Дата документу 01.03.2019 Справа № 554/2817/17
Справа №554/2817/17
Провадження№2/554/2035/2017
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 березня 2019 року м. Полтава
Октябрськийрайонний суд м.Полтави, в складі суду :
судді Блажко І.О.
при секретарі - Гребенюк С.С.
за участю позивача - ОСОБА_1
представника позивача ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області, Головного управління Державної казначейської служби України в Полтавській області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконною бездіяльністю органу досудового розслідування , -
06 квітня 2017 року ухвалою судді Гальонкіної Ю.С. позовну заяву залишено без руху. (а.с.4 т.1).
20 квітня 2017 року ухвалою судді Гальонкіної Ю.С. відкрито провадження у справі та призначено розгляд на 30 травня 2017 року (а.с.8 т.1).
30 травня 2017 року до суду надійшли заперечення ГУНП в Полтавській області. В яких прохали відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог до ГУНП в Полтавській області (а.с.18-22 т.1).
11 жовтня 2017 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про уточнення позовних вимог. В яких прохав : стягнути з Головного управління національної поліції України в Полтавській області відшкодування моральної шкоди, заподіяної незаконними діями та бездіяльністю службових осіб Головного управління національної поліції України в Полтавській області у розмірі 920 000,00 грн.(а.с.67-70 т.1)
10 січня 2018 року ухвалою судді Октябрського районного суду м.Полтава Кулешової Л.В. цивільну справу прийнято до провадження судді. Розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 27 лютого 2018 року (а.с.100 т.1).
12 червня 2018 року ОСОБА_1 надав суду позовну заяву про уточнення позовних вимог. В якій остаточно прохав: стягнути з ОСОБА_8 в особі Головного управління національної поліції України в Полтавській області відшкодування моральної шкоди, заподіяної незаконними діями та бездіяльністю службових осіб Головного управління національної поліції України в Полтавській області у розмірі 920 000,00 грн. (а.с.158-161 т.1).
12 червня 2018 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду на 16 серпня 2018 року. (а.с.163 т.1).
12 червня 2018 року ухвалою суду залучено у справі як співвідповідачів ГУ ДКСУ в Полтавській області та ОСОБА_8 казначейську службу (а.с.165 т.1).
Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу справ 26.09.2018 між суддями Октябрського районного суду м.Полтави від 26.09.2018 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ГУНП в Полтавській області, ГУДКС України в Полтавській області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди передано для подальшого розгляду судді Блажко І.О., у звязку із звільненням судді Кулешової Л.В.
27 вересня 2018 року ухвалою судді Октябрського районного суду м.Полтава Блажко І.О. прийнято до провадження цивільну справу та призначено розгляд справи по суті на 23 жовтня 2018 року. (а.с.190 т.1).
23 жовтня 2018 року ухвалою суду позовну заяву ОСОБА_1 - залишено без розгляду (а.с.204,205 т.1).
12 листопада 2018 року до суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу суду від 23 жовтня 2018 року (а.с.216-218 т.1).
13 грудня 2018 року постановою Полтавського апеляційного суду ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 23.10.2018 про залишення без розгляду скасовано. Справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду (а.с.247-250 т.1).
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та представник позивача за ордером ОСОБА_2 позов підтримали, прохали задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечували.
Відповідач ОСОБА_6 управління Національної поліції в Полтавській області в судове засідання 30.01.2019 та 28.02.2019 свого представника не направили, будучи належним чином повідомлені шляхом отримання судової повістки. (а.с.13, 43 т.2)
Відповідач ОСОБА_6 управління Державної казначейської служби України в Полтавській області в судове засідання 28.02.2019 свого представника не направили, будучи належним чином повідомлені шляхом отримання судової повістки під розписку після судового засідання. (а.с.38 т.2)
Відповідач ОСОