Справа № 194/1088/17
Номер провадження 2/194/11/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2019 року м. Тернівка

Тернівський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Соколової Ю.І.,

при секретарі - Коркіної Т.С.,

за участю:

прокурора - Олійникова Б.Ю.,

представника позивача - Фарафонової С.Л . ,

відповідача - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального провадження цивільну справу за позовом керівника Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Тернівської міської ради до ОСОБА_4 про стягнення доходу, отриманого від безпідставно набутого майна, -

В С Т А Н О В И В:

Керівник Павлоградської місцевої прокуратури звернувся з позовною заявою до ОСОБА_4 про стягнення доходу, отриманого від безпідставно набутого майна.

В обгрунтування своїх позовних вимог, прокурор посилається на те, що відповідачем - ОСОБА_4 використовується земельна ділянка площею 0,1995 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер: :01:037:0008) без достатніх правових підстав, внаслідок чого останньою отримано дохід від безпідставно набутого майна в розмірі 193907,92 грн. Відповідач не виконала покладені на неї обов`язки щодо оформлення договору оренди, встановлені рішенням Тернівської міської ради від 26.09.2014 року № 874-52/VI, чим порушила вимоги чинного земельного законодавства України.

Обгрунтовуючи своє звернення до суду, прокурор посилається на вимоги ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», вказавши, що в даному випадку, орган уповноважений звертатися до суду - це Тернівська міська рада, яка за захистом своїх майнових прав та інтересів держави до суду не зверталась та належним чином до цього часу не реалізувала свої вимоги щодо стягнення з відповідача відповідних грошових коштів. А тому, керівником Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області встановлені достатні підстави для представництва в суді інтересів держави, оскільки орган місцевого самоврядування - Тернівська міська рада, впродовж тривалого часу не забезпечує належним чином стягнення з відповідача належних Тернівській міській раді грошових коштів. У зв`язку із чим був поданий цей позов.

Також, в ході розгляду цієї цивільної справи прокурор, зокрема, посилався на вимоги ст. 131-1 Конституції України, ч. 3 ст. 23, ст. 24 Закону України « Про прокуратуру» та ч. 2 ст. 45 ЦПК України (в чинній редакції) та здійснює свої повноваження в цивільному процесі саме на підставі ст. 45 ЦПК України, а не як представник держави та представник позивача; строки звернення до суду прокурором не пропущенні; рішення Тернівської міської ради є публічними, підлягають обов`язковому оприлюдненню, а також ті рішення позивача, витяги або копії з яких долучені до матеріалів справи, є чинними та опублікованими у встановленому Законом порядку. Також, згідно інформації виконавчого комітету Тернівської міської ради від 02.10.2018 №3500/01-23, ОСОБА_4 у 2014 році отримувала витяг із державного земельного кадастру, кадастровий номер: :01:037:0008, площею 0,1995 га по АДРЕСА_1 , про що свідчить долучена до листа копія витягу з державного земельного кадастру, де у графі замовник зазначена ОСОБА_4 , а тому відповідач особисто зверталась із заявами про складання матеріалів технічної документації, з метою надання оспорюваної земельної ділянки в оренду. ОСОБА_4 у встановленому законом порядку було відомо про рішення Тернівської міської ради про затвердження відповідних матеріалів технічної документації із землеустрою та наданні їй в оренду земельної ділянки та до цього часу ОСОБА_4 у встановленому законом порядку не зверталась з вимогами про припинення дії, або скасування відповідних рішень органу місцевого самоврядування. Також, прокурор посилається на судову практику Верховного суду України: справи №922/207/15, №922/5468/14 та постанови Верховного Суду від 11.05.2018 справа №912/1189/17, 25.05.2018 справа №2976/17. На даний час, відповідач ОСОБА_4 продовжує використовувати земельну ділянку площею 0,1995 га (кадастровий номер :01:037:0008), розташованою під будівлею готельного комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_1 » по АДРЕСА_1 , що вбачається з актів обстеження земельної ділянки, а також витягів з Єдиного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Представники Тернівської міської ради Немцева І.В. та Фарафонова С.Л. просили позов прокурора задовольнити у повному обсязі, посилаючись на законність та обґрунтованість позовних вимог. В письмових поясненнях щодо змісту позовних вимог представник позивача зазначає, що у зв`язку із набуттям права власності на нерухоме майно по АДРЕСА_1 , фізична особа ОСОБА_4 зверталась 02.12.2013 року до Тернівської міської ради для надання їй дозволу для складання технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі; Тернівською міською радою прийнято відповідне рішення № 735-41/VІ від 24.12.2013 року, на підставі якого ОСОБА_4 замовила у ТВФ «Астра» ТОВ виготовлення технічної документації із землеустрою. 03.09.2014 року ОСОБА_4 звернулась до Тернівської міської ради про затвердження матеріалів технічної документації та надання їй спірної земельної ділянки в оренду. За період з 19.01.2015 року та по теперішній час ОСОБА_4 не зверталась до Тернівської міської ради для отримання правовстановлюючих документів на землю, договір оренди так і не укладено. Земельна ділянка сформована, розрахунок боргу відповідає чинному законодавству та на підставі належної документації, а тому вимоги прокурора про стягнення доходу отриманого від безпідставно набутого майна у вигляді орендної плати у розмірі 193907,92 грн. законні та підлягають задоволенню.

