Провадження № 2-о/761/413/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2019 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Волошин В.О. розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення фактів, що мають юридичне значення, -

в с т а н о в и в:

12 вересня 2019р. на адресу Шевченківського районного суду м. Києва надійшла зазначена заява.

13 вересня 2019р., згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями було визначено головуючого суддю Волошина В.О., справа передана судді 16 вересня 2019р.

В своїй заяві заявник просить суд:

-Визнати факт, що правочин, а саме: укладання Договору купівлі - продажу домоволодіння від 27 травня 2019р., посвідченого приватним нотаріусом КМНО Воловиченко В.В. та зареєстрованого в реєстрі за №1252 та укладання Договору купівлі - продажу земельної ділянки від 27 травня 2019р., посвідченого приватним нотаріусом КМНО Воловиченко В.В. та зареєстрованого в реєстрі за №1253 - є дійсним та відбувшимся.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5) ч. 2 ст. 293 ЦПК України).

Згідно з п. 6) ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

У відповідності до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», відповідно до статей 255, 271 Цивільного процесуального Кодексу України (ЦПК) в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Важливе значення має вимога про обов`язкове зазначення у заяві мети встановлення юридичного факту, оскільки мета дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне він правові наслідки. У заяві необхідно також вказати причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт, та навести докази його існування. Встановлення судом певного факту в порядку непозовного провадження можливо лише тоді, коли це не призведе до виникнення спору про право, тобто коли цей факт не торкнеться прав інших осіб.

В поданій заяві заявник не зазначає, з якою саме метою йому необхідно встановити вказаний факт.

При цьому, з даної заяви та характеру правовідносин вбачається спір про право, оскільки даний факт згідно змісту заяви може оспорюватись та не визнаватись заінтересованою особою, а тому має бути доведений в порядку позовного провадження.

Згідно із ч. 4 ст. 315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Враховуючи викладене, приходжу до висновку про необхідність відмовити у відкритті провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 258-260, 293, 315 ЦПК України, суддя,-

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги, протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: