Справа №359/9016 /19
Провадження №2-з/359/90/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2019 року Бориспільський міськрайонний суду Київської області у складі:

головуючого судді Чирки С.С.

при секретарі судового засідання Гомолі О.А.

за участю заявника ОСОБА_1

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Рогозівської сільської ради Бориспільського району, ОСОБА_2 про визнання недійсним погодження меж суміжної земельної ділянки

ВСТАНОВИВ:

24.09.2019 року на адресу суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову.

В своєму клопотанні вона просить суд заборонити Рогозівській сільській раді Бориспільського району Київської області розглядати заяву ОСОБА_2 про затвердження технічної документації земельної ділянки по АДРЕСА_1 також заборонити Рогозівській сільській раді передавати у власність ОСОБА_3 земельну ділянку АДРЕСА_1 . В обґрунтування своїх вимог послалась на те, що в провадженні Бориспільського міськрайонного суду Київської області перебуває на розгляді позов ОСОБА_1 до Рогозівської сільської ради та ОСОБА_2 про визнання недійсним погодження меж суміжної земельної ділянки. ОСОБА_3 звернувся до сільради з заявою про затвердження технічної документації на земельну ділянку та передачі її у власність. Ця обставина істотно унеможливить поновлення порушених прав та інтересів позивача.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала подану заяву та просить суд її задовольнити.

Вислухавши пояснення заявника та дослідивши письмові докази, приєднані до заяви, суд дійшов до таких висновків.

У відповідності до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.4 постанови №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна за-гроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Однак, в матеріалах, приєднаних до заяви про забезпечення позову, відсутні жодні належні та допустимі докази на підтвердження того, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи унеможливити ефективний захист прав позивача. Крім того, обраний позивачем спосіб забезпечення позову є фактичним втручанням у повноваження органів місцевого самоврядування, що є неприпустимим. Ця обставина свідчить про необґрунтованість та передчасність подання заяви про забезпечення позову.

З огляду на це, у задоволенні заяви про забезпечення позову належить відмовити.

Керуючись ст.ст.149-153 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складений 30.09.2019 року.

Суддя: С.С. Чирка