Відповідач відзив на позовну заяву не надала та відмовилась від дачі пояснень з приводу своєї позиції по справі.

Представник відповідача - адвокат Жмуренко А.В. в ході розгляду справи (при дослідженні письмових доказів) проти задоволення позовних вимог заперечував, посилався, зокрема, на необґрунтованість та безпідставність звернення прокурора із цим позовом до суду, за відсутністю відповідних повноважень на це; на пропуск строків звернення прокурора до суду із цим позовом. Також в ході розгляду справи представник відповідача зазначав, що позов не доведений належними та допустимими доказами, так як рішення Тернівської міської ради до відома відповідачеві не доводилися, в матеріалах справи містяться неналежні копії цих рішень; листи Тернівської міської ради та проект договору про оренду ОСОБА_4 не отримувала, на належну її адресу позивачем не направлялось. Підпис у заяві про затвердження матеріалів технічної документації належить не ОСОБА_4 та ніякі рішення Тернівської міської ради, в тому числі рішення від 26.09.2014 року вона не отримувала. У зв`язку з чим усно просив у підготовчому судовому засіданні призначити почеркознавчу експертизу, а у разі відмови, просив заявити повторне клопотання після дослідження всіх письмових доказів, які містяться в цивільній справі.

В підготовчому судовому засіданні судом відмовлено в задоволенні клопотання про призначення почеркознавчої експертизи, з підстав необґрунтованості клопотання. В подальшому представник відповідача з відповідним обґрунтованим клопотанням до суду не звертався.

Крім того, відповідно до статті 1 Закону України "Про судову експертизу" судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду. Згідно ч. 2 ст. 102 ЦПК України предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. У відповідності до ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Зважаючи на зміст позовних вимог, усних доводів вищевказаного клопотання та наявних матеріалів справи, оскільки для з`ясування обставин, що мають значення для справи, відсутня необхідність у спеціальних знаннях у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо, суд вирішив відмовити у задоволенні клопотання відповідача про призначення експертизи.

В судовому засіданні прокурор підкреслив свою роль у цій справі, зазначивши, що підставою для звернення прокурора до суду була виключна обставина, а саме тривале неналежне здійснення позивачем заходів щодо захисту інтересів держави, які полягали у відновленні законності у земельних правовідносинах, оформлення спірних правовідносин у формі договору оренди, підтримав вимоги позовної заяви та просив стягнути з ОСОБА_4 на користь Тернівської міської ради грошові кошти у розмірі 193907 грн. 92 коп., а також стягнути з відповідача судовий збір на користь прокуратури Дніпропетровської області у розмірі 2908 грн. 62 коп.

Представники Тернівської міської ради в судовому засіданні позов прокурора підтримали у повному обсязі та підтвердили наявність підстав для представництва прокурором інтересів держави (органу місцевого самоврядування) у цій справі.

Представник відповідача в судове засідання 26 вересня 2019 року не з`явився, відповідач покинула зал суду, при цьому повідомила про можливість продовження розгляду справи за її відсутності та просила в позові прокурору - відмовити.

Суд, вислухавши прокурора, представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач - ОСОБА_4 є власником нежитлової будівлі - готельного комплексу за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору дарування, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових на нерухоме майно (т. 1 а. с.16-17, т. 2 а.с. 57-61).

