КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/9773/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2019 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.

суддів Андрієнко А.М., Соколової В.В.

за участю секретаря судового засідання Голопапи Д.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "І.В.Трейд" на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 17 квітня 2019 року

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "І.В.Трейд" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

встановив:

В серпні 2018 року ТОВ "І.В.Трейд" звернулось до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 13379,01 грн. заборгованості, 1500 грн. витрат на правову допомогу та 1762 грн. судового збору.

Вимоги обґрунтовує тим, що товариство є забудовником будинку АДРЕСА_1 , а також надає послуги з утримання будинку і прибудинкової території та комунальні послуги до моменту передачі будинку ОСББ чи іншій обслуговуючій організації.

ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_2 в цьому

будинку. 31 жовтня 2016 року між сторонами укладено Договір №71 про компенсацію витрат на утримання будинку і прибудинкової території та комунальних послуг, згідно із яким споживач зобов`язалась з моменту підписання договору та до моменту передачі будинку на баланс ОСББ або управителя здійснювати компенсацію витрат забудовника.

Зазначає, що у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань заборгованість за послугами становить 10499,67 грн., які позивач просить стягнути поряд із пенею у розмірі 2174,94 грн., 3% річних у розмірі 224,67 грн. та 479,73 грн. інфляційних втрат.

Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 17 квітня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з ухваленим рішенням, ТОВ "І.В.Трейд" подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

Вказує на незаконність висновків суду в тій частині, що товариство не є ані виконавцем, ані виробником, ні іншим учасником відносин із споживачами за спожитими ними комунальними послугами.

Зазначає, що товариство не надає житлово-комунальні послуги, вимоги про стягнення заборгованості за ними не заявляв, а лише виставляє рахунки за понесені витрати на утримання будинку та звертається до суду на підставі договору, що був укладений із відповідачем.

Вказує, що договір не містить умов, згідно із якими товариство має інформувати відповідача про вартість послуг, які підлягають відшкодуванню ним і споживач протягом всього часу не зверталась за інформацією про складові тарифів.

Вказує, що дата набуття відповідачем права власності на квартиру, що є пізнішою за дату укладення Договору №71, не може вливати на виконання нею своїх зобов`язань за цим договором, оскільки ще раніше між сторонами укладено договір-купівлі-продажу майнових прав, відповідно до яких відповідач зобов`язалась сплачувати комунальні витрати.

Зазначає, що в подальших письмових поясненнях розкрив зміст рахунків, у які входять: компенсація за 1 кв.м 8,468 грн. (при цьому вказує, що фактично цей тариф становив 4,46 грн.), 83 грн. за отримання служби консьєрж, 100 грн. охорона, тариф, у який входить забезпечення освітлення МЗК, ліфтів, насосів підкачування води, тариф на опалення.

Вказує, що в іншій аналогічній справі (№760/21579/18) за позовом до чоловіка відповідача, суд задовольнив позовні вимоги.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 посилається на законність рішення суду першої інстанції та повноту з`ясування обставин справи. Вказує, що суд правильно керувався Законом України "Про житлово-комунальні послуги"; умови договору передбачають її обов`язок сплачувати кошти на підставі показань приладів обліку, при цьому вказує, що тарифи мають бути затвердженими; відповідач не підтвердив понесені ним витрати, які вона мала б компенсувати; додаток №1 до договору має іншу назву, ніж той, що вказується в тексті договору; посилається на безпідставність доводів, що товариство не зобов`язано інформувати її про складові платежів; вказує, що станом на 31 жовтня 2016 року вона не була власником квартири, відтак до моменту реєстрації права власності не була зобов`язана компенсувати витрати відповідно до договору.

В судовому засіданні представники позивача ОСОБА_3 О.І. та Титикало Р.С. доводи апеляційної скарги підтримали.

Відповідач та її представник проти доводів апеляційної скарги заперечували, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які з`явились в судове засідання, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до частин 1 та 2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що при зверненні до суду товариством заявлено вимоги про стягнення заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг, проте останнє не є організацією, яка надає та виконує функції в цій сфері. Суд також вказав, що товариством пред`явлені до сплати рахунки за період до моменту, коли відповідач стала власником квартири; на відповідача покладено обов`язок зі сплати податку на землю, хоча остання не є її орендарем.

Проте з такими висновками колегія суддів не погоджується.

З матеріалів справи убачається, що 27 травня 2015 року між сторонами укладено Договір купівлі-продажу майнових прав щодо квартири АДРЕСА_2

23 вересня 2016 року між сторонами укладено Акт приймання-передачі об`єкту нерухомості.

31 жовтня 2016 року між ТОВ "І.В. Трейд" (забудовник) та ОСОБА_1 (споживач) укладено Договір №71 про компенсацію витрат на утримання будинку і прибудинкової території та наданих комунальних послуг.

Відповідно до пункту 1.1 Договору споживач зобов`язується пропорційно площі квартири компенсувати загальні витрати забудовника на утримання будинку та прибудинкової території і відповідно до показників приладів обліку компенсувати витрати забудовника на водопостачання, теплопостачання та постачання електроенергії в квартиру споживача по тарифах, за якими ці послуги отримує забудовник.

Відповідно до пункту 1.3 Договору примірний перелік витрат забудовника на утримання будинку, які компенсує споживач, додається до даного договору та є додатком №1 до даного договору.

Згідно із пунктом 1.4 Договору компенсація споживачем витрат забудовника здійснюється з моменту підписання даного договору та до моменту передачі будинку на баланс створеного співвласниками Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку або на баланс управителю багатоквартирного будинку, визначеного відповідно до вимог Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку".

Відповідно до пункту 1.5 Договору споживач має компенсувати додаткові витрати забудовника а саме: підняття будівельних матеріалів з окремим запуском ліфтів, вивіз будівельного сміття тощо.

Отже сторони для врегулювання своїх відносин уклали договір, який сторони зобов`язались виконувати та який є чинним.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, виплатити гроші тощо або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків згідно із пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України є, зокрема, договори та інші правочини.

Згідно з частиною 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 2 статті 6 ЦК України передбачено, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України).

Згідно із статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Тобто метою договору є забезпечення фіксування тих умов, на які сторони погоджуються для врегулювання своїх взаємних прав і обов`язків щодо обраного ними кола відносин.

Умови договору та спосіб його вчинення можуть бути визначені сторонами з урахуванням вимог законодавства та із дозволеним відступом від нього, або на таких саме принципах запропоновані однією із сторін.

Відповідно до частини 1 статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно із статтею 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу , якщо інше не встановлено договором.

Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобов`язує.

Статтею 322 ЦК України встановлено обов`язок власника утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

З огляду на наведене, правовідносини сторін виникли з укладеного 31 жовтня 2016 року між сторонами Договору №71 про компенсацію витрат, отже не регулюються Законом України "Про житлово-комунальні послуги" та вимог з підстав надання житлово-комунальних послуг позивачем не заявлено.

При цьому, колегія суддів зазначає, що підстава позову - це частина позову, яка відображає обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги і докази, що підтверджують кожну обставину, а також наявність підстав для звільнення від доказування .

Цими обставинами можуть бути лише юридичні факти матеріально-правового характеру, тобто такі факти, які тягнуть певні правові наслідки: виникнення, зміну чи припинення правовідносин. Юридичні факти матеріально-правового характеру, які визначені як підстави позову, свідчать про те, що між сторонами існують правовідносини і що внаслідок певних дій відповідача ці відносини стали спірними.

Звертаючись до суду, позивач позовні вимоги обґрунтував неналежним виконання відповідачем договірного зобов`язання, посилаючись, в тому числі на статті 526, 610 ЦК України.

Колегія суддів зазначає, що при вирішенні справи визначальними для суду є фактичні обставини, наведені у позовній заяві та якими обґрунтовуються позовні вимоги, а не самі по собі посилання позивача на певну норму закону.

Отже посилання позивача в тексті позовної заяви на Закон України "Про житлово-комунальні послуги" є помилковим, проте суд, установивши дійсні правовідносини сторін, повинен застосувати ту норму матеріального права, яка цим правовідносинам відповідає.

Установлено, що відповідач є власником квартири в будинку, обслуговування якого разом з прибудинковою територією здійснює позивач, який несе у зв`язку із цим витрати, щодо компенсації яких сторонами укладено відповідний договір.

На підтвердження факту утримання будинку АДРЕСА_1 позивачем надано, зокрема:

- Договір №2D24C1698 на надання послуг з технічного обслуговування ліфтів від 16 листопада 2016 року, укладений з ПрАТ "ОТІС". Пунктом 2.2 договору визначено щомісячну вартість послуг у розмірі 4335,89 грн. Строк договору з 01 листопада 2016 року по 01 листопада 2017 року із автоматичним продовження.

- Договір №649 про надання послуг по збору та вивезенню відходів комунальних (міських) змішаних, у т.ч. сміття з урн (твердих побутових відходів) від 01 листопада 2017 року, укладений з ТОВ "ЕКОВТОР-ТРАНС". Строк договору з 02 листопада 2017 року по 01 листопада 2018 року. Вартість послуги 77,80 грн. за вивезення одного сміттєвого контейнеру місткістю 1,1 куб.м. Згідно із п.7 договору на тиждень має бути вивезено 8 контейнерів та сторони погодили, що середньомісячний обсяг вивезення відходів становить 35,2 куб.м.

