Справа № 628/2810/19
Провадження № 2/628/1213/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 жовтня 2019 р. м. Куп`янськ
Куп`янський міськрайонний суд Харківської області у складі судді Шиховцової А.О., у порядку вирішення питання про відкриття провадження у справі, розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:
13.09.2019 р. ОСОБА_1 звернулася до Куп`янського міськраойнного суду Харківської області з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
16.09.2019 року направлений запит до відповідного органу щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача.
01.10.2019 р. надійшла відповідь, з якої вбачається, що відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно з ч.1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.
Разом з цим, у відповідності до ст. 28 ЦПК України позивачі, у встановлених законом випадках, наділені правом вибору підсудності справи.

Так, згідно ч. 2 ст. 28 ЦПК України, позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утримані є малолітні діти або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача.
Як вбачається з позовної заяви, а також копії паспорта позивача ОСОБА_1 місце її проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , що не належить до територіальної юрисдикції (підсудності) Куп`янського міськрайонного суду Харківської області.
До позовної заяви додана ксерокопія довідки від 12.09.2019 р № 1277 Курилівської сільської ради Куп`янського району Харківської області про те, що ОСОБА_1 дійсно проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , разом з дитиною ОСОБА_3 . Таку ж адресу зазначає позивач і у позовній заяві, як фактичне місце проживання.
Статтею 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що вільний вибір місця проживання чи перебування - право громадянина України, а також іноземця та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, на вибір адміністративно-територіальної одиниці, де вони хочуть проживати чи перебувати.
Цією ж статтею визначено, що реєстрація - це внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.
Пунктом 1.2 Наказу Міністерства внутрішніх справ України від 22.11.2012 № 1077 визначено, що реєстрація місця проживання або місця перебування особи - це внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси, за якою з особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції.
Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» дає конкретні визначення термінів «місце проживання» та «місце перебування», а саме місце перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше ніж шість місяців на рік. Місцем перебування може бути готель, санаторій, будинок відпочинку, пансіонат, кемпінг, лікарня, військова частина, місце позбавлення волі, інші установи й житлові приміщення, в яких особа перебуває тимчасово. Під час визначення тимчасового перебування потрібно враховувати те, що особа, яка знаходиться в місці перебування, має місце проживання, але тимчасово знаходиться в іншому місці. Місце перебування фізичної особи є фактичним, юридичним воно стає після внесення даних про нього до реєстру.
Виходячи із системного аналізу норм права, суддя дійшов висновку, що з позивач звернулася з даним позовом не за місцем реєстрації проживання або перебування.
За таких обставин, підстави для застосування правил альтернативної підсудності за вибором позивача відсутні.
За правилами ч. 9 ст. 187 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.
У зв`язку з тим, що зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача ОСОБА_2 , а також позивача, за адміністративно-територіальним розподілом відноситься до території Деснянського району м. Києва, що належить до територіальної юрисдикції (підсудності) Деснянського районного суду м. Києва, суддя приходить до висновку про направлення матеріалів справи за підсудністю.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 27, ч.1 ст. 31, ч. 9 ст. 187, ст. 260 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу направити за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Деснянського районного суду м. Києва (02225, м. Київ, проспект Маяковського, 5-в).
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Куп`янський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги у 15-ти денний строк, з дня її проголошення або складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя А.О.Шиховцова