Ухвала

25 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 310/2557/16-ц

провадження № 61-17765св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Гулька Б. І. (суддя-доповідач), Кривцової Г. В., Лідовця Р. А.,

Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ;

відповідач - ОСОБА_2 ;

третя особа - публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль»;

розглянув клопотання ОСОБА_3 про залучення правонаступника публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до участі у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», про поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, який було уточнено, до ОСОБА_2 , третя особа - публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» (далі - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»), про поділ майна подружжя.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області у складі судді Троценко Т. А. від 26 липня 2016 року позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано нежитлову будівлю по АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 Поділено майно подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку нежитлової будівлі по

АДРЕСА_1 .

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області у складі колегії суддів:

Спас О. В., Полякова О. З., Воробйової І. А., від 14 грудня 2016 року апеляційну скаргу ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» відхилено, а рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 26 липня

2016 року залишено без змін.

У лютому 2017 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернулось до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ із касаційною скаргою на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 26 липня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 14 грудня 2016 року.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09 лютого 2017 року поновлено ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» строк на касаційне оскарження рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 26 липня 2016 року та ухвали Апеляційного суду Запорізької області від 14 грудня 2016 року, відкрито касаційне провадження у вищевказаній справі та витребувано її матеріали з Бердянського міськрайонного суду Запорізької області.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 червня 2017 року справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», про поділ майна подружжя призначено до судового розгляду.

У липні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла заява ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про відкликання касаційної скарги у порядку частини другої статті 330 ЦПК України 2004 року.

Оскільки така заява була подана з порушенням строку і вимог частини другої статті 330 ЦПК України 2004 року, то Вищий спеціалізований

суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ своїм листом

від 19 серпня 2017 року запропонував ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» уточнити своє прохання, проте відповіді суд не отримав.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У квітні 2018 року справу передано до Верховного Суду.

У червні 2019 року згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано судді-доповідачу.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 серпня 2019 року заяву судді Верховного Суду про самовідвід задоволено, оскільки суддя приймала участь в ухваленні оскаржуваного судового рішення суду апеляційної інстанції. Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», про поділ майна подружжя призначено до судового розгляду передано для проведення повторного автоматизованого розподілу.

У серпні 2019 року до Верховного Суду надійшло клопотання ОСОБА_3 про залучення його в якості правонаступника ПАТ «Райффайзен Банк Аваль».

У вересні 2019 року згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано судді-доповідачу.

Клопотання обґрунтоване тим, що 24 травня 2017 року між

ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та публічним акціонерним товариством «Кристалбанк» (далі - ПАТ «Кристалбанк») було укладено договір факторингу, за умовами якого право грошової вимоги за кредитним договором, укладеним 06 березня 2007 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_2 , перейшло до ПАТ «Кристалбанк».

25 травня 2017 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Кристалбанк» було укладено договір про відступлення прав за договором іпотеки від 07 березня 2007 року, укладеного між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_2

Цього самого дня між ПАТ «Кристалбанк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» (далі - ТОВ «ФК «Форінт») було укладено договір факторингу, за умовами якого право грошової вимоги за кредитним договором, укладеним 06 березня 2007 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_2 , перейшло до ТОВ «Форінт». У цей самий день між ПАТ «Кристалбанк» та ТОВ «ФК «Форінт» було укладено договір про відступлення прав за договором іпотеки від 07 березня

2007 року, укладеного між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_2

20 червня 2017 року між ТОВ «ФК «Форінт» та ОСОБА_3 було укладено договори, за умовами яких до нього перейшло право грошової вимоги за кредитним договором, укладеним 06 березня 2007 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_2 , та право стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 07 березня 2007 року, укладеного між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_2 .

Враховуючи те, що ОСОБА_3 набув право вимоги за кредитним договором від 06 березня 2007 року та договором іпотеки від 07 березня 2007 року, укладеними між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» і ОСОБА_2 , заявник просив суд залучити його в якості правонаступника ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до участі на стадії касаційного перегляду справи за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», про поділ майна подружжя. При цьому ОСОБА_3 зазначив, що після залучення його в якості правонаступника ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» він має намір відмовитися від касаційної скарги.

У задоволенні клопотання необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 55 ЦПК України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника

у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Сторонами в зобов`язанні є боржник і кредитор (частина перша статті 510 ЦК України).

Законодавство також передбачає порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) в зобов`язанні.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор

у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

За загальним правилом наявність згоди боржника на заміну кредитора в зобов`язанні не вимагається, якщо інше не встановлено договором або законом.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України).

При цьому слід враховувати, що у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.

Статтею 1054 ЦК України визначено перелік осіб, які можуть бути кредитодавцями в кредитних правовідносинах. Такими є банк або інша фінансова установа. Цей перелік є вичерпним.

У пункті 1 частини першої статті 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», вказано, що фінансова установа - це юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг, а також інші послуги (операції), пов`язані

з наданням фінансових послуг, у випадках, прямо визначених законом, та внесена до відповідного реєстру в установленому законом порядку. До фінансових установ належать банки, кредитні спілки, ломбарди, лізингові компанії, довірчі товариства, страхові компанії, установи накопичувального пенсійного забезпечення, інвестиційні фонди і компанії та інші юридичні особи, виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг, а

у випадках, прямо визначених законом, - інші послуги (операції), пов`язані

з наданням фінансових послуг.

З наведених норм права вбачається, що фізична особа у будь-якому статусі не наділена правом надавати фінансові послуги, оскільки такі надаються лише або спеціалізованими установами, якими є банки, або іншими установами, які мають право на здійснення фінансових операцій та внесені до реєстру фінансових установ.

Як вбачається зі змісту наданого ОСОБА_3 клопотання про залучення його правонаступником ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»з укладенням договорів про відступлення права вимоги за кредитним договором відбулася заміна кредитодавця, який є фінансовою установою, що має право на здійснення операцій з надання фінансових послуг, на фізичну особу, яка не може надавати фінансові послуги згідно з наведеними нормами права.

Разом з тим, відступлення права вимоги за кредитним договором на користь фізичної особи суперечить положенням частини третьої статті 512 та статті 1054 ЦК України, оскільки для зобов`язань, які виникли на підставі кредитного договору, характерним є спеціальний суб`єкт, а саме кредитором може бути банк або інша фінансова установа.

Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 465/646/11 (провадження 14-222цс18).

Враховуючи наведене, клопотання ОСОБА_3 про залучення його в якості правонаступника ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» у вказаній справі не підлягає задоволенню з огляду на те, що він не може виступати стороною кредитного договору, тобто спірні правовідносини за такого суб`єктного складу не допускають правонаступництво.

Керуючись частиною першою статті 55 ЦПК УкраїниВерховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про залучення правонаступника публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», про поділ майна подружжя відмовити.

Продовжити розгляд справи в касаційному порядку.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: Б. І. Гулько

Г. В. Кривцова

Р. А. Лідовець

Ю. В. Черняк