01 квітня 2018 року між цими ж сторонами укладено Договір №35/18 про надання послуг по збору та вивезенню відходів комунальних (міських) змішаних, у т.ч. сміття з урн (твердих побутових відходів). Строк договору з 01 квітня 2018 року по 31 грудня 2018 року. Вартість послуги 104 грн. за вивезення одного сміттєвого контейнеру місткістю 1,1 куб.м. Згідно із п.7 договору на тиждень має бути вивезено 8 контейнерів та сторони погодили, що середньомісячний обсяг вивезення відходів становить 158,40 куб.м.

Додатковою угодою від 01 вересня 2018 року вартість послуги за вивезення одного сміттєвого контейнеру місткістю 1,1 куб.м визначено в розмірі 128 грн.

- Договір №56/2017 про обслуговування зовнішніх водопровідних мереж, укладений з ПрАТ "Акціонерна компанія "Київводоканал". Згідно із розділом 6 вартість обслуговування становить 21399,92 грн. на рік.

- Договір №27 про надання послуг з охорони від 28 грудня 2017 року, укладений з ПрП "ОРЛАН-БЕЗПЕКА". Згідно із додатком №2 з 01 січня 2018 року вартість послуги становить 14000 грн. місяць. Додатковою угодою №1 від 30 травня 2018 року договірні відносини розірвано.

- Договір про надання послуг аутсорсингу безпеки від 15 жовтня 2018 року, укладений з ТОВ "І.В.ТРЕЙД". Згідно із умовами цього договору фіксована плата за послугу становить 30000 грн.

- Договір №150425 про надання телекомунікаційних послуг від 01 березня 2017 року, укладений з ТОВ "МЕРЕЖА ЛАНЕТ".

Згідно із підписаним сторонами додатком №1 до Договору про компенсацію втрат на утримання будинку і прибудинкової території та наданих послуг №1 від 31 жовтня 2016 року, визначено такий примірний перелік витрат забудовника на утримання будинку, які компенсує споживач та тариф, виходячи з 1 кв.м:

1. Прибирання прибудинкової території - 0,900

2. Прибирання місць загального користування та сходових кліток, холів. Придбання миючих засобів - 0,920

3. Вивезення побутових відходів (збирання, зберігання, перевезення, перероблення", утилізація, знешкодження та захоронення) - 0,493

4. Прибирання покрівлі. Сезонне очищення водостоків покрівлі від листя та бруду - 0,005

5. Технічне обслуговування ліфтів. Цілодобова аварійна служба - 0,447

6. Обслуговування систем диспетчеризації (ліфти, машинне відділення ліфтів, насосна станція, теплопункт, електрощитові), сповіщення про несанкціоноване відкриття та зупинку роботи обладнання - 0,095

7. Технічне обслуговування внутрішньо будинкових систем гарячого, холодного водопостачання, водовідведення, теплопостачання, зливової каналізації - 0,515

7.1 Технічне обслуговування теплопункту та насосної станції спеціалізованим підприємством - 0,212

8. Дератизація. Комплексні заходи щодо знищення гризунів хімічним та ультразвуковим методом. Проведення профілактичних заходів для запобігання появи гризунів - 0,003

9. Дезінсекція. Знищення шкідливих комах та тарганів у навколишньому середовищі на всіх фазах їх розвитку. Проведення профілактичних заходів для запобігання появи комах та тарганів - 0,003

10. Обслуговування димовентиляційних каналів. Перевірка спрацювання системи, очищення системи від сторонніх предметів та бруду - 0,010

11. Технічне обслуговування та поточний ремонт систем протипожежної автоматики та димовидалення, а також інших внутрішньо будинкових і інженерних систем у разі їх наявності - 0,127

12. Поточний ремонт конструктивних елементів, внутрішньо будинкових систем гарячого і холодного водопостачання, водовідведення, теплопостачання та зливової каналізації і технічних пристроїв будинків та елементів зовнішнього упорядження - 0,352

13. Поливання клумб і газонів - 0,001

14. Прибирання снігу, посипання частини прибудинкової території, призначеної для проходу та/або проїзду (Враховуючи витрати на придбання протипожежних сумішей, інвентарю, а також заправку дизельної для снігоприбиральної машини (ручне управління)) - 0,085

15. Технічне обслуговування внутрішньо будинкових систем електропостачання, електроосвітлення. Технічне обслуговування зовнішнього освітлення території - 0,515

16. Освітлення місць загального користування, підвальних приміщень та підкачування води - 0,494

17. Енергопостачання для ліфтів - 0,112

18. Адміністративні витрати (Включаючи: заробітну плату, витрати на програмне забезпечення по веденню бухгалтерського обліку, придбання канцтоварів, обслуговування принтера) - 2,177

19. Рентабельність підприємства. Прибуток, врахований в складових тарифу 8% - 0,597

Всього витрат: 8,065

20. 5% Єдиний податок - 0,403

Тариф на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій - 8,468.

