ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

01 жовтня 2019 року суддя Фастівського міськрайонного суду Київської області Осаулова Н.А., перевіривши матеріали позовної заяви поданої адвокатами Санченко Р.Г., Рожко М.Г. в інтересах ОСОБА_1 ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського округу Кабісова Юлія Тенгізівна про визнання права власності на 1/2 частку у спільному майні подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2019 року адвокати Санченко Р.Г. та Рожко ОСОБА_4 звернутися в інтересах позивача ОСОБА_2 до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовом до ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського округу Кабісова Юлія Тенгізівна про визнання права власності на 1/2 частку у спільному майні подружжя.

Згідно положень ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Так, статтею 15 ЦК України, передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суддя перевіряє чи подана вона з додержанням норм чинного законодавства, а саме статей 175-177 ЦПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Між тим, позовна заява не містить повних анкетних даних позивача та відповідача, зазначення їх реєстраційного номеру облікової картки платника податків та або номер і серію паспорта, адреси їх електронної пошти.

Відповідно до п. 4 та п. 5 ч 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них та виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Звертаючись до суду з даним позовом, представники позивача зазначають, що під час шлюбу позивача ОСОБА_2 та її колишнього чоловіка ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , окрім іншого було набуте майно, яке належить подружжю на праві спільної сумісної власності:, а саме: автомобіль марки MERCEDES-BENZ ML, 2008 року випуску, кузов НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , який зареєстрований на ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3 виданого 20.07.2018 року в ТСЦ 8046 РСЦ МВС України в м. Києві.

Між тим, не зазначили та не надали доказів, з яких би вбачалося де на даний час знаходиться спірний автомобіль.

Згідно п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України в позовній заяві зазначається попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Між тим, позовна заява не містить попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом даної справи.

Відповідно до п. 2, п. 9 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається: у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна; у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.

Частиною 4 ст. 177 ЦПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до частини 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою судовий збір складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за подання позовної заяви немайнового характеру - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно Закону України «Про державний бюджет» станом на 01 січня 2019 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1921 грн. 00 коп..

Так, у відповідності до перерахунку до розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, судовий збір за подання позовної заяви немайнового характеру фізичної особою складає 768,40 грн., але не більше 9605,00 грн., а за подання позовної заяви майнового характеру 1 відсоток від ціни позову.

Як вбачається з позовної заяви, представники позивача просить суд: Постановити рішення, яким визнати за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частину житлового будинку б АДРЕСА_1 , як частку у спільному майні подружжя; Постановити рішення, яким визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину транспортного засобу марки MERCEDES-BENZ ML, 2008 року випуску, кузов НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , як частку у спільному майні подружжя; Постановити рішення, яким визнати за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частину квартири номер АДРЕСА_2 , як частку у спільному майні подружжя.

Тобто, заявлено три вимоги майнового характеру.

З наявної в матеріалах справи, квитанції № 0.0..1 від 26.09.2019 року, вбачається, що позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 9605,00 грн..

Між тим, стороною позивача до матеріалів позову не додано нормативно-грошові оцінки вищевказаних: житлового будинку, транспортного засобу, квартири, які б дали суду можливість встановити чи вірно позивачем було визначено ціну позову та відповідно до неї сплачено судовий збір.

Таким чином, для встановлення реальної ціни позову, стороні позивача необхідно надати докази, які підтверджують дійсну вартість спірного майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Окрім того, в прохальній частині позову, представники позивача просять суд, витребувати з БТІ м. Києва копію договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 та оформлений на ОСОБА_5 ; Окрім того, в прохальній частині позову, позивач просить суд витребувати у відповідача технічну документацію на розпаювання земель, проте не наводить та не надає суду жодних доказів, що в останнього є складнощі самостійно отримати вказані документів.

Однак, не наводять та не надають суду жодних доказів, що в останніх є складнощі самостійно отримати у Бюро технічної інвентаризації міста Києва належним чином завірену копію вказаного договір купівлі-продажу.

Відповідно до ч. 2 ст. 175 ЦПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Відповідно до ч. 7 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Частиною 4 ст. 62 ЦПК України передбачено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Згідно зі статтею 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Ордером визнається письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.

