлюб із ОСОБА_5 , 1951 року народження. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_6 ».

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , ОСОБА_5 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 та її батьками зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_7 .

Згідно посвідки про народження серії НОМЕР_4 , ОСОБА_8 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 та її батьками зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_7 .

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 , ОСОБА_9 ,1943 року народження, 08 серпня 1974 року уклав шлюб із ОСОБА_8 , 1944 року народження. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_10 ».

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є рідними сестрами та їх батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_7 .

Відповідно до свідоцтва про право власності на домоволодіння № АДРЕСА_2 від 22 листопада 1960 року, ОСОБА_2 є власником домоволодіння АДРЕСА_3 ).

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 , ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Суду надано копію свідоцтва про право на спадщину за законом від 30 липня 1988 року, відповідно до якого ОСОБА_3 отримала у спадок 1/2 частину домоволодіння АДРЕСА_3 . Зазначене свідоцтво зареєстровано в Міському БТІ за №5935.

У подальшому, ОСОБА_1 отримала у власність 1/2 частину домоволодіння АДРЕСА_1 з відповідною часткою господарських, побутових будівель та споруд на земельній ділянці. Вказана обставина підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 05 липня 2019 року.

З наданої суду постанови державного нотаріусу Ашла О.К. №1978/02-31 від 04 липня 2019 року вбачається, що ОСОБА_1 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії та видачі свідоцтва про право власності після смерті батька ОСОБА_2 Нотаріусом зазначено, що ОСОБА_3 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом 30 липня 1988 року за реєстром № 5935 на 1/2 частку спірного житлового будинку, в цьому документі вказано, що «На 1/2 частку житлового будинку свідоцтво про право на спадщину за законом ще не видано», правовстановлюючий документ - свідоцтво про право власності на домоволодіння № АДРЕСА_2 від 22 листопада 1960 року, видане Жданівським міським відділом комунального господарства, зареєстроване в Маріупольському БТІ 02 грудня 1960 року за № 14679 на ім`я померлого ОСОБА_2 - відсутній. На теперішній час немає можливості встановити коло спадкоємців, оглянути та витребувати спадкову справу та встановити за ким залишилась не видана 1/2 частка спадкового майна, оскільки архівні документи Третьої маріупольської державної нотаріальної и за період з 1944 року по 1996 рік були передані на постійне зберігання до Донецького обласного державного нотаріального архіву (місто Донецьк, вул. Нижнєудинська, будинок 3). У зв`язку з проведенням ООС на території Донецької області наряд свідоцтв про право на спадщину за законом не може бути передано з Донецького обласного державного нотаріального архіву до Третьої маріупольської державної нотаріальної контори.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Однією з таких підстав є спадкування майна, відповідно до ст.1217 ЦПК України.

Згідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Частиною 1 статті 1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Підтвердження в суді права власності на майно здійснюється шляхом підтвердження фактів, що свідчать про володіння спірним майном на праві власності або іншого речового права.

У відповідності до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини, відповідно до ст.1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця від спадщини.

Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (ст.ст.1296, 1297 ЦК України) та не здійснив його державної реєстрації (ст.1299 ЦК України).

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Судом встановлено, що спадкоємицею першої черги після смерті батька є позивачка по справі ОСОБА_1 . Інших спадкоємців першої черги не виявлено.

Отже, з огляду на наведене, суд встановивши коло обставин, оцінивши представлені сторонами докази, приходить до висновку що на теперішній час у позивачки відсутня можливість отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті батька, у зв`язку з чим її права підлягають захисту в судовому порядку.

На підставі викладеного позовна вимога про визнання права власності на зазначене домоволодіння в порядку спадкування за законом є правомірною та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.182, 328, 392, 1216, 1218,12621, 1268, 1269, 1297, 1299 Цивільного кодексу України, ст. ст. 12, 81, 200, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради про визнання права власності на частку нерухомого майна у порядку спадкування за законом, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності на 1/2 частину домоволодіння АДРЕСА_1 з усіма надвірними будовами та спорудами, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законно сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, повністю або частково безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя: Ю. О. Матвєєва