Також в додаток №1 закладено додаткові послуги, не враховані в складову тарифу: утримання служби консьєржів 83 грн./квартира, охорона 100 грн./квартира.

Зазначене дає підстави для висновку про узгодження сторонами компенсації витрат на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за тарифом - 8,468 грн. з 1 кв.м, а також утримання служби консьєржів 83 грн./квартира, охорона 100 грн./квартира.

Доводи відзиву на апеляційну скаргу про те, що додаток №1 до договору має іншу назву, ніж той, що вказується в тексті договору, колегією суддів відхиляються, оскільки не установлено, що між сторонами укладено будь-які інші договори, вказаний додаток підписано обома сторонами та він співвідноситься із змістом Договору від 31 жовтня 2016 року.

Посилання відповідача у відзиві на апеляційну скаргу на той факт, що правовідносини сторін врегульовано Законом України "Про житлово-комунальні послуги", а тарифи мають бути затвердженими є помилковим, оскільки колегією суддів установлено наявність договірних правовідносин сторін та узгодження порядку компенсації витрат відповідно до умов договору (Розділ 2 Договору).

Доводи відповідача у відзиві на апеляційну скаргу про те, що станом на 31 жовтня 2016 року відповідач не була власником квартири, відтак до моменту реєстрації права власності не була зобов`язана компенсувати витрати відповідно до договору, відхиляються колегією суддів, оскільки сторонами узгоджено набуття чинності договором з моменту його підписання. Окрім того, установлено, що до набуття права власності на об`єкт нерухомості відповідач була власником майнових прав, набутих відповідно до Договору №37 купівлі-продажу майнових прав від 27 травня 2015 року, які згідно із статтею 190 ЦК України уважаються майном як особливим об`єктом, при цьому майнові права визнаються речовими правами.

З матеріалів справи убачається, що фактично нарахування відповідачу проведено з розрахунку 83 грн. за отримання служби консьєрж, 100 грн. охорона, а також компенсацію втрат на утримання будинку і прибудинкової території за тарифом 4,46 грн., що є меншим, ніж вказано у договорі, відтак не є порушенням прав відповідача.

Згідно із умовами пункту 4.1.2 укладеного між сторонами Договору від 31 жовтня 2016 року споживач несе відповідальність за несвоєчасне внесення компенсації за отримані послуги - шляхом сплати пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє на момент прострочення сплати грошових коштів, від суми заборгованості за кожний день прострочення (включаючи день оплати).

Окрім того, відповідно до статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на наведене, колегія суддів дійшла висновку про стягнення ОСОБА_1 на користь ТОВ "І.В.Трейд" 10499,67 грн. заборгованості за Договором №71 про компенсацію витрат на утримання будинку і прибудинкової території та комунальних послуг від 31 жовтня 2016 року, 2174,94 грн. пені, 224,67 грн. 3% річних та 479,73 грн. інфляційних втрат.

Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 частини 3 статті 133 ЦПК України установлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до статті 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до частини 6 статті 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Позивачем на підтвердження витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, надано Договір №33 про надання правової допомоги, укладений з Адвокатським бюро "ТИТИКАЛО ТА ПАРТНЕРИ", Протокол узгодження гонорару (договірної ціни), а також платіжне доручення №2412 від 14 грудня 2017 року про сплату позивачем згідно договору за правову допомогу 1500 грн.

Клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката не надано.

Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

З огляду на те, що колегія суддів дійшла висновку про задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 4405 грн. в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору та 1500 грн. в рахунок відшкодування витрат на правничу допомогу.

Відповідно до статті 376 ЦПК України неправильне застосування норм матеріального права є підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового судового рішення.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "І.В.Трейд" задовольнити .

Рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 17 квітня 2019 року скасувати та ухвалити нове судове рішення наступного змісту.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "І.В.Трейд" задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_5 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "І.В.Трейд" (код ЄДРЮОФОПГФ 32111502, м.Київ, вул. Тургенєвька, 44 н.п. 54) 10499,67 грн. заборгованості за Договором №71 про компенсацію витрат на утримання будинку і прибудинкової території та комунальних послуг від 31 жовтня 2016 року, 2174,94 грн. пені, 224,67 грн. 3% річних та 479,73 грн. інфляційних втрат.

Стягнути з Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_5 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "І.В.Трейд" (код ЄДРЮОФОПГФ 32111502, м.Київ, вул. Тургенєвька, 44 н.п. 54) 4405 грн. в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору та 1500 грн. в рахунок відшкодування витрат на правничу допомогу.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, установлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 02 жовтня 2019 року.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді А.М. Андрієнко

В.В. Соколова