Справа № 336/5935/18
Провадження № 2/336/500/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

14 лютого 2019 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Марко Я.Р., за участю секретаря судового засідання Палубінської К.М., розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Оранта-Січ» до ОСОБА_1 про стягнення суми страхового відшкодування в порядку регресу, -

В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство «Страхова Компанія «Оранта-Січ» (далі по тексту ПрАТ «СК «Оранта-Січ») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування у розмірі 32 300, 00 грн. та понесених судових витрат у сумі 1762,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про те, що 21.01.2018 року о 19 годині 24 хвилин на вулиці Дачній у м. Запоріжжя сталась дорожньо-транспортна пригода (далі по тексту ДТП) за участю автомобілів: «Опель Вектра» д.н. НОМЕР_1, що належить ОСОБА_2 та яким керував ОСОБА_1 та «Тойота Пріус» д.н. 114056 ( на синьому фоні) власником якого є Управління патрульної поліції в Запорізькій області ДПП НП та яким керував ОСОБА_3 Внаслідок ДТП зазначені вище автомобілі отримали пошкодження.

Постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя по справі № 336/443/18 від 14.02.2018 року встановлено, що ДТП сталась з вини відповідача, у звязку з чим останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340, 00 грн.

Постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя по справі № 336/442/18 від 14.05.2018 року та матеріалами справи про адміністративне правопорушення встановлено, що відповідач під час ДТП перебував у стані алкогольного спяніння та ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, проте провадження у справі закрито на підстав частини 1 статті 247 КУпАП у звязку із закінченням строків передбачених статтею 38 КУпАП.

За твердженням позивача, на момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована відповідно до полісу № АМ/ 0029395 від 15.05.2017 року у ПрАТ «СК «Оранта-Січ». Строк дії з 16.05.2017 року до 15.05.2018 року.

14.03.2018 року (вх. №2424) до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування звернувся представник Управління патрульної поліції в Запорізькій області ДПП НП ОСОБА_4 з вимогою відшкодувати шкоду заподіяну, пошкодженням автомобіля «Тойота Пріус» д.н. 114056 (на синьому фоні) внаслідок ДТП.

Відповідно до ремонтної калькуляції № 3469 від 05.04.2018 року складеної директором департаменту автострахування ОСОБА_5 вартість ремонту автомобіля «Тойота Пріус» д.н. 114056 (на синьому фоні) складає 37 805, 06 грн.

Згідно рахунку фізичної особи підприємця ОСОБА_6 (далі по тексту ФОП ОСОБА_6) № 22/02-18 від 22.02.2018 року вартість ремонту автомобіля «Тойота Пріус» д.н. 114056 (на синьому фоні) складає 32 300, 00 грн.

На виконання умов договору страхування та законодавства ПрАТ «СК «Оранта-Січ» перерахувала страхове відшкодування на рахунок ФОП ОСОБА_6 за ремонт автомобіля «Тойота Пріус» у розмірі 32 300,00 грн. на підставі страхового акту від 18.04.2018 року, що підтверджується платіжним дорученням № 866 від 14.05.2018 року.

Посилаючись на приписи п.п. «а» та «ґ» п. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38, ст. 33.1.4 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та статтю 1191 Цивільного кодексу України, позивач просить стягнути з відповідача 32 300 грн. 00 коп. у якості відшкодування матеріальних збитків, зважаючи на керування транспортним засобом ОСОБА_1 на час дорожньо-транспортної пригоди у стані алкогольного спяніння та не повідомлення останнім страховика про настання страхового випадку.

За твердженнями позивача, з метою досудового врегулювання спору відповідачеві були направлені претензії з вимогою відшкодувати страхове відшкодування в порядку регресу, однак ніяких дій зі сторони останнього щодо погашення вищевказаної суми у добровільному порядку здійснено не було.

На підставі викладеного позивач змушений звернутися до суду з даним позовом за захистом своїх прав та законних інтересів.

Ухвалою Шевченківського районного суду від 26.11.2018 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.

Відповідно до частини 4 статті 19 Цивільного процесуального кодексу України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду заяву за змістом якої просив розглядати справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення по справі не заперечує.

Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду невідомі, відзиву або будь-яких заяв до суду не подавав, а тому на підставі статей 280 282 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної справи без участі відповідача за письмовою згодою представника позивача.

За таких обставин судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.

У відповідності до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Суд, у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 12 Цивільного процесуального кодексу України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи обєктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) розяснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обовязки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обовязків.

Статтею 76 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів;3) показаннями свідків.

Відповідно до частини 1 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Опель Вектра», д.н. НОМЕР_1, була застрахована ПрАТ «СК «Оранта-Січ», що підтверджується копією полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/0029395 від 15.05.2017 року (а.с. 4, зворот). Строк дії поліса з 16.05.2017 року по 15.05.2018 року, страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду заподіяну життю та здоровю становить 200 000, 00 грн., за шкоду заподіяну майну 100 000, 00 грн., франшиза 0, 00 грн.

Як вбачається з копії постанови Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 14.02.2018 року (а.с.7), 21 січня 2018 року о 19-24 год. ОСОБА_1 в м. Запоріжжі по вул. Дачна, 10, керуючи автомобілем «Опель Вектра», держномер АР 6504 СТ, рухаючись заднім ходом не впевнився в безпеці та скоїв зіткнення з автомобілем «Тойота Пріус», держномер 114056 (на синьому фоні), під керуванням водія ОСОБА_7, який рухався позаду, чим порушив вимоги п. 10.9 Правил дорожнього руху України, що спричинило пошкодження вказаних транспортних засобів. Зазначеною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 (триста сорок) гривень в дохід держави.

Згідно з постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 14.05.2018 року (а.с.8), 21 січня 2018 року о 19-24 год. ОСОБА_1 в м. Запоріжжі по вул. Дачній, 10 керував автомобілем «Опель Вектра»», держномер АР 6504 СТ, у стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, відповідно до яких водію заборонено керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин. За змістом зазначеної постанови відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, однак провадження у справі закрито у звязку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

14.03.2018 року до ПрАТ «СК «Оранта-Січ» звернувся власник пошкодженого транспортного засобу «Тойота Пріус», держномер 114056 (на синьому фоні) Управління патрульної поліції в Запорізькій області ДПП НП в особі представника ОСОБА_4 з заявою про виплату страхового відшкодування (а.с.5-6).

В результаті зазначеної вище дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений транспортний засіб «Тойота Пріус», держномер 114056 (на синьому фоні). Вартість ремонту вказаного транспортного засобу склала 37 805, 06 грн., що підтверджується копією ремонтної калькуляції № 3469 від 05.04.2018 року (а.с.16-17).

Відповідно до копії рахунку № 22/02-18 від 22.02.2018 року, наданого ФОП ОСОБА_6, сума відновлювального ремонту транспортного засобу «Тойота Пріус», держномер 114056 (на синьому фоні) становить 32 300, 00 грн. (а.с.19).

Відповідно до страхового акту від 18.04.2018 року, вищезазначена дорожньо-транспортна пригоди була визнана страховим випадком та визначено суму матеріальної шкоди спричиненої потерплій стороні Управління патрульної поліції в Запорізькій області ДПП НП - 32 300, 00, грн., франшиза 0, 00 грн., суму страхового відшкодування в розмірі 32 300, 00 грн. ( а.с.4).

Як вбачається з копії платіжного доручення № 866 від 14.05.2018 року ПрАТ «СК «Оранта-Січ» сплатило страхове відшкодування у розмірі 32 300, 00 грн. на користь ФОП ОСОБА_6 (а.с.22).

Окрім того, судом встановлено, що відповідач по справі не повідомив ПрАТ «СК «Оранта-Січ», як страховика, про настання страхового випаду. Доказів на спростування даних висновків суду не надано.

Відповідно до статті 3 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Статтею 979 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до статті 988 Цивільного кодексу України страховик зобов'язаний, зокрема, у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Аналогічний обов'язок страховика встановлений також статтею 20 Закону України «Про страхування».

Статтею 993 Цивільного кодексу України та статтею 27 Закону України «Про страхування» визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоровю та/або майну потерпілого.

Відповідно до статті 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до підпункту а) пункту 38.1.1. частини 38.1 статті 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з пунктом 33.1.4. частини 33.1 статті 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

Обставини, що стали підставою для звернення з позовом до ОСОБА_1про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування в порядку регресу за страховим випадком, що стався 21.01.2018 року з його вини, знайшли своє підтвердження матеріалами справи, відтак, виплачене позивачем на користь ФОП ОСОБА_6 страхове відшкодування, підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача у розмірі 32 300, 00 грн.

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених правових норм, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Оранта-Січ»є такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до положень статті 141 Цивільного процесуального кодексу України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1762,00 грн.

Керуючись статтями 4, 5, 12, 13, 76-81, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 280-282 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Оранта-Січ» до ОСОБА_1 про стягнення суми страхового відшкодування в порядку регресу - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_2, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) на користьПриватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Оранта-Січ» (адреса: м. Запоріжжя, вул. Європейська, 16, ) суму сплаченого страхового відшкодування в порядку регресу у розмірі 32 300, 00 грн., а також понесені судові витрати у вигляді судового збору у сумі 1 762, 00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Повне рішення суду складено 25.02.2019 року.

Суддя: Я.Р.Марко