Справа № 346/5790/18
Провадження № 2/346/495/19
01 жовтня 2019 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області
у складі: головуючого судді Беркещук Б.Б.,
секретаря Матушевської Г.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломия справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,-
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики мотивуючи тим, що 05 серпня 2015 року між ним та відповідачем укладено договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Пітеляк С.В. та зареєстрований в реєстрі за № 1137. Згідно п. 1 вказаного договору він, позивач передав відповідачу строком до 05 лютого 2016 року, а відповідач прийняв від нього грошові кошти в розмірі 37 000 грн. Дану суму відповідач зобов`язався повернути йому до 05 лютого 2016 року. Крім того, відповідно до п.2 договору позичальник зобов`язався повернути йому, позивачу одержані у позику кошти у порядку та на умовах , передбачених договором. Вказує, що п.4 встановлено, що у разі несвоєчасного повернення позичальником суми боргу, він зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 100 процентів річних від простроченої суми.
Вказує, що на сьогоднішній день відповідач свого зобов`язання по поверненню боргу не виконав, грошові кошти не повернув та ухиляється від їх повернення
Просить суд стягнути з відповідача на свою користь суму боргу за вищезгаданим договором позики з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та 100 процентів річних, що становить 115 934,9 грн.
Позивач у судове засідання не з"явився, подав до суду заяву про розгляд справи зв його відсутності
Відповідач належним чином повідомлений про дату,час і місце судового засідання в судове засідання не з`явився без повідомлення причин, та відзиву не подав.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положеннямст. 280 ЦПК України.
У відповідності дост. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Враховуючи подане клопотання позивача та проаналізувавши письмові докази по справі, суд вважає що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав.
У відповідності до ч.1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов"язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Відповідно до ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника, або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми, або визначеної кількості речей.
Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику ( грошові кошти) у такій же самій кількості, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором.
Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).
Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.
Позичальник має право оспорювати договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж установлено договором (ч. 1 ст. 1051 ЦК). При цьому, за змістом ч. 2 ст. 1051 ЦК, при укладенні договору позики в письмовій формі (крім випадків укладення його під впливом обману, насильства, зловмисної домовленості представника позичальника з позикодавцем або під впливом тяжкої обставини) безгрошовість такого договору не може ґрунтуватись на поясненнях свідків, а може бути підтверджена лише належними і допустимими доказами .
Згідно ст. 526 ЦК України зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Згідно ст. 530 ч. 1 ЦК України, якщо у зобов"язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Встановлено, що відповідно до договору позики від 05 серпня 2015 року позивач ОСОБА_1 передав позичальникові ОСОБА_2 строком до 05 лютого 2016 року , а останній прийняв від позикодавця ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 37 000 грн. Таку ж саме суму грошових коштів без нарахування процентів позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві до 05 лютого 2016 року. Даний договір посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Пітеляк С.В. та зареєстровано в реєстрі за № 1137. (а.с.37)
Відповідно до п.2 договору позичальник зобов`язався повернути позивачу одержані у позику кошти у порядку та на умовах , передбачених цим договором. Пунктом 3 визначено, що при поверненні позичальником коштів буде свідчити заява позикодавця підпис на якій буде завірено нотаріально. Пунктом 4 встановлено, що у разі несвоєчасного повернення позичальником суми позики, він зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення , а також 100 процентів річних від простроченої суми. У пункті 7 вказано, що сторони домовилися, що документом, який підтверджуватиме прострочення виконання позичальником зобов`язання та безспірність заборгованості буде письмове нагадування (у вигляді заяви) позикодавця про суму заборгованості, яка підлягає поверненню та строк платежу.
06.10.2018 р. позивач ОСОБА_1 надіслав на адресу відповідача ОСОБА_2 вимогу (досудову) якою просив протягом 14 календарних днів з моменту отримання цієї вимоги повернути грошові кошти (а.с.7-8,9-10).
Приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано_Франківської області Угриновська Ю.М. на підставі ст. 84 Закону України «Про нотаріат» посвідчила , що нею 08 жовтня 2018 року заяву ОСОБА_1 передано ОСОБА_2 Заява містила відомості щодо вимоги про сплату ним боргу за договором позики протягом 14 календарних днів з моменту одержання цієї вимоги (а.с.14)
У вказаний строк відповідач на порушення своїх договірних зобов`язань позику не повернув.
Відповідно до договору позики сторони у присутності нотаріуса ствердили, що їх волевиявлення є вільним і відповідає внутрішній волі , договір не носить характеру фіктивного та удаваного правочину(пункт 9)
Згідно ст. 527 ч. 1 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
В силу ст. 1050 ч. 1 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 625 ч.ч. 1, 2 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Суд, не погоджується з розрахунком позивача розміру інфляційних збитків за несвоєчасне повернення боргу та розраховує за формулою за період з 06.02.2016 по 06.11.2018: [Індекс інфляції] - добуток щомісячних індексів за відповідний період [Збитки від інфляції] = [Сума боргу] ? [Індекс інфляції] / 100% - [Сума боргу], де сукупний індекс інфляції 136,91, та відповідно збитки від інфляції становлять 13 656,70 грн.
Також суд не погоджується з періодом за який позивач просить стягнути проценти річних а саме з 06.02.2015 р. оскільки договір позики укладено 05.08.2015 р., то саме з цієї дати слід нараховувати проценти, які будуть складати суму 120 528,77 грн. Однак, позивач просить стягнути суму 100 процентів річних за прострочення виконання грошового зобов"язання меншу , а саме 101 775 грн.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Оскільки суд не вправі виходити за межі позовних вимог, то вважає, що з відповідача слід стягнути за період з 05.08.2015 р. по 06.11.2018 р. 100 процентів річних за прострочення виконання грошового зобов`язання (що встановлено договором п. 4), суму 101 775 грн.
За таких обставин, оскільки між сторонами існують зобов`язальні правовідносини, відповідачем порушено права позивача на виконання грошового зобов`язання за договором позики, у зв`язку з чим останній повинен нести юридичну відповідальність у виді сплати процентів за прострочення виконання грошового зобов`язання та інфляційних збитків за несвоєчасне повернення боргу, то суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені (а.с. 1) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1160,00 грн.
На підставі наведеного, ст.ст. 509, 524, 526, 536, 610-612, 625, 640, 1046-1049 ЦК України, керуючись ст.ст. 247 ч.2, 268, 273, 280-282, 354 ЦПК України, -
Позов задовольнити .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за договором позики від 05 серпня 2015 року суму 115 431(сто п"ятнадцять тисяч чотириста тридцять одна ) грн.70 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 160 (одна тисяча сто шістдесят ) грн. 00 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановленихЦПК Українине подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Найменування та ім`я сторін, їх місце знаходження та проживання:
ОСОБА_1 , місце проживання АДРЕСА_1 реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_1 .
ОСОБА_2 , місце проживання АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_2
Суддя Беркещук Б. Б.