Справа № 559/1916/19
УХВАЛА

03 жовтня 2019 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області в складі судді Назарук В.А., перевіривши дотримання вимог ст.119, 120 ЦПК України за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості

встановив:

в Острозький районний суд Рівненської області надійшла справа за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.

При вирішенні питання про відкриття провадження у справі встановлено, що дана позовна заява не відповідає вимогам ст.175, 177 ЦПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Відповідно до п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується.

В поданій ОСОБА_4 позовній заяві зазначено ціну позову в іноземній валюті, яка становить 173353,42 доларів США, що, як вказує позивач, еквівалентно 4358815,73 грн.

Разом з тим, ч.2 ст.524 та ч.2 ст.533 ЦК України допускають, що сторони можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті.

У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобов"язанням, визначається в гривнях за офіційним курсом Національного банку України встановленим для відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

В порушення викладеного, в позовній заяві не наведено розрахунку заборгованості в гривневому еквіваленті, що підтверджує зазначену позивачем ціну позову та не надано доказів, що підтверджують визначений позивачем курс НБУ національної валюти до долара США на дату розрахунку (день подачі позову до суду).

В порушення п.6 ч.3 ст.175 ЦПК України, в позовній заяві відсутні відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору.

Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно пп.2 п.1 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" розмір судового збору при поданні цивільного позову, майнового характеру фізичною особою, становить 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ст.2 Закону України «Про судовий збір», платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду.

В порушення викладеного та ч.4 ст.177 ЦПК України, згідно доданої до позовної заяви китанції №1-621К від 30.08.2019 вбачається, що платником судового збору є ОСОБА_5 , що не відповідає особі позивача, зазначеній в позовній заяві.

Окрмі того, відповідно до вимог ст. 9 Закону України "Про судовий збір" суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до ч.9 ст.185 ЦПК України, заяви, скарги, клопотання, визначені цим Кодексом, за подання яких передбачено сплату судового збору, залишаються судом без руху також у випадку, якщо на момент відкриття провадження за відповідною заявою суд виявить, що відповідна сума судового збору не зарахована до спеціального фонду державного бюджету.

При перевірці зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, відповідно до вимог ст.9 Закону України "Про судовий збір", за даними Управління Державної казначейської служби, підтверджень про зарахування коштів до спеціального фонду Державного бюджету України, не знайдено. Згідно інформації Дубенського міськрайонного суду, судовий збір сплачено на ім"я ОСОБА_5 та подання про повернення коштів судового збору відсутнє.

Таким чином, судом встановлено, що в порушення ч.4 ст.177 ЦПК України, доказів належної сплати судового збору за подання даної позовної заяви, позивачем не надано.

Відповідно до ч.7 ст.177 ЦПК України, до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Норма ч.1 ст.60 ЦПК України передбачає, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Згідно з ч.2 ст. 15 ЦПК України представництво у суді, як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Згідно ч.1 ст.20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема, складати заяви, скарги, клопотання, інші правові документи та подавати їх у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч.2 ст.64 ЦПК України обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності або ордері.

Частиною 1 ст.26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката (ч. 2 ст.26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» ).

Відповідно до п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Частиною 4 ст.26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що адвокат зобов`язаний діяти в межах повноважень, наданих йому клієнтом, у тому числі з урахуванням обмежень щодо вчинення окремих процесуальних дій.

Відповідно до п. 4, 5, 14, 15 Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 17 грудня 2012 року № 36, ордер видається адвокатом, адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням та повинен містити обов`язкові реквізити, передбачені цим Положенням. В Україні встановлюється єдина, обов`язкова для всіх адвокатів, типова форма ордера, яку затверджує Рада адвокатів України.

Ордер встановленої цим Положенням форми є належним та достатнім підтвердженням правомочності адвоката на вчинення дій в інтересах клієнта. Про обмеження правомочності адвоката, встановлені угодою про надання правової допомоги, останній або керівник адвокатського об`єднання (бюро) зобов`язані вказати на звороті ордера.

Аналіз наведених положень законодавства дає підстави для висновку, що, по-перше, повноваження представника позивача, яким є адвокат, повинні бути підтверджені оригіналом ордеру виданого на ведення справи в суді або довіреністю; по-друге, ордер на відміну від довіреності не вказує обсяг повноважень, наданих адвокату.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 18 жовтня 2018 року у справі № 811/1507/18, від 29 травня 2019 року у справі №202/5348/18, в яких також зазначено, що повноваження адвоката, зокрема, в даному випадку щодо підписання позовної заяви, повинно підтверджуватись домовленістю сторін у договорі про надання правової допомоги, який засвідчує існування між клієнтом та адвокатом домовленості стосовно об`єму наданих йому повноважень, шляхом окремого визначення такої дії у договорі.

Водночас, до позовної заяви додано копію ордеру серії КВ №443927, а не його оригінал та який на переконання суду, не є належним підтвердженням наявності повноважень адвоката на підпис та звернення до суду із позовною заявою від імені та в інтересах позивача, оскільки ордер не лише не вказує на обсяг повноважень, наданих адвокату, а й не містить обов`язкових реквізитів, визначених вищевказаним Положенням, які кореспондуються з обов`язковими реквізитами, наведеними в Положенні про ордер на надання правової допомоги, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від12 квітня 2019 року.

Зокрема, наявний в матеріалах справи ордер не містить зазначення підстав надання правової допомоги (договір про надання правової допомоги чи доручення органу (установи), уповноважених законом на надання безоплатної правової допомоги). Крім того, на звороті ордеру не вказано про відсутність обмежень правомочності адвоката, встановлених договором про надання правової допомоги.

Водночас, до матеріалів позовної заяви не долучено договору про надання правової допомоги та наявний ордер не містить всіх необхідних даних, визначених Положенням, а відтак такий ордер не вказує на обсяг повноважень, наданих адвокату в даній цивільній справі.

В даному випадку, з наданої до суду копії ордеру неможливо встановити обсяг повноважень адвоката, ордер скопійовано лише з однієї сторони, що також позбавляє суд можливості перевірити, чи застережено в ньому обмеження повноважень. Оригіналу ордеру до матеріалів справи надано не було.

Отже, в даному випадку, встановити наявність або відсутність у адвоката повноважень на підписання позовної заяви неможливо, таким чином, до матеріалів позовної заяви не додано доказів, що підтверджують повноваження представника, яким підписано позовну заяву.

Відповідно до ч.1, 2 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи наведене та керуючись ч.1 ст.185 ЦПК України, з метою забезпечення своєчасності та об"єктивності судового розгляду справи, а також в силу приписів п.4 ч.4 ст.12 ЦПК України, з метою сприяння учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених ЦПК України, суд дійшов висновку, що позовну заяву слід залишити без руху, надавши позивачу можливість усунути зазначені недоліки.

Недоліки позовної заяви позивачу слід усунути протягом десяти днів з дня отримання даної ухвали шляхом: зазначення розрахунку заборгованості в гривневому еквіваленті, що підтверджує зазначену позивачем ціну позову та доказів, що підтверджують визначений позивачем курс НБУ національної валюти до долара США на дату розрахунку (день подачі позову до суду); зазначення відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору; надання доказів належної сплати судового збору позивачем та його зарахування до спеціального фонду Державного бюджету України; надання доказів, що підтверджують повноваження представника позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.175, 185 ЦПК України

постановив:

позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), про стягнення заборгованості залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня отримання даної ухвали.

Роз`яснити позивачу, що в разі якщо у вказаний строк недоліки позовної заяви не будуть усунуті, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Острозького районного судуНазарук В.А.