За пунктами 2, 12,14, 15 Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України 17 грудня 2012 року № 36, ордер на надання правової допомоги є письмовим документом, що посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги у випадках і порядку, встановлених Законом України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» та іншими законами України. Ордер, що видається адвокатом, який здійснює свою діяльність індивідуально, підписується адвокатом та посвідчується печаткою адвоката (за її наявності). Ордер встановленої цим Положенням форми є належним та достатнім підтвердженням правомочності адвоката на вчинення дій в інтересах клієнта. Про обмеження правомочності адвоката, встановлені угодою про надання правової допомоги, останній або керівник адвокатського об`єднання (бюро) зобов`язані вказати на звороті ордера. Ордер має містити наступні реквізити: серію, порядковий номер ордера; прізвище, ім`я, по батькові або найменування особи, якій надається правова допомога; посилання на договір про надання правової допомоги/доручення органу (установи), уповноважених законом на надання безоплатної правової допомоги, номер (у випадку наявності) та дату цього документа.

Із наведеного нормативного регулювання випливає, що адвокат як представник для підтвердження своїх повноважень учасника справи повинен надати ордер, тобто оригінальний документ встановленої законодавством форми та змісту, з якого можна презюмувати, що він виданий на підставі договору про надання правової допомоги і підтверджує правоможність адвоката на вчинення дій в інтересах клієнта.

Інші форми цього документа, наприклад копії ордера будь-якого виду, зокрема й копія, завірена самим адвокатом, не замінюють обов`язку надавати ордер як основний вид документа, перший і єдиний його примірник.

Положення ч. 4 статті 62 ЦПК України не містять правил, які б дозволяли адвокату підтверджувати свої повноваження поданням копії ордеру, а не основного документа, з якого була зроблена ця копія.

Також, відповідно до п.п 15.4 п. 15 Положення ордер містить наступні реквізити: назву органу, у якому надається правова допомога адвокатом із зазначенням, у випадку необхідності, виду адвокатської діяльності, відповідно до статті 19 Закону «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

В контексті наведеного слід додати, що відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» найменування юридичної особи повинно містити інформацію про її організаційно-правову форму (крім державних органів, органів місцевого самоврядування, органів влади Автономної Республіки Крим, державних, комунальних організацій, закладів, установ, а також випадку, передбаченого абзацом другим цієї частини) та назву.

Назва юридичної особи може складатися з власної назви юридичної особи, а також містити інформацію про мету діяльності, вид, спосіб утворення, залежність юридичної особи та інші відомості згідно з вимогами до найменування окремих організаційно-правових форм юридичних осіб, установленими Цивільним, Господарським кодексами України та цим Законом (ч. 3 ст. 16 зазначеного Закону).

З аналізу вказаних норм вбачається, що законодавцем чітко відокремлені суди, як такі що окремо ідентифікуються та зазначаються у графі «назва органу, в якому надається правова допомога» ордеру на надання правової допомоги.

При цьому, сукупність наведених норм вочевидь зумовлює необхідність ідентифікації суду із зазначення власної назви юридичної особи публічного права - власної назви певного суду.

В той же час, до позовної заяви додано копії ордерів серії КВ № 385791 від 20.09.2019та серії КВ № 385793, зі змісту яких, вбачається, що в графі «назва органу, у якому надається правова допомога» зазначено невизначене коло установ «у всіх органах і організаціях, судах першої і апеляційної інстанції», натомість всупереч наведеному та вимогам п.п 15.4 п. 15 Положення, не зазначено конкретної назви органу, зокрема, суду, у якому надається правова допомога адвокатом.

Таким чином, додані до позовної заяви копії вищезазначених Ордерів, не є документами, що посвідчують повноваження ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на здійснення від імені позивача його процесуальних прав та обов`язків.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалах Верховного Суду від 12.12.2018 у справі № 9901/939/18 (провадження № П/9901/939/18), від 14.12.2018 у справі №9901/847/18 (провадження № П/9901/847/18) та від 08.01.2019 у справі № 806/3022/18 (провадження № Зн/9901/82/18).

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

У свою чергу, суддя звертає увагу, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини її основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Враховуючи викладене суддя приходить до висновку, що позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у ст. ст. 175, 177 ЦПК України, а тому підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків, що відповідає вимогам ст. 185 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 175-177, 185 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву подану адвокатами Санченко Р.Г., Рожко М.Г. в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського округу Кабісова Юлія Тенгізівна про визнання права власності на 1/2 частку у спільному майні подружжя - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків терміном 10 (десять) днів з дня отримання останнім копії ухвали.

Роз`яснити позивачу та її представникам, що у разі не усунення недоліків у встановлені строки, заява буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.А. Осаулова