КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2019 року м. Київ

Єдиний унікальний номер справи №381/2900/15-ц

Апеляційне провадження №22-ц/824/6891/2019

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Іванченка М.М.

суддів: Желепи О.В., Рубан С.М.

при секретарі: Макаровій К.В.

за участю:

представника скаржника: Семенаша А.В.

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу

за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області ухваленого 3 листопада 2015 року в приміщенні суду в складі судді Соловей Г.В. (інформація про дату складання повного судового рішення відсутня),-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовом до ОСОБА_2 , в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просив стягнути з відповідача борг в сумі 54000 грн та судовий збір.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказував, що 4 серпня 2011 року між ним та відповідачем укладено договір позики, згідно якого відповідачу було передано майно- транспортний засіб легковий автомобіль ОПЕЛЬ АСТРА 2004 року випуску за який відповідач зобов`язався сплатити гроші в сумі 68000 грн до 01 червня 2015 року. Укладення договору підтверджено розпискою підписаною відповідачем але в зазначений термін відповідач борг не повернув.

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 15 листопада 2015 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 54000грн., а також вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись із судовим рішенням ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу в якій просила оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Посилається на те, що судове рішення необґрунтоване та незаконне, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права при неповному з`ясуванні обставин справи. При цьому зазначає, що даним рішенням порушено її права, зокрема вказує, що суд не залучив її до участі. Крім того, у своїй апеляційній скарзі скаржник посилається на те, що розписка від 4 серпня 2011 року була складена лише для того, або в подальшому стягнути з неї кошти та вважає, що вона була складена після розірвання шлюбу, оскільки їй про обставини складання договору позики у формі розписки не відомо.

Представник скаржника у суді апеляційної інстанції підтримав апеляційну скаргу з підстав викладених у ній.

Сторони усудове засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належно.

Тому, в порядку ч.2 ст.372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшов наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 4 серпня 2011 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір позики у формі розписки відповідно до якого відповідач зобов`язався надати позивачу грошові кошти за автомобіль марки OPELASTRA в сумі 68000 грн строком до 1 червня 2015 року (а.с.8).

Так, зі змісту оскаржуваного судового рішення вбачається, що відповідачем не заперечується факт отримання коштів.

Проте, звертаючись із апеляційною скаргою ОСОБА_3 зауважувала, що вона, як дружина, станом на день складання розписки, не надавала згоди на складання даного договору, вказувала, що дана розписка була складена сторонами договору після розірвання шлюбу між нею та ОСОБА_2 для уникнення поділу майна подружжя.

Із матеріалів справ вбачається, що ОСОБА_4 перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 , при цьому між сторонами існує спір згідно якого ОСОБА_2 просить стягнути з ОСОБА_3 половину грошової суми, що позичали на придбання автомобіля за договором позики одним із подружжя в інтересах сімї від 4 серпня 2011 року, з врахуванням боргу в розмірі 54000 грн за цим договором.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 20 червня 2019 року по справі призначено комплексну судову експертизу, та поставлено перед експертами питання:

- чи виготовлений рукописний текст (рукописні записи) оригіналу боргової розписки від 4 серпня 2011 року саме ОСОБА_2 ?

- чи виготовлений рукописний текст, а саме оригінал боргової розписки в період 4 серпня 2011 року?

Зобов`язати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 надати вільні зразки підпису ОСОБА_2 та на вимогу експерта надати оригінал договору позики від 4 серпня 2011 року укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та оригінал боргової розписки від 4 серпня 2011 року.

18 липня 2019 року до Київського апеляційного суду надійшла цивільна справа з Київського науково-дослідного інституту судових експертиз разом із листом та клопотанням експерта.

У клопотанні експерт посилається на вимоги Науково - методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 8 жовтня 1998 року №53/5, відповідно якого для проведення почеркознавчих досліджень рукописних записів та підписів надаються оригінали документів.

Разом з тим, експерт зазначає, що з метою проведення повного та всебічного дослідження необхідно надати оригінал досліджуваного документа (боргова розписка від 04.08.2011 року); достовірні вільні зразки почерку ОСОБА_2 , що наявні у листах, документах з місця роботи, автобіографії, записниках, тощо (у тому числі наближених за часом виконання до досліджуваного документа, тобто за 2008-2015 роки); умовно-вільні зразки почерку ОСОБА_2 ; експериментальні зразки почерку ОСОБА_2 відповідно до тексту розписки від 4 серпня 2011року на 3-5 арк. формату А4.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 25 липня 2019 року поновлено провадження у даній справі, також зобов`язано ОСОБА_1 та ОСОБА_5 надати суду оригінал договору позики від 4 серпня 2011 року укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

При цьому судом в ухвалах від 20 червня 2019 року та від 25 липня 2019 року роз`яснено наслідки ч.1 ст.109 ЦПК України.

На виконання вимог ухвали суду ОСОБА_2 направив до суду заяву в якій вказує на те, що оригінал договору позики від 4 серпня 2011 року укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 наявний в матеріалах справи.

Згідно наявної в матеріалах справи позовної заяви позивачем додано до неї копія письмової розписки (п.5 додатків до позовної заява а.с. 4).

Перевіривши матеріали справи апеляційним судом не виявлено оригінал договору позики від 4 серпня 2011 року, який складено у формі розписки, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . При цьому з матеріалів справи не вбачається, що суду надавались на огляд її оригінал.

Враховуючи те, що проведення експертного дослідження неможливе без оригіналу договору позики від 4 серпня 2011 року, а позивач та відповідач ухиляються від надання оригінал договору позики від 4 серпня 2011 року та з урахуванням положень ч.1 ст.109 ЦПК України, апеляційний суд не визнає факт того, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , укладено договір позики, складений у формі розписки виготовлено не саме 4 серпня 2011 року.

Отже, оскільки матеріали справи не містять доказів на підтвердження факту отримання ОСОБА_2 грошових коштів від ОСОБА_1 та враховуючи те, що матеріали справи не містять підтверджень того, що 4 серпня 2011 року у ОСОБА_2 виникли боргові зобов`язання перед ОСОБА_1 , апеляційний суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є надуманими.

А тому, судом апеляційної інстанції не приймається до уваги визнання ОСОБА_2 боргових зобов`язань перед ОСОБА_1 , за нібито укладеним 4 серпня 2011 року договором позики, складеним у формі розписки, оскільки на момент розгляду даної справи в провадженні судів перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, предметом якого був OPEL ASTRA, який вказано у договорі від 4 серпня 2011 року.

За таких обставин та те, що судом першої інстанції не перевірено наявність оригіналу договору позики від 4 серпня 2011 року, складеного у формі розписки, апеляційний суд вважає, що рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 15 листопада 2015 року постановлено з порушенням норм права, відтак підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

В порядку розподілу судових витрат з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 стягнути судові витрати у розмірі 1027 грн 65 к. в рівних частинах з кожного.

В зв`язку з тим, що ціна позову в даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа згідно п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України є малозначною і в силу вимог п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України ухвалене по ній апеляційним судом судове рішення не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.п. а) г) п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 15 листопада 2015 року скасувати та постановити нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 ) судовий збір в сумі 1027 грн 68 в рівних частинах з кожного.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя:

Судді: