Справа № 717/1823/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2019 року в залі суду смт Кельменці, Кельменецький районний суд Чернівецької області в складі головуючого - судді Туржанського В.В., розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 подала до суду заяву, у якій просить цивільну справу за її позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, залишити без розгляду.

Згідно до ч.1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позов слід залишити без розгляду.

Позивачка просить повернути їй судовий збір сплачений нею у загальній сумі 1409 гривень 60 копійок.

Суд вважає, що клопотання позивачки в частині повернення їй судового збору слід задовольнити частково. Зокрема згідно до статті 7 Закону України „Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі:

1) зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом;

2) повернення заяви або скарги;

3) відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі;

4) залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв'язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням);

5) закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

В даному випадку судовий збір внесено у в більшому розмірі, ніж встановлено законом, а саме загальна сума позовних вимог складає 23000 гривень. Таким чином розмір судового збору який слід було сплатити складає 704 гривні 80 копійок. Фактично позивачкою сплачено 1409 гривень 60 копійок. Враховуючи наведене, позивачці слід повернути 704 гривні 80 копійок судового збору внесеного в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Представник відповідачів ОСОБА_4 подав до суду заяву у якій просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_2 по 10000 гривень в рахунок відшкодування витрат пов'язаних із розглядом справи. Обґрунтовуючи таку вимогу представник відповідачів зазначив, що відповідачі понесли такі витрати на оплату правової допомоги.

Відповідно до частини п'ятої статті 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов'язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Залишення заяви без розгляду на підставі заяви позивача - це форма закінчення розгляду справи без ухвалення рішення. Зазначена процесуальна дія - це диспозитивне право позивача, передбачене нормами ЦПК України. При цьому суд не перевіряє підстави подання такої заяви.

Отже, саме по собі подання заяви про залишення позову без розгляду не є необґрунтованими діями позивача, так як це є його диспозитивним правом, передбаченим нормами ЦПК України, яке не містить обмежень в його реалізації.

Крім того, звернення до суду з позовом є суб'єктивним правом позивача, гарантованим статтями 55, 124 Конституції України, є безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову.

Таким чином, за змістом частини п'ятої статті 142 ЦПК України, для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов'язаних з розглядом справи, відповідачу згідно з процесуальним обов'язком доказування необхідно довести, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони виражені, зокрема: чи діяв позивач недобросовісно та пред'явив необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - ущемлення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.

Відповідачі та їх представники не довести, які саме необґрунтовані дії позивача були нею здійснені в ході розгляду справи та в чому вони виражені.

При цьому встановлено, що єдине, на що посилається представник відповідачів при поданні заяви про компенсацію витрат, пов'язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача - це те, що позивачка подала заяву про залишення позову без розгляду. Отже, заява взагалі не містить доводів і доказів необґрунтованості дій позивачки.

Таким чином, суд вважає, що звернення позивачки ОСОБА_1 до суду із заявою про залишення її позову без розгляду не свідчить про безпідставність та необґрунтованість її позову. Саме по собі подання заяви про залишення позову без розгляду не може бути розцінено як необґрунтовані дії позивача, так як це її право, передбачене цивільним процесуальним законодавством України, яке не містить обмежень в його реалізації.

Таким чином, суд вважає, що у стягненні з позивачки на користь відповідачів витрат, пов'язаних з розглядом справи слід відмовити.

Відповідно до положень ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Така позиція закріплена у постанові Верховного Суду по справі № 148/312/16-ц від 26 вересня 2018 року.

Керуючись ст. ст. 55, 124 Конституції України. ст.ст. 142, 257, 260,261 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - залишити без розгляду.

Повернути ОСОБА_1 704 (сімсот чотири ) гривні 80 (вісімдесят ) копійок судового збору внесеного в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

У задоволенні заяви представника відповідачів ОСОБА_4 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 витрат пов'язаних із розглядом справи - відмовити.

Апеляційну скаргу на ухвалу може бути подано до Чернівецького апеляційного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її підписання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України апеляційні скарги подаються через Кельменецький районний суд Чернівецької області.

Суддя: