Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
27 лютого 2019 року м. Теребовля
Теребовлянський районний суд Тернопільської області
в складі: головуючого судді Малярчука В.В.
при секретарі Зіньковській Н.Д.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Теребовля цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, -
Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, в якій просить збільшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на підставі рішення Теребовлянського районного суду від 05 липня 2017 року з та стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 100% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на мотиви викладені у позовній заяві.
Позивачка в судове засідання не з'явилася, однак в позові вказала про те, що справу слухати без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на мотиви вказані у позовній заяві.
Відповідач в судове засіданні не зявився, однак подав до суду заяву про слухання справи без його участі, позов визнав частково просив стягнути з нього аліменти в користь позивачки на утримання дитини в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
У зв'язку з неявкою у судове засідання сторін, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення:
Згідно рішення Теребовлянського районного суду від 05 липня 2017 року, стягнуто із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання однієї неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 700 грн., щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 08 червня 2017 року.
Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч.2 ст. 181 Сімейного Кодексу України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утримані в грошовій формі.
Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до вимог ст.184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р. № 789-XІІ) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження.
Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" звернуто увагу суддів на те, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. У разі виїзду одного з батьків на постійне проживання в державу, з якою Україна не має договору про правову допомогу, аліменти стягуються відповідно до вимог частин 5 - 7 ст. 181 СК. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Порядок стягнення аліментів визначено Законі "Про виконавче провадження", а також у статтях 194 - 197, 274 СК.
Відповідно до частини 1 статті 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між особами, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.
Відповідачем не представлено суду переконливих доказів того, що він за своїм станом здоров"я чи у зв'язку із іншими обставинами не може належно виконувати своїх обовязків по утриманню дитини.
Також позивачка ОСОБА_1 не представила суду жодних доказів про те, що відповідач в змозі сплачувати аліменти на дитину в розмірі 100 % прожиткового мінімуму, а тому суд вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вбачається, що у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду, а не від дня предявлення позову.
На підставі викладеного, суд дійшов до переконання, що позов слід задовольнити частково, стягнувши з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3 в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, жительки м.Теребовля, Паращука, 18/40, Тернопільської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повнолітнього віку, починаючи з моменту набрання рішенням законної сили.
У задоволенні решти позовних вимог слід відмовити у звязку із їх безпідставністю.
Керуючись ст. 4, 13, 82, 263, 265 ЦПК України, ст. ст. 182, 183, 192 СК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд, -
Позов задовольнити частково.
Збільшити розмір аліментів, які стягуються щомісячно з ОСОБА_2 на підставі рішення Теребовлянського районного суду від 05 липня 2017 року.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3 в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, жительки м.Теребовля, Паращука, 18/40, Тернопільської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повнолітнього віку, починаючи з моменту набрання рішенням законної сили.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_5 судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп. в дохід держави.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити у звязку із їх безпідставністю.
Апеляційна скарга на рішення суду подається шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його отримання копії до Тернопільського апеляційного суду через Теребовлянський районний суд.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.
Головуючий В.В. Малярчук