Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2019 року м.Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області в складі:

головуючої судді ПИСАНЕЦЬ Н.В.

при секретарі Метьолкіній Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Новоолексіївської сільської ради Волноваського району Донецької області про визнання права власності в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

05 жовтня 2018 року позивач звернувся до суду із позовом до Новоолексіївської сільської ради Волноваського району Донецької області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. Свої вимоги мотивував тим, що 03 грудня 2007 року померла ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-НО № 240293, виданим 05 грудня 2007 року виконкомом Новоолексіївської сільської ради Волноваського району Донецької області (актовий запис №7). Позивач із померлою у родинних відносинах не перебували. За заповітом, посвідченим 08.12.1997 року Новоолексіївською сільською радою Волноваського району Донецької області, відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №14762553 від 27.05.2008р., зареєстрованого в реєстрі за №33, спадкоємцем усього майна ОСОБА_2 є ОСОБА_1

На день її смерті залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки загальною площею 6,02 га, кадастрові номери :03:000:0365, :04:000:0224 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Новоолексіївської сільської ради Волноваського району Донецької області, яке належало померлій на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДН №173930 від 01.08.2005р. Вказаний державний акт було втрачено ще за життя спадкодавця, у звязку із чим, позивачем у Волноваській районній газеті «Наше слово» було від 16.05.2018р. №38 (10530) розміщено оголошення про визнання його недійсним.

Звернувшись після смерті ОСОБА_2 до нотаріуса, позивач отримав постанову про відмову від вчинення нотаріальної дії від 21.06.2018р., оскільки ним не було надано оригіналу державного акту.

Враховуючи наведені обставини, позивач просить суд визнати за ним право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом.

В судове засідання належним чином повідомлені про час та дату розгляду справи сторони не зявились, надавши заяви про розгляд справи за їх відсутності, представником відповідача також було зазначено про визнання позовних вимог ОСОБА_1

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини та вважає можливим розгляд справи за відсутності сторін та задовольнити позовні вимоги, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.ст.81 ЦПК України кожна із сторін зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір.

Відповідно до ст. 263 ч.5 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно та всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Так встановлено, що позивач ОСОБА_1 із померлою 03.12.2007р. ОСОБА_2 (свідоцтво про смерть серії І-НО № 240293, виданим 05 грудня 2007 року виконкомом Новоолексіївської сільської ради Волноваського району Донецької області (актовий запис №7) у родинних відносинах не перебували. За заповітом, посвідченим 08.12.1997 року Новоолексіївською сільською радою Волноваського району Донецької області, відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №14762553 від 27.05.2008р., зареєстрованого в реєстрі за №33, спадкоємцем усього майна ОСОБА_2 є ОСОБА_1

Право власності на спірну земельну ділянку загальною площею 6,02 га, кадастрові номери :03:000:0365, :04:000:0224 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Новоолексіївської сільської ради Волноваського району Донецької області - належало померлій на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДН №173930 від 01.08.2005р.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла до інших осіб-спадкоємців. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.1 ст.1273 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Осіб, які б мали право на обовязкову долю в спадщині судом не встановлено.

Згідно ст.ст. 328, 329 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини, спадкове майно належить спадкоємцю з моменту відкриття спадщини. У відповідності з ч. 2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

З роз'яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, у листі від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування", вбачається, якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК України, відповідно якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до п.37 постанови Пленуму ВСУ № 5 від 07.02.2014 року Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав, з урахуванням положень ч.1 ст.15 та ст.392 ЦК власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності.

Повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.3, 79, 80, 130, 174, 209, 218 ЦПК України, Закону України «Про власність», ст. ст..331, 327, 1268, 377 Цивільного кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_2, що померла 03.12.2007р. - право власності на земельну ділянку загальною площею 6,02 га, кадастрові номери :03:000:0365, :04:000:0224 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Новоолексіївської сільської ради Волноваського району Донецької області, яке належало померлій на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДН №173930 від 01.08.2005р.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Донецької області, шляхом подачі апеляції протягом 30-ти днів після проголошення рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п.15.5 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Н.В.Писанець