Справа № 349/120/19
Провадження № 2/349/122/19
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

25 лютого 2019 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області

у складі головуючого судді Могили Р.Г.

за участі секретаря судового засідання Боянівської Г.М.,

учасники судового провадження:

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу №349/120/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину,

ВСТАНОВИВ:

В січні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 в розмірі по 2000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Позовна заява мотивована тим, що відповідач по справі ОСОБА_2 є батьком неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. На даний час ОСОБА_2 не приймає участі у вихованні дитини та в добровільному порядку ніякої матеріальної допомоги на його утримання не надає. Дитина перебуває на її повному матеріальному забезпеченні. Посилаючись на те, що відповідач ухиляється від покладеного на нього обовязку утримувати свою дитину, просила позов задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала з підстав наведених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 подав заяву про визнання позову в повному обсязі.

Враховуючи визнання позову відповідачем , суд вважає, що є законні підстави для ухвалення у судовому засіданні рішення про задоволення позову з огляду на таке.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серія І-НМ №013149, виданим 02 червня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Рогатинського районного управління юстиції Івано-Франківської області.

Спірні правовідносини сторін виникли із сімейних відносин та регулюються нормами Сімейного кодексу України.

Статтею 51 Конституції України гарантовано, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей.

За умовами, встановленими ч.1 ст. 3 Конвенції та ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого врахування інтересів дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За змістом ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно з ч. 1, ч.2 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

З огляду на те, що розмір прожиткового мінімуму на дитину віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень та враховуючи, що відповідач визнав позов в розмірі 2000 грн., тобто в розмірі прожиткового мінімуму на дитину віком від 6 до 18 років, суд прийшов висновку, що аліменти потрібно визначити в твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 грн щомісячно .

Вищенаведені обставини дають підстави суду зробити висновок про наявність правових підстав для задоволення позову повністю.

Аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову (ч.1 ст.191 СК України).

Також, суд визнає необхідним застосувати п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України і допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст.ст. 141, 206, 259, 263-265, 430 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину, задовольнити повністю.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 2 000,00 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стягнення аліментів розпочати з 22 січня 2019 року і проводити щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць звернути до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Державної судової адміністрації України, вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01601, (ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України 26255795) з зарахуванням на рахунок 6001, отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, код класифікації доходу 22030106 768 грн. 40 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Рогатинський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Відповідач:ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2.

Дата складення повного судового рішення - 26 лютого 2019 року.

Суддя Р.Г.Могила