У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2019 Справа №607/3539/19

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Братасюка В.М.

з участю секретаря Созаснької Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі подання Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянина ОСОБА_1, -

В С Т А Н О В И В:

Головний державний виконавець Хомик Ю.М. за погодженням із в.о.начальника Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянина ОСОБА_1, посилаючись на те, що на виконанні в Тернопільському міському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області перебуває виконавче провадження №53170900 на підставі виконавчого листа №819/1229/16 виданого 08.12.2016 року Тернопільським окружним адміністративним судом про стягнення з субєкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_1 податкового боргу в розмірі 342232грн.

Державним виконавцем керуючись ст.3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження» 22.12.2016р. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №53170900, яку надіслано сторонам до виконання та відома.

22.12.2016р. державним виконавцем відповідно до ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про арешт майна боржника та внесено відомості до відповідних державних реєстрів, що підтверджується витягом №51110885 з Державного реєстру обтяжень рухомого майна та витягом №99244175 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження.

06.03.2017р. представником боржника ОСОБА_2 ознайомлено з виконавчим провадженням № 53170900 та знято копії постанов, що підтверджується відміткою на заяві.

Згідно відповіді ДФС від 04.07.2017р. боржник не працює і не має відкритих рахунків у банках.

Відповідно до відповіді ПФУ від 27.06.2017р. боржник пенсії не отримує та не працює за трудовими чи цивільно-правовими договорами.

27.06.2017р. боржнику надіслано виклик, в якому зобов'язано боржника

з'явитись 07.07.2017р. до державного виконавця.

26.07.2017р. ОСОБА_1 з'явився до державного виконавця та надав письмові пояснення, в яких зазначив, що є суб'єктом підприємницької діяльності але підприємницьку діяльність не веде, відкритих рахунків, рухомого чи не рухомого майна не має, не одружений, не працює.

Згідно відповіді Регіонального сервісного центру МВС в Тернопільській області за боржником т/з не зареєстровані.

Відповідно до відповіді Головного управління дерпродспожив служби в Тернопільській області за боржником сільськогосподарська техніка чи інші механізми не зареєстровані.

Згідно відповіді управління держпраці у Тернопільській області від 30.06.2017р. за боржником технологічні транспортні засоби чи інші механізми не зареєстровані.

За відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Тернопільській області ОСОБА_1 зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1.

Боржник ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 документований паспортами громадянина України для виїзду за кордон, а саме: - серії ЕХ №701312, виданий 31.10.2013р. та серії FE №441919, виданий 04.05.2016р.

Згідно відповіді від 14.11.2018р. Регіонального сервісного центру МВС в Тернопільській області за боржником т/з не зареєстровані.

14.11.2018р. боржнику надіслано виклик, в якому зобов'язано боржника

з'явитись 20.11.2018р. до державного виконавця, що підтверджується списком

№3211 згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів.

Як вбачається із відповіді від 21.11.2018р. ТзОВ «МБТІ» за боржником немає зареєстрованого нерухомого майна в м.Тернополі.

Згідно відповіді від 27.09.2018р. держгеокадастру за боржником земельні ділянки не зареєстровані.

Відповідно до відповіді від 14.11.2018р. Пенсійного фонду України боржник пенсії не отримує і не працює за трудовими та цивільно-правовими договорами.

Згідно відповіді Державної фіксальної служби України від 14.11.2018р боржник має відкриті рахунки в Тернопільській філії ПАТ КБ «Приват Банк».

18.12.2018р. керуючись ст.56 Закону України «Про виконавче

провадження» винесено постанову про арешт коштів боржника та надіслано

у відповідні установи для виконання.

14.01.2019р. державним виконавцем надіслано в банк вимогу на

списання коштів з рахунків боржника.

Згідно повідомлення ПАТ КБ «Приват Банк» від 18.01.2019р. на рахунках недостатньо коштів для виконання постанови про арешт коштів ОСОБА_1 в сумі 376595,20грн. від 18.12.2018року.

Відповідно до інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 12.02.2019р. за боржником не зареєстровано право власності на нерухоме майно.

Як вбачається із змісту подання, на даний час вимога державного виконавця про перерахунок грошових коштів на рахунок ТМВ ДВС ГТУЮ у Тернопільській області не виконана, відповіді з банку ще не одержано.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закону), виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 19 ч. 3 ст. 18 Закону передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до ч. 1 ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення.

Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця (ч. 4 ст. 441 ЦПК України).

Суд, вивчивши подання, дослідивши його матеріали та оцінивши їх, приходить до переконання, що у задоволенні подання слід відмовити з наступних підстав.

Згідно із ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України»,право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобовязань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

З вказаної норми слідує те, що право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду зобов'язань, тобто, наявність лише самого зобов'язання, відсутності надходжень в рахунок погашення заборгованості, чи значного терміну невиконання зобовязання, не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Посилання державного виконавця наведенні в поданні, що боржник заборгованість у добровільному порядку не сплачує, хоча у нього відкрилися рахунки в банку та останнім не вживаються заходи спрямовані на виконання покладених на нього зобовязань, не є достатньою підставою вважати, що боржник ухиляється від виконання покладених на нього рішенням суду зобовязань.

Враховуючи, що втручання в свободу пересування особи є винятковим заходом, на даний час вимога державного виконавця про перерахунок грошових коштів на рахунок ТМВ ДВС ГТУЮ у Тернопільській області не виконана, відповіді з банку ще не одержано, відомо лише, що коштів на рахунках банку недостатньо, тому на думку суду, подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 є передчасним.

Крім того, у поданні відсутні обґрунтування необхідності застосування обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1

Керуючись ст. 33 Конституції України, ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» ст. ст. 258, 259, 260, 353, 354, 441 ЦПК України, суд, -

В С Т А Н О В И В:

У задоволенні подання Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянина ОСОБА_1, 02.07.1968року народження, ідентифікаційний код НОМЕР_1 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку, визначеному п.15.5 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції, у 15-денний строк з дня проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий суддяОСОБА_3