ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 676/1686/18
Провадження № 22-ц/4820/1553/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Костенка А.М. (суддя-доповідач), Талалай О.І., Спірідонової Т.В.,

секретар судового засідання Дубова М.В.

з участю: позивача та представника відповідача

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 676/1686/18 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 10 червня 2019 року в складі судді Бондаря О.О. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області про поновлення на роботі, стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в :

В березні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом та просила визнати незаконним та скасувати наказ № 66-к від 14 лютого 2018 року управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області «Про звільнення ОСОБА_1 », поновити її на роботі на посаді головного спеціаліста відділу страхових виплат, матеріального забезпечення та контролю з 17 лютого 2018 року, стягнути з відповідача на її користь суму заборгованості по заробітній платі, за час вимушеного прогулу з 17 лютого 2018 року по фактичну дату винесення судом рішення, яка на час подання позову становить 6155 грн. 64 коп.

В обґрунтування позову вказувала, що 10 лютого 2003 року згідно наказу № 01-04 була прийнята на роботу на посаду спеціаліста І категорії відділу бухгалтерського обліку та звітності відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кам`янець-Подільському. 19 вересня 2005 року переведена на посаду т.в.о. провідного спеціаліста сектору відшкодування шкоди потерпілим цього ж відділення. 16 листопада 2005 року переведена на посаду головного спеціаліста сектору відшкодування шкоди потерпілим. 01 жовтня 2014 року переведена головним спеціалістом сектору страхових виплат. 31 липня 2017 року була звільнена з посади в порядку переведення до Кам`янець-Подільського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування в Україні в Хмельницькій області згідно п. 5 ст. 36 КЗпП України. 01 серпня 2017 року прийнята на посаду головного спеціаліста відділу страхових виплат, матеріального забезпечення та контролю в тій же установі в порядку переведення. 01 січня 2018 року була виведена поза штат відділення до фактичного звільнення, а 16 лютого 2018 року звільнена з посади головного спеціаліста відділу страхових виплат, матеріального забезпечення та контролю Кам`янець-Подільського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування в Україні в Хмельницькій області на підставі п.ч.1 ст. 40 КЗпП України в зв`язку з скороченням штату працівників. Позивач вважала своє звільнення незаконним, оскільки відповідачем не було виконано вимоги ст. 49-2 КЗпП України не враховано її переважне право на залишення на роботі, та не було запропоновано іншу роботу на тому ж самому підприємстві.

Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 10 червня 2019 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає рішення суду незаконним, прийнятим з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, просить його скасувати і ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позов. На думку апелянта, при вирішенні справи, судом не взято до уваги порушення роботодавцем положень ч.2 ст.40, ч. 3 ст.49-2 КЗпП України. Суд не дав належної оцінки поясненням стороні, показанням свідків, не досліджено наявність посад вже в реорганізованому Кам`янець-Подільському відділенні управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області, не досліджувалося як саме були розподілені посади у новостворених підрозділах та чи могла вона, апелянт, з урахуванням її освіти, спеціальності, рівня кваліфікації та досвіду роботи обіймати ці посади. В апеляції ОСОБА_1 , вказує, що фактично її посада не була скорочена, лише змінилася назва відділу. Функції працівника, який залишився працювати, фактично, ідентичні тим функціям, які виконувала апелянт. Крім того, в апеляційній сказі ОСОБА_1 , вказує, що суд не взяв до уваги порушення, які допустила комісія з питань щодо переважного права на залишення на роботі під час розгляду питання щодо її переважного права залишення на роботі.

У відзиві на апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області вважає рішення суду законним, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. Вважає, що при розгляді справи судом повністю з`ясовано обставини справи. Зокрема, судом встановлено, що в управлінні виконавчої дирекції Фонду мали місце зміни в організації виробництва, які стали причиною скорочення працівників. Посилання апелянта, на те, що відповідач не врахував її переважне право на залишення на посаді є безпідставним, оскільки фактично не було як самого відділу, так і працівників які б залишилися працювати, тому відсутні підстави для оцінки переважного права позивача на залишення на роботі. При цьому, відповідач також не погоджується з посиланням ОСОБА_1 на те, що вона мала переважне перед іншим працівником - ОСОБА_2 право на залишення на роботі. Оскільки цей працівник, є більш кваліфікованим, ніж апелянт. Крім того, посилається на те, що не було порушено вимоги ст.. 49-2 КЗпП України, оскільки станом на 14.12.2017 року, і по день звільнення у роботодавця були відсутні вакантні посади, які могли б бути запропоновані ОСОБА_1 . Також відповідач звертає увагу на те, що апелянт в апеляційній скарзі просить стягнути на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу, однак, не вказує конкретно суму, тому апеляційна скарга не відповідає вимогам закону.

Заслухавши учасника справи, перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

У відповідності до ст. 375 Цивільного процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Так, встановлено, що відповідно до наказу № 01-04 від 10 лютого 2003 року ОСОБА_1 була прийнята на роботу на посаду спеціаліста І категорії відділу бухгалтерського обліку та звітності відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кам`янець-Подільському.

ОСОБА_1 31 липня 2017 року, відповідно до наказу № 206-К від 21 липня 2017 року, була звільнена з посади в порядку переведення до Кам`янець-Подільського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування в Україні в Хмельницькій області - згідно п. 5 ст. 36 КЗпП України.

01 серпня 2017 року ОСОБА_1 прийнята на посаду головного спеціаліста відділу страхових виплат, матеріального забезпечення та контролю в тій же установі в порядку переведення на підставі наказу № 140-К від 25 липня 2017 року.

Постановою правління Фонду соціального страхування України №47 від 12 вересня 2017 року затверджено з 01.01.2018 року граничну чисельність працівників Фонду соціального страхування України у кількості 5192 штатних одиниці.

На виконання даної постанови 23 жовтня 2017 року виконавчою дирекцією Фонду видано наказ № 576, яким затверджено граничну чисельність працівників управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області в кількості 140 штатних одиниць.

23 жовтня 2017 року начальником Управління виконавчої дирекції Фонду в Хмельницькій області був виданий наказ № 314-к від «Про повідомлення працівників управління виконавчої дирекції Фонду та його відділень про зміни в організації виробництва і праці та про зміни істотних умов праці».

Наказом начальника Управління виконавчої дирекції Фонду в Хмельницькій області №320-к від 25 жовтня 2017 року була створена комісія з вирішення питань щодо переважного права на залишення на роботі працівників управління та відділень

25 жовтня 2017 року ОСОБА_1 була попереджена про зміну істотних умов праці з 01.01.2018 року (а.с.49).

Листом виконавчої дирекції Фонду №24-17-1051 від 31 жовтня 2017 року доведено розрахунок граничної чисельності працівників відділень управління виконавчої дирекції Фонду, в тому числі Кам`янець-Подільського відділення, який здійснювався відповідно до затвердженої в Фонді методики.

Розроблені відповідно до методики штатні розписи 13-ти відділень управління виконавчої дирекції Фонду в Хмельницькій області були направлені супровідним листом №1095-05 від 31.10.2017 року на адресу виконавчої дирекції Фонду для їх погодження, у тому числі й штатний розпис Кам`янець-Подільського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області.

Вказаний штатний розпис Кам`янець-Подільського відділення з 01.01.2018 року був затверджений 31 жовтня 2017 року (10 штатних одиниць).

Згідно з цим штатним розписом з 01.01.2018 року відділ страхових виплат, матеріального забезпечення та контролю Кам`янець-Подільського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області, в якому працювала позивачка, не був передбачений, усі працівники підлягали скороченню. Натомість було створено сектор з організації медичної реабілітації.

У жовтні 2017 року управління довело до відома державної служби зайнятості про заплановане вивільнення працівників.

Комісією управління виконавчої дирекції Фонду в Хмельницькій області з вирішення питань щодо переважного права на залишення на роботі працівників управління та відділень 12-13 грудня 2017 року проводилися засідання, на яких було розглянуто аргументацію керівників відділень щодо працівників, яким пропонуватиметься продовження трудових відносин з 01.01.2018 року на підставі нових штатних розписів відділень. Відповідно до аргументації начальника Кам`янець-Подільського відділення продовження трудових відносин пропонувалося 9 працівникам із 22 працюючих.

Відповідно до характеристики на ОСОБА_1 , наданої начальником відділення, остання до роботи ставиться сумлінно, проте в процесі роботи не має здатності оперативно вирішувати нагальні проблеми, що виникають в процесі роботи, що призводило до невиконання поставлений завдань перед відділом, не знаходить спільної мови між колегами в колективі.

14 грудня 2017 року позивачка була попереджена про наступне вивільнення у зв`язку із скороченням відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України та про відсутність посад, які б могли бути їй запропоновані для подальшого працевлаштування, про що позивачка особисто розписалась в повідомленні.

Відповідно до наказу № 66-к від 14 лютого 2018 року позивачка звільнена з посади головного спеціаліста відділу страхових виплат, матеріального забезпечення та контролю Кам`янець-Подільського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку з скороченням штату працівників.

Наведене підтверджується матеріалами справи.

Відмовляючи у позові, суд першої інстанції прийшов до висновку, що при проведенні реорганізації було змінено структуру відділення. Структурний підрозділ в якому працювала позивач - відділ страхових виплат, матеріального забезпечення та контролю відсутній в новому штатному розписі. Роботодавець давши оцінку кваліфікації і продуктивності праці всіх найманих працівників, надав переважне на залишенні на роботі, працівнику, який має біль високу кваліфікацію і продуктивність праці, ніж ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку зміни в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

В силу ч. 2 ст. 40 КЗпП України звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Статтею 42 КЗпП України у редакції, чинній на час проведення звільнення, передбачено, що при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.

При рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається: 1) сімейним - при наявності двох і більше утриманців; 2) особам, в сім`ї яких немає інших працівників з самостійним заробітком; 3) працівникам з тривалим безперервним стажем роботи на даному підприємстві, в установі, організації; 4) працівникам, які навчаються у вищих і середніх спеціальних учбових закладах без відриву від виробництва; 5) учасникам бойових дій, особам з інвалідністю внаслідок війни та особам, на яких поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»; 6) авторам винаходів, корисних моделей, промислових зразків і раціоналізаторських пропозицій; 7) працівникам, які дістали на цьому підприємстві, в установі, організації трудове каліцтво або професійне захворювання; 8) особам з числа депортованих з України, протягом п`яти років, з часу повернення на постійне місце проживання до України; 9) працівникам з числа колишніх військовослужбовців строкової служби, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом осіб офіцерського складу та осіб, які проходили альтернативну (невійськову) службу, - протягом двох років з дня звільнення їх зі служби; 10) працівникам, яким залишилося менше трьох років до настання пенсійного віку, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат.

Згідно з ч. 1 - ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 19 постанови від 06 листопада 1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням за п. 1 ст. 40 КЗпП, суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджався він за 2 місяці про наступне вивільнення.

Дослідженими судом доказами встановлено, що у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, що потягло за собою скорочення штату працівників. У зв`язку з цим відділ страхових виплат, матеріального забезпечення та контролю Кам`янець-Подільського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області, у якому працювала позивачка на посаді головного спеціаліста, не був передбачений новим штатним розписом. На новостворені відділи та сектор додатково покладалися нові функції, що підтверджується копіями Положення про відділ страхових виплат, матеріального забезпечення та контролю і Положення про відділ роботи з потерпілими та страхувальниками Кам`янець-Подільського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області.

Як вбачається з посадових обов`язків головного спеціаліста з організації медичної реабілітації сектора з організації медичної реабілітації в новому штатному розписі та посадових обов`язків головного спеціаліста відділу страхових виплат, матеріального забезпечення та контролю, яку займала позивач, завдання та обов`язки, обсяг того, що має знати посадова особа на цих посадах є фактично різними та на новій посаді робітник має знати і виконувати більший обсяг роботи (21 пункт на новій посаді проти 13 пунктів на попередній), володіти комп`ютерної технікою, відповідним програмним забезпеченням, тощо, що відсутнє в посадових обов`язків посади, яку займала позивач.

Таким чином спростовуються доводи апелянта, що фактично її посада не була скорочена, лише змінилася назва відділу, функції працівника, який залишився працювати, фактично, ідентичні тим функціям, які виконувала апелянт.

При цьому слід звернути увагу, що особа, яка призначена на посаду головного спеціаліста з організації медичної реабілітації сектора з організації медичної реабілітації, раніше займала посаду головного спеціаліста відділу профілактики виробничого травматизму та охорони праці, обсяг обов`язків на якій, зміст цих обов`язків та вимоги щодо володіння комп`ютерної технікою, відповідним програмним забезпеченням фактично відповідає обов`язкам та вимогам до посади головного спеціаліста з організації медичної реабілітації сектора з організації медичної реабілітації.

За таких обставин, характеристики на позивачку перед звільненням, наявності у позивача і в іншої особи вищої економічної освіти, характеристики на особу, яку призначено на посаду, слід дійти висновку, що вказана особа має більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці, ніж позивач. А тому в позивача в порівнянні з даною особою відсутнє переважне право на залишення на роботі.

Крім того слід звернути увагу, що скороченню підлягали усі посади головного спеціаліста відділу, який не був передбачений новим штатним розписом та на новостворені посади призначались працівники за поданням начальника відділення з врахуванням їх кваліфікації та продуктивності роботи , про що зазначалось в клопотаннях про призначення, які надавались створеній комісії.

За таких обставин висновки суду першої інстанції про відмову в позові з підстав недоведеності позовних вимог є обґрунтованим

Доводи апеляційної скарги що, суд не дослідив наявність посад вже в реорганізованому Кам`янець-Подільському відділенні управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області, як саме були розподілені посади у новостворених підрозділах та чи могла вона, апелянт, з урахуванням її освіти, спеціальності, рівня кваліфікації та досвіду роботи обіймати ці посади слід відхилити.

Судом досліджено всі обставини справи, встановлено відсутність вакантних посад, на які могла бути працевлаштована позивачка при скороченні штатів та реорганізації установи.

При цьому в мотивувальній частині постанови наведено, що позивачка не мала переважного права перед іншим працівником з точки зору кваліфікації та продуктивності праці на призначення на новостворені посади.

З цих же підстав не може бути підставою для скасування рішення суду і твердження позивача, що комісія з питань щодо переважного права на залишення на роботі допустила порушення під час розгляду питання щодо її переважного права залишення на роботі.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 10 червня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 30 вересня 2019 року.

Судді А.М. Костенко

О.І. Талалай

Т.В. Спірідонова