Ухвала

30 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 2-717/11

провадження № 61-12982св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна»,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 14 січня 2013 року у складі судді Батченка О. В. та ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 17 липня 2017 року у складі колегії суддів: Галущенка О. І., Лисенка П. П., Серебрякової Т. В.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій

У жовтні 2010 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (далі - ТОВ «ОТП Факторинг Україна)звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позов обґрунтовано тим, що 22 серпня 2007 року позивач та ОСОБА_3 уклали кредитний договір № ML-400/262/2007. За умовами договору ОСОБА_3 отримала 200 000,00 дол США кредиту на придбання нерухомого майна, та зобов`язалась повернути отримані кошти не пізніше 22 серпня 2027 року.

Договором передбачено повернення кредитних коштів щомісячними платежами у розмірі відповідно до графіку, здійснювати сплату частки кредиту та проценти за його користування у розмірі 4,99 % річних плюс FIDR, а у разі прострочення зобов`язання сплачувати пеню у розмірі 1 % від суми несвоєчасно виконаних боргових зобов`язань за кожний день прострочення.

В подальшому до договору неодноразово вносилися погоджені сторонами зміни щодо розміру відсоткової ставки.

Останній раз додатковим договором від 22 грудня 2009 року № 2 була замінена попередня процентна ставка 7 % річних плюс FIDR на 6,50 % річних плюс FIDR та на плаваючу процентну ставку 5,99 % плюс FIDR на період: з 22 грудня 2009 року по 21 березня 2010 року та на період: з 22 березня 2010 року до закінчення виконання зобов`язань.

З метою забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_3 між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ОСОБА_2 22 серпня 2007 року було укладено договір поруки № SR-400/243/2007. Згідно умов договору поруки ОСОБА_2 поручився за ОСОБА_3 щодо повернення позики за кредитним договором № ML-400/262/2007 на умовах кредитного договору.

Внаслідок невиконання позичальником своїх зобов`язань за вищевказаним договором утворилась заборгованість, розмір якої, станом на 31 травня 2010 року, складає 1 852 895,78 грн, яка складається з суми заборгованості за тілом кредиту у розмірі 209 975,00 дол США, що за офіційним курсом долара США до гривні, встановленим Національним банком України становить 1 664 072,95 грн, суми заборгованості за відсотками у розмірі 16 971, 97 дол США, що за офіційним курсом долара США до гривні, встановленим Національним банком України становить 134 504,56 грн, суми пені у розмірі 54 243,27 грн та суми штрафу у розмірі 75,00 грн.

У зв`язку з наявністю цієї заборгованості та зважаючи на договір поруки від 22 серпня 2007 року, з урахуванням змін внесених 22 травня 2009 року, укладений з ОСОБА_2 , позивач просив стягнути заборгованість у солідарному порядку.

Заочним рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 14 січня 2013 року позов задоволено частково.

Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором від 22 серпня 2007 року № ML-400/262/2007 у сумі 1 818 577,51 грн, яка складається з: заборгованості за кредитом - 1 664 072,95 грн, заборгованості зі сплати процентів - 134 504,56 грн та пені - 20 000,00 грн, а також по 910,00 грн судових витрат з кожного. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 17 липня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилено. Заочне рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 14 січня 2013 року залишено без змін.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційних скарг, позиції інших учасників справи

До Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у серпні 2017 року засобами поштового зв`язку надійшла касаційна скарга ОСОБА_2 на заочне рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 14 січня 2013 року та ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 17 липня 2017 року, в якій скаржник, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати вказані судові рішення в частині стягнення заборгованості з поручителя ОСОБА_2 та ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову ТОВ «ОТП Факторинг Україна».

У листопаді Поліщуком Л. Л. подано заяву про зупинення виконання заочного рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 14 січня 2013 року та ухвали Апеляційного суду Миколаївської області від 17 липня 2017 року по цивільній справі № 2-717/11, до закінчення касаційного провадження.

Станом на дату постановлення цієї ухвали від інших учасників справи не надходило заперечень на вищезазначену касаційну скаргу.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 вересня 2017 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 14 січня 2013 року та ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 17 липня 2017 року, витребувано матеріали справи з Центрального районного суду м. Миколаєва та надано строк для подачі заперечень на касаційну скаргу.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04 грудня 2017 року зупинено виконання заочного рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 14 січня 2013 року та ухвали Апеляційного суду Миколаївської області від 17 липня 2017 року до закінчення касаційного провадження.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - Закон від 03 жовтня 2017 року), за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону від 03 жовтня 2017 року, касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У березні 2018 року Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ зазначену цивільну справу передано Верховному Суду.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України, підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною п`ятою статті 401 ЦПК України, суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Позиція Верховного Суду

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України, у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 14 січня 2013 року та ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 17 липня 2017 року призначити до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін на 09 жовтня 2019 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. Ю. Гулейков

О. В. Ступак

Г. І. Усик