Номер провадження: 22-ц/813/3420/19
Номер справи місцевого суду: 521/2077/18
Головуючий у першій інстанції Михайлюк О. А.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

25.02.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в особі судді-доповідача Таварткіладзе О.М., розглянувши питання про відкриття провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 адвоката Паркаєва Сергія Вікторовича на рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 08 листопада 2018 року по цивільній справі за позовом Одеської міської ради до ОСОБА_3 про визнання спадщини відумерлою, визнання недійсним та скасування свідоцтва про право на спадщину за законом, витребування майна з незаконного володіння, скасування рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, третя особа Державний нотаріус Сьомої одеської державної нотаріальної контори Михальова Л.І. та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до Одеської міської ради про встановлення факту окремого проживання та встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, третя особа Державний нотаріус Сьомої одеської державної нотаріальної контори Михальова Л.І.,

встановив:

Рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 08 листопада 2018 року позов ОМР задоволено.

Визнано спадщину після смерті ОСОБА_6, що складається з однокімнатної квартири загальною площею - 36,5 кв.м., житловою площею - 18,7 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та однокімнатної квартири загальною площею - 33,6 кв.м., житловою площею - 21,3 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 відумерлою.

Визнано недійсним та скасовано свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_1 яке зареєстроване в реєстрі нотаріальних дій за № 3-1140 та видане ОСОБА_3 28.07.2017 року державним нотаріусом Сьомої одеської державною нотаріальною контори Михальовою Л.І.

Визнано недійсним та скасовано свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_2 яке зареєстроване в реєстрі нотаріальних дій за № 3-1596 та видане ОСОБА_3 27.09.2017 року державним нотаріусом Сьомої одеської державною нотаріальною контори Михальовою Л.І.

Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийняте державним реєстратором - державним нотаріусом Сьомої одеської державної нотаріальної контори Михальовою Л.І. від 28.07.2017 року, індексний номер рішення: 36361132, за яким право власності на квартиру АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3 ІПН НОМЕР_1.

Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийняте державним реєстратором - державним нотаріусом Сьомої одеської державної нотаріальної контори Михальовою Л.I. від 27.09.2017 року, індексний номер рішення: 37303798, за яким право власності на квартиру АДРЕСА_2 належить ОСОБА_3, ІПН НОМЕР_1.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Одеської міської ради 6 167,00 гривень в рахунок сплаченого судового збору.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до Одеської міської ради про встановлення факту окремого проживання та встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини - відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, представник ОСОБА_3 адвокат Паркаєв Сергій Вікторович подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОМР, а позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити.

Однак, дана апеляційна скарга підлягає залишенню без руху у зв'язку з тим, що в порушенні п. 3 ч. 4 ст. 356 ЦПК України апелянтом не у повному обсязі сплачено судовий збір за подачу апеляційної скарги на рішення суду.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір», за подання апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

З матеріалів справи вбачається, що позовна заява ОМР подана у лютому 2018 року та має три вимоги немайнового характеру.

Зустрічна позовна заява ОСОБА_3 подана у липні 2018 року та згідно уточнених позовних вимог від 17.07.2018 року має дві вимоги немайнового характеру.

Відповідно до ставок судового збору, які діяли в 2018 році, за подання до суду юридичною особою позовної заяви немайнового характеру оплаті підлягав судовий збір у розмірі 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 1762 грн.

За подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру оплаті підлягав судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 704,80 грн.

Відповідно до ст.6 ч.3 ЗУ „Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Таким чином, враховуючи ставки судового збору для суду першої інстанції та суду апеляційної інстанції, вимоги апеляційної скарги, оплаті підлягає судовий збір у розмірі 10 043,40 (1762 х 3 = 5286; 704,80 х 2 = 1409,60; 5286 + 1409 = 6695,60 х 150% = 10 043, 40).

Враховуючи сплачені апелянтом 352,40, доплаті підлягає судовий збір у розмірі 9 691 грн.

Вказана грошова сума повинанна бути внесена за наступними реквізитами:

Отримувач коштівУК у м.Одесі/Малиновськ. р-н/22030101
Код отримувача (код за ЄДРПОУ)38016923
Банк отримувачаКазначейство України (ЕАП)
Код банку отримувача (МФО)899998
Рахунок отримувача0031
Код класифікації доходів бюджету22030101
Призначення платежу*;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Одеський апеляційний суд (назва суду, де розглядається справа)

При заповненні платіжного документа у графі «Код платника» платником судового збору - юридичною особою зазначається код ЄДРПОУ, а платником - фізичною особою - ідентифікаційний код, а при його відсутності, у зв'язку з релігійними переконаннями, зазначаються його паспортні дані.

