Пров. №2/766/857/19
22 лютого 2019 року м. Херсон
Херсонський міський суд Херсонської області в складі: головуючого судді Ус О.В., секретар судового засідання Дровосєкова В.М., з участю позивача ОСОБА_1, третіх осіб: ОСОБА_2, ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, Виконавчий комітет Херсонської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
Позивач 27.11.2018 р. звернулась до суду з позовом в якому просила визнати відповідача ОСОБА_4 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, яке розташоване за адресою: м.Херсон, вул. 13 Текстильна, буд. 13, мотивуючи тим, що вона є співвласником спірного житлового будинку, у якому зареєстрований відповідач, який у ньому не проживає, свої речі вивіз, комунальні послуги не сплачує.
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 17 грудня 2018 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання.
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 14 січня 2019 року задоволено клопотання позивача про виклик та допит свідків, судове засідання відкладено на 22.02.2019 р.
В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі та дала пояснення аналогічні викладеним в позові обставинам. Проти розгляду справи у відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини не явки суду не відомі, відзив суду не подавав.
Треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини не явки суд не повідомляли.
Представник третьої особи Виконавчого комітету Херсонської міської ради в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за відсутності представника.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 суду пояснив, що знає позивача з дитинства, відповідач її син, більше двох років не проживає у спірному житловогму будинку. Зі слів ОСОБА_1 йому відомо, що відповідач виїхав на заробітки на Західну Україну зі своєю нареченою. Випадків того, що позивач або будь-які інші особи перешкоджали відповідачу проживати у житлі йому невідомі, речі відповідача у будинку відсутні.
Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_6 суду пояснив, що є сусідом позивача, відповідач ОСОБА_7 не проживає близько двох років у будинку, та поїхав на заробітки. Випадків того, що позивач або будь-які інші особи перешкоджали відповідачу проживати у житлі їй невідомі, речі відповідача у будинку відсутні.
Суд, заслухав вступне слово позивача, встановивши обставини справи, перевіривши їх доказами, та допитавши свідків, вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав.
Житловий будинок №13 по вулиці 13 Текстильній у м. Херсоні належить на праві власності ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2, що підтверджено свідоцтвом про право на спадщину за законом від 19.10.2018 р., витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №142054589 від 22.10.2018 р., свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 19.10.2018 р. (арк. справи 6, 14, 15).
Згідно актів від 23.11.2018 р. складених ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_4 за адресою: м. Херсон, вул. 13 Текстильна, буд. 13 не проживає з червня 2017 року (арк. справи 7, 9, 10).
Відповідно до довідки №132 від 24.11.2018 р. складеної головою органу самоорганізації населення квартального комітету №16, ОСОБА_4 за адресою: м. Херсон, вул. 13 Текстильна, буд. 13 не проживає, що підтверджують сусіди (арк. справи 8).
За відомостями домової книги на домоволодіння №13 по вулиці 13 Текстильній у м. Херсоні ОСОБА_4 зареєстрований у будинку 31.10.1986 р. (арк. справи 11-13).
Відсутність речей відповідача та його не проживання за вказаною адресою підтвердили допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_6 У суду не має сумнівів щодо достовірності та правдивості фактів, повідомлених свідками. Даних про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутня, їх показання обєктивно підтверджуються і не суперечать іншим представленим суду доказам.
Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Частиною 1 ст. 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно зі ст. 319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно вселення членів сімї у житлове приміщення, яке належить громадянину на праві власності є результатом реалізації права власника й у них виникає право на користування чужим майном, тобто сервітутне право.
У відповідності до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
В судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач мав обєктивну можливість користуватися спірним житловим приміщенням, перешкод йому позивач не чинила, покинув житло добровільно, майно та речі відповідача в будинку відсутні, поважних причин для його відсутності у спірному житловому приміщенні не існувало.
Відсутність відповідача за місцем мешкання понад один рік, без поважних причин та відсутність іншої домовленості між власником житлового приміщення та відповідачем, дають суду підстави зробити висновок, що відповідач, не мешкаючи в спірному домоволодінні з червня 2017 року, без поважних причин, втратив право користування житловим приміщенням, в звязку з чим підлягає визнанню таким в судовому порядку.
Згідно зі ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.
Відповідно до абзацу 10 ч.1 ст.3 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, реєстрація - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.
Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою.
Згідно зі ст. 6 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобовязані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання.
Статтею 7 цього ж Закону встановлено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням.
Таким чином, виходячи зі змісту зазначених норм закону, прийняте рішення суду про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням відповідно є підставою для зняття цієї особи з реєстрації, тому відповідач додатковому визнанню таким, що підлягає зняттю з реєстраційного обліку не підлягають, тому в задоволенні позову в цій частині необхідно відмовити.
Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні.
Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися.
Рішення в повному обсязі складене 25 лютого 2019 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України, ст.ст. 12, 76, 81, 90, 235, 258, 263-265, 268, 273, 279, 280-283, 352, 354 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, Виконавчий комітет Херсонської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії МР № 371861, виданий 29.05.2012 р.) таким, що втратив право користування житловим будинком №13 по вулиці 13 Текстильній у м. Херсоні.

В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Згідно загального порядку оскарження, дане рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Херсонського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

СуддяОСОБА_10