Згідно витягу з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, площею 0,1995 га, розміщену під будівлею за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер: :01:037:0008), власником вказаної земельної ділянки є Тернівська міська рада; категорія вказаної земельної ділянки - землі громадської забудови; цільове призначення: 03.08, для будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування (т. 1 а.с. 11-15, 223-225, т. 2 а.с. 52-56).

Згідно витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки від 13.11.2014 року, нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером: :01:037:0008 у АДРЕСА_1 , площею 1995 кв.м., складає 1 312 330,95 грн. Нормативна грошова оцінка цієї земельної ділянки станом на 01.01.2016 року складає 2 348 392,77 грн., станом на 17.05.2017року - 2 489 296,33 грн. (т. 2 а.с. 148-151).

Рішенням Тернівської міської ради від 24.12.2013 року «Про надання дозволу для складання технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі», фізичній особі ОСОБА_4 за її заявою (т. 1 а.с. 205) надано дозвіл на складання технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки для обслуговування нежитлової будівлі готельного комплексу по АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 18).

Рішенням Тернівської міської ради від 26.09.2014 року №874-52/VI, затверджено матеріали технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та вирішено надати земельну ділянку, загальною площею 0,1995 га в оренду на 10 (десять) років фізичній особі ОСОБА_4 для обслуговування нежитлової будівлі готельного комплексу по АДРЕСА_1 . Встановлена ставка орендної плати за землю, яка складає 12% від грошової оцінки землі (т. 1 а.с. 20, 21).

Пунктом 2.2. вказаного рішення зобов`язано ОСОБА_4 укласти в трьохмісячний термін з Тернівською міською радою в установленому порядку договір оренди, та зареєструвати його в Реєстраційній службі Тернівського міського управління юстиції.

Вищевказане рішення Тернівської міської ради отримане ОСОБА_4 в центрі надання адміністративних послуг виконавчого комітету Тернівської міської ради 30.09.2014 року, про що свідчить запис в журналі обліку (реєстрації) заяв та документів для надання адміністративних послуг виконавчого комітету Тернівської міської ради (т. 1 а.с. 29-31).

На теперішній час, договір оренди земельної ділянки не укладений, у зв`язку з тим, що відповідач ОСОБА_4 договір не підписала, що підтверджується листом Тернівської міської ради від 28.04.2017 року №1247/01-23, а також копією запису в журналі видачі правовстановлюючих документів щодо використання землі виконавчого комітету Тернівської міської ради від 19.01.2015 року № 3 (т. 1 а.с. 32-35).

Згідно рішення Тернівської міської ради від 25.12.2015 року № 45-3/VII вулицю Інтернаціональну перейменовано у вулицю Троїцьку в м . Тернівка Дніпропетровської області (т. 1 а.с. 28).

01.09.2017 року комісією робочої групи з перевірки додержання вимог законодавства, реалізації державної політики у сфері регулювання земельних відносин, використання та охорони земель в м. Тернівка виконавчого комітету Тернівської міської ради обстежено на місцевості спірну земельну ділянку, за наслідками чого складено акт від 01.09.2017 року.

ОСОБА_4 на обстеження не з`явилась та участі в ньому не приймала (т. 1 а.с. 45).

Згідно складеного акту встановлено, що земельна ділянка, загальною площею 0,1995 га (кадастровий номер: :01:037:0008) по АДРЕСА_1 використовується відповідачем для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі, що їй належить на праві власності, у відповідності до договору дарування нерухомого майна від 31.10.2013 року, реєстраційний номер 1234. Відповідач використовує земельну ділянку без виникнення права власності / користування та без державної реєстрації цих прав у відповідності до статті 125 Земельного кодексу України. На земельній ділянці розміщений готельний комплекс « ІНФОРМАЦІЯ_1 », приміщення авто мийки, земельна ділянка огороджена парканом. Межі земельної ділянки визначені відповідно до зовнішніх меж будівлі готельного комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_1 », огорожі, з урахуванням частин земельної ділянки фасадної частини, а також заднього двору готельного комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_1 » по АДРЕСА_1 затвердженою технічною документацією із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Попереднім користувачем даної земельної ділянки був ОСОБА_5 , який використовував земельну ділянку на підставі договору оренди земельної ділянки, зареєстрованого у Державному реєстрі земель від 06.06.2008 року та який на підставі рішення Тернівської міської ради від 24.12.2013 року припинено за взаємною згодою сторін (т. 1 а.с. 38-43).

Крім того, 26.09.2018 року відбулось у присутності відповідача ОСОБА_4 повторне обстеження земельної ділянки, загальною площею 0,1995 га (кадастровий номер: :01:037:0008) по АДРЕСА_1 , про що був складений відповідний акт (т. 2 а.с. 47-48). Згідно приміток до акту, ОСОБА_4 акт отримала, з висновками не погодилась та зазначила, що заперечення будуть надані на окремому аркуші.

Проте, станом на час розгляду справи, ОСОБА_4 заперечень проти акту обстеження, ані Тернівській міській раді, ані суду, не надала.

Матеріали справи свідчать про звернення прокурора до Західно-Донбаської державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (Тернівське відділення) з метою з`ясування факту сплати відповідачем податку на землю.

Листом від 25.04.2017 року за вих. № 6246-5/10/09-13 Західно-Донбаська державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (Тернівське відділення) повідомила, що за земельну ділянку по АДРЕСА_1 , фізичною особою ОСОБА_4 сплачено земельний податок з фізичних осіб на загальну суму 47 397,05 грн., в т.ч.:

-у 2014 році - 13 301,66 грн.,

-у 2015 році - 13 303, 3 грн.,

-у 2016 році - 20 792, 09 грн.;

-у 2017 році ОСОБА_4 плату за землю до бюджету м. Тернівка не сплачувала (т. 1 а.с. 46).

За таких обставин матеріалами справи підтверджений факт використання відповідачем земельної ділянки без достатньої правової підстави.

Суд, дослідивши правову природу спірних правовідносин з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, надаючи оцінку всім обставинам справи, оцінивши надані сторонами на підтвердження їх вимог докази, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог з огляду на таке.

Предметом позову є вимога прокурора про стягнення безпідставно збережених грошових коштів у розмірі орендної плати, а підставами позову - використання без достатніх правових підстав (без укладення договору оренди) земельної ділянки, на якій розташоване нерухоме майно відповідача та яка перебуває у комунальній власності територіальної громади міста Тернівки.

Правовий механізм переходу прав на землю, пов`язаний із переходом права на будинок, будівлю або споруду, визначено у статті 120 ЗК України.

Виходячи зі змісту зазначеної статті, норма щодо переходу права на земельну ділянку у разі переходу права на будинок, будівлю і споруду може бути застосована у випадках, якщо земельна ділянка перебуває у власності або у користуванні колишнього власника будівлі.

Як вбачається із положень статті 120 ЗК України, виникнення права власності на об`єкт нерухомості не є підставою для автоматичного виникнення права власності чи укладення (продовження, поновлення) договору оренди земельної ділянки.

Водночас за змістом статті 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що з моменту виникнення права власності на нерухоме майно у власника виникає обов`язок оформити та зареєструвати речове право на відповідну земельну ділянку, розташовану під цією будівлею.

Судом встановлено, що відповідач правомірно володіє лише нежитловими приміщеннями, розташованими на земельній ділянці по АДРЕСА_1 . Проте відповідне право щодо вказаної земельної ділянки за відповідачем не зареєстровано.

Відповідно до статті 206 ЗК України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Статтею 14 Податкового кодексу України визначено, що плата за землю - це обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Прокурор, звертаючись до суду з відповідним позовом, в особі Тернівської міської ради в інтересах держави, як на правову підставу своїх вимог послався на положення статей 1212 Цивільного кодексу України, а обґрунтовуючи свої вимоги про стягнення 193907,92 грн., зауважив, що ця сума є сумою несплаченої відповідачем орендної плати за використання земельної ділянки, яка перебуває у власності Тернівської міської ради, без укладення договору оренди за період із 26.09.2014 року (з дати прийняття рішення про надання спірної земельної ділянки в оренду) по 26.05.2017 року, внаслідок чого позивач був позбавлений можливості отримати дохід у такому розмірі від здачі спірної земельної ділянки в оренду.

Відповідно до частин 1, 2 статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 ЦК України.

За змістом положень глави 83 ЦК України для кондикційних зобов`язань характерним є, зокрема, приріст майна в набувача без достатніх правових підстав. Для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої. Таким чином, обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна.

Частиною 1 статті 93 та статтею 125 ЗК України передбачено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права. Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату (пункт "в" частини 1 статті 96 ЗК України).

Перехід прав на земельну ділянку, пов`язаний з переходом права на будинок, будівлю або споруду, регламентується ЗК України. Так, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача (частина 2 статті 120 ЗК України). Набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці, є підставою припинення права користування земельною ділянкою у попереднього землекористувача (пункт "е" частини 1 статті 141 ЗК України).

Отже, за змістом вказаних положень право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права. Проте, з огляду на приписи частини 2 статті 120 ЗК України не вважається правопорушенням відсутність у власника будинку, будівлі, споруди зареєстрованого права оренди на земельну ділянку, яка має іншого власника і на якій розташоване це нерухоме майно.

Відтак, суд вважає, що до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними.

При цьому, суд зауважує, що з моменту виникнення права власності на нерухоме майно у власника виникає обов`язок оформити та зареєструвати речове право на відповідну земельну ділянку, розташовану під цією будівлею. Однак, ОСОБА_4 , набувши право власності на нежитлову будівлю, належним чином не оформила право користування земельною ділянкою, на якій розташована зазначена будівля, та не уклала з Тернівською міською радою відповідного договору оренди.

Отже, відповідач, як фактичний користувач спірної земельної ділянки, що без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі ч.1 ст.1212 ЦК України.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018р. у справі №629/4628/16-ц, від 20.11.2018р. у справі №922/3412/17, від 13.02.2019р. у справі №320/5877/17, постановах Верховного Суду від 14.01.2019р. у справі №912/1188/17, від 21.01.2019р. у справі №902/794/17, від 29.01.2019р. у справі №922/536/18.

Тобто, виходячи з вищенаведеного обов`язку користувача земельної ділянки на укладення договору оренди земельної ділянки, яка є сформованою, як об`єкт цивільних прав, суд не приймає доводи відповідача про те, що ОСОБА_4 заяву про дозвіл для складання технічної документації не підписувала, відповідне рішення органу місцевого самоврядування не отримувала, а також те, що ці рішення (копії рішення та витяги з них), які містяться в матеріалах справи не є належними доказами, оскільки у власника нежитлової будівлі (готельного комплексу) вже виник обов`язок з оформлення та реєстрації речового право на відповідну земельну ділянку, розташовану під цим готельним комплексом, а виходячи з матеріалів цивільної справи.

При цьому, відповідач належні дії, спрямовані на оформлення права власності або права на землекористування вказаною ділянкою не вчинила, а Тернівська міська рада не перешкоджала в оформленні відповідного договору.

Оскільки відповідач не є власником спірної земельної ділянки та не є постійним землекористувачем, а тому не є суб`єктом плати за землю у формі земельного податку. Таким чином єдиною формою здійснення оплати за користування спірною земельною ділянкою для відповідача є орендна плата.

Частиною 14.1.136 ст. 14 Податкового кодексу України передбачено, що орендна плата за земельні ділянки комунальної власності це обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Розмір доходу відповідача було розраховано позивачем як розмір плати за земельну ділянку комунальної власності у формі орендної плати, який нараховується та сплачується за регульованою ціною, встановленою уповноваженими органами державної влади та органами місцевого самоврядування.

При визначенні розміру безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати, прокурором правомірно враховано, що відповідач сплачувала земельний податок протягом 2014-2016 років у сумі 47397,05 грн.

Тому, сума безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати обґрунтовано була зменшена прокурором на вказаний розмір внесених платежів за використання землі у вигляді земельного податку.

Із розрахунку, здійсненого начальником відділу прогнозування, розвитку споживчого ринку, земельних відносин та управління комунальним майном виконавчого комітету Тернівської міської ради Дніпропетровської області (а.с.36-37) вбачається, що даний розрахунок здійснено з урахуванням загальної площі земельної ділянки, що фактично зайнята відповідачем. Цей розмір розрахований позивачем відповідно до зовнішніх меж будівлі, огорожі, з врахуванням земельної ділянки фасадної частини будівлі, що належить відповідачу на праві власності та здійснювався у відповідності до Витягу з нормативно-грошової оцінки землі.