Оригінал квитанції про сплату судового збору необхідно надати на адресу Одеського апеляційного суду (м. Одеса вул. Івана та Юрія Лип, 24-а).

Відповідно до ч.2 ст.357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, згідно якої суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Таким чином, апеляційну скаргу слід залишити без руху та надати апелянту строк для усунення зазначених недоліків. В разі невиконання у передбачений законом строк вимог закону, апеляційна скарга буде визнана неподаною та повернута.

При цьому, суд апеляційної інстанції звертає увагу на наступне.

Поняття розумних строків розгляду справи в контексті ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод нетотожне (неідентичне) поняттю процесуальних строків в національних системах права. Право Європейського Суду з прав людини є «автономним» і його тлумачення Судом Конвенції не пов'язане з тлумаченням права національними судами.

ЄВРОПЕЙСЬКИЙ СУД з прав людини оцінює «розумність» тривалості провадження з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв:

складність справи,

поведінка заявника та відповідних органів влади,

а також важливість предмета спору для заявника

(див., серед інших джерел, рішення у справі «Фрідлендер проти Франції» (Frydlender v. France) [ВП], заява № 30979/96, п. 43, ECHR 2000-VII). Українські справи: «Світлана Науменко проти України», рішення від 09 листопада 2004 року; «Меріт проти України», рішення від 30.03.2004 року; «Єфименко проти України», рішення від 18 липня 2006 року, «Івань та інші проти України», рішення від 12 січня 2017 року, п.п.7, 8; «Аніфер проти України», рішення від 26 липня 2018 року п.6, та інші.

В пункті 1.6. Європейської хартії про статус суддів (Рада Європи, 1998 р.) з урахуванням положень статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом» зазначено, що на державу покладається обов'язок забезпечувати суддів всіма засобами, необхідними для належного виконання їхніх завдань, і зокрема, для розгляду справ в межах розумного періоду часу.

У пункті 33, 35 Рекомендації СМ/Rec (2010) 12 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо суддів: незалежність, ефективність та обов'язки, ухваленою Комітетом Міністрів Ради Європи 17 листопада 2010 року, підкреслено, що кожна держава повинна виділяти судам достатньо ресурсів, приміщень та устаткування, щоб вони могли функціонувати відповідно до стандартів, викладених у ст.6 Конвенції, а також щоб судді могли ефективно працювати.

У судах має працювати достатня кількість суддів та кваліфікований допоміжний персонал.

Тому, незабезпечення належного функціонування судової системи через відсутність достатньої кількості суддів, у зв'язку з надмірним навантаженням, унеможливлює розгляд справ у строки, передбачені національним законодавством.

З початку січня 2019 року по 22.02.2019 року внаслідок автоматизованого розподілу до судді Таварткіладзе О.М. надійшло 422 справи.

З урахуванням надмірного навантаження, яке виходить за межі фізичних можливостей, недостатньою кількістю суддів (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 16), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці і т.п.), суд апеляційної інстанції позбавлений можливості вирішити питання щодо відкриття провадження у справі, призначити справу до розгляду та розглянути у строки, передбачені національним законом.

Керуючись ст.ст. 185, 356, 357 ЦПК України,

ухвалив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 адвоката Паркаєва Сергія Вікторовича на рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 08 листопада 2018 року по цивільній справі за позовом Одеської міської ради до ОСОБА_3 про визнання спадщини відумерлою, визнання недійсним та скасування свідоцтва про право на спадщину за законом, витребування майна з незаконного володіння, скасування рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, третя особа Державний нотаріус Сьомої одеської державної нотаріальної контори Михальова Л.І. та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до Одеської міської ради про встановлення факту окремого проживання та встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, третя особа Державний нотаріус Сьомої одеської державної нотаріальної контори Михальова Л.І. - залишити без руху.

Надати апелянту строк десять днів з дня отримання даної ухвали для усунення вказаних недоліків скарги.

Роз`яснити апелянту, що у разі невиконання ухвали у передбачений законом строк вимог закону, зокрема несплати судового збору, апеляційна скарга буде визнана неподаною та повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.М. Таварткіладзе