Нормативна грошова оцінка є основою для визначення розміру орендної плати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності (аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 28.01.2019р. у справі №922/3782/17, від 12.03.2019р. у справі №916/2948/17, від 16.04.2019р. у справі №922/744/18, від 09.04.2019р. у справі №922/652/18).

Також з розрахунку вбачається, що сума, яка заявлена до стягнення, розрахована як розмір плати за земельну ділянку комунальної власності у формі орендної плати, який нараховується та сплачуються за регульованою ціною, встановленою для даної земельної ділянки, при цьому, дана сума визначена шляхом помноження вартості одного квадратного метру спірної земельної ділянки (відповідно до проведеної та затвердженої нормативно-грошової оцінки земель м. Тернівка ) на всю площу земельної ділянки, що використовується ОСОБА_4 , а також на розмір ставки орендної плати за земельну ділянку (встановленого для даної земельної ділянки Положенням про встановлення плати за землю в межах м. Тернівка Дніпропетровської області).

Перевіривши правильність визначення прокурором розміру безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати, враховуючи відсутність заперечень по сумам з боку відповідача та відсутність контррозрахунку, суд дійшов висновку про правомірність та обґрунтованість визначення цих сум, які ґрунтуються на належних та допустимих письмових доказах, які містяться в матеріалах справи.

Також слід зазначити, що перехід до особи права власності на нерухоме майно, надає останній право на оформлення відносин землекористування, реалізація якого виражається в укладенні сторонами договору та виникненні у такої особи обов`язку внесення орендної плати власнику земельної ділянки.

Статтею 116 ЗК України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Реалізовуючи визначені законом повноваження в земельних правовідносинах, Тернівська міська рада прийняла рішення про надання дозволу для складання технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (т. 1 а.с.18), про затвердження технічної документації із землеустрою (т. 1 а.с. 20). Вказані дії є однією з передумов для оформлення договору оренди. При цьому, в подальшому саме на орендаря покладається обов`язок по вчиненню дій направлених на оформлення документів, зокрема, звернення до ради з відповідною заявою і пакетом документів про розгляд питання щодо надання земельної ділянки в оренду.

Натомість, відповідачем не надано доказів, що ним відповідні дії було вчинено.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Пунктом 21 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Федоренко проти України» від 30.06.2006 року визначено, що відповідно до прецедентного права органів, що діють на підставі Конвенції, право власності може бути «існуючим майном» або коштами, включаючи позови, для задоволення яких позивач може обґрунтовувати їх принаймні «виправданими очікуваннями» щодо отримання можливості ефективного використання права власності.

Предметом позову в цій справі є стягнення грошових коштів, належних до сплати за користування земельною ділянкою за звичайних умов (в разі оформлення договірних відносин відповідачем), втім не сплачених відповідачем, що пов`язується із втратою позивачем як потерпілою особою цього ж майна (грошових коштів).

Незалежно від наявності вини в поведінці відповідача, сам факт значного строку з моменту отримання рішення по наданню згоди на складання технічної документації і відсутності будь-яких активних дій з боку відповідача, направлених на оформлення орендних правовідносин, свідчить про втрату позивачем майна, яке у спірних правовідносинах підпадає під вказане вище визначення Європейського суду з прав людини «виправдане очікування» щодо отримання можливості ефективного використання права власності.

Суд зазначає, що відновлення порушених прав міської ради за таких обставин і в такий спосіб не створює для відповідача жодних необґрунтованих, додаткових або негативних наслідків, оскільки предметом позову є стягнення грошових коштів, які останній мав би сплатити за звичайних умов як і фактичний добросовісний землекористувач.

Крім того, слід зазначити, що суд, дослідивши питання щодо наявності підстав для представництва місцевою прокуратурою позивача у справі, перевіривши причини, які перешкоджають здійсненню захисту прав та інтересів позивачем особисто, вважає за потрібне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 131-1 Конституції України, на прокуратуру України покладається представництво інтересів держави в суді у виключних випадках та порядку, що визначені законом.

У визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за ново виявленими або виключними обставинами.

У зв`язку з тим, що прокурором доведена, у відповідності до вимог ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» та ст.45 ЦПК України в редакції чинній на момент подачі позову (ст. 56-57 ЦПК України, станом на момент винесення рішення) обґрунтованість свого звернення до суду, за наявності порушення інтересів держави, необхідністю їх захисту, визначені підстави для звернення до суду, зазначено орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, оскільки орган місцевого самоврядування неналежним чином здійснює відповідні функції та повноваження, суд дійшов висновку про законність позовних вимог у повному обсязі.

При цьому судом враховані правові позиції, викладені у постановах Верховного Суду від 5.12. 2018 року у справі №923/129/17 та від 07.12.2018 року у справі № 924/1256/17.

Щодо заявленого в ході розгляду справи клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі на підставі ст. 255 ЦПК України, оскільки відсутні підстави для звернення прокурора до суду із цим позовом, суд враховує наступне.

В статті 255 ЦПК України визначений вичерпний перелік випадків, коли суд своєю ухвалою закриває провадження у справі: справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства; відсутній предмет спору; набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами; позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом; сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом; суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 186 цього Кодексу; настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва; після відкриття провадження у справі між сторонами укладено угоду про передачу спору на вирішення до третейського суду, якщо тільки суд не визнає, що така угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана.

У зв`язку з тим, що така підстава для закриття провадження у справі, на яку послався представник відповідача, відсутня та не передбачена в ст. 255 ЦПК України, суд відмовляє в закритті провадженні.

Крім того, представник відповідача просив залишити позов без розгляду на підставі п. 2 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, оскільки позовну заяву від імені заінтересованої особи подано особою, яка не має повноважень на ведення справи. Обгрунтовуючи клопотання, представник відповідача посилався на відсутність відповідних повноважень прокурора для представництва держави та для подачі цього позову.

Суд відмовляє в задоволенні клопотання про залишення позову без розгляду у зв`язку із відсутністю правових підстав для залишення позову без розгляду, передбачених статтею 257 ЦПК України.

Суд також зазначає, що відсутність підстав для представництва прокуратурою позивача - Тернівську міську раду у справі та встановлення чи не встановлення обставин, які перешкоджають захисту прав та інтересів останньої саме належним суб`єктом, є підставою для відмови в позові, а не закриття провадження у справі та/або залишення позову прокурора без розгляду.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Доводи відповідача є неспроможними, спростовуються матеріалами справи та не впливають на правомірність законних вимог прокурора. Більш того, відповідач своїм правом на подачу відзиву на позов, письмове обґрунтування своєї позиції по справі стосовно предмету спору, обставин справи, відповідного розрахунку та щодо доказів, наданих прокурором та обсягу доказування у справі, не скористався. Позовна заява подана прокурором в межах строку позовної давності, а посилання представника відповідача на те, що прокурор пропустив строк позовної давності є безпідставними.

Враховуючи вищевикладене, в процесі повного і всебічного з`ясування обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки аргументам учасників справи, суд дійшов висновку щодо задоволення заявлених позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76-81, 141, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,

В И Р I Ш И В:

Позовні вимоги керівника Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Тернівської міської ради до ОСОБА_4 про стягнення доходу, отриманого від безпідставно набутого майна - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) на користь Тернівської міської ради () 193907 (сто дев`яноста три тисячі дев`ятсот сім) грн. 92 коп., отриманих як дохід від безпідставно набутого майна (користування земельною ділянкою, розміщеною під нерухомим майном по АДРЕСА_1 (кадастровий номер: :01:037:0008).

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованої: АДРЕСА_3 ) на користь прокуратури Дніпропетровської області (49044, м. Дніпро, пр. Д. Яворницького, 38, МФО 820172, р/р НОМЕР_2 в ДКСУ у м. Київ, , за кодом класифікації видатків бюджету - 2800) судовий збір в розмірі 2908 (дві тисячі дев`ятсот вісім) грн. 62 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Тернівський міський суд Дніпропетровської області.

Повний текст рішення складений 04 жовтня 2019 року.

Сторони справи:

Прокурор: Павлоградська місцева прокуратура: 51400, Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Светличної Ганни, 64-а.

Позивач: Тернівська міська рада: 51500, Дніпропетровська область, м. Тернівка, вул. Пушкіна, 5-а, .

Відповідач: ОСОБА_4 , АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 .

Суддя Ю.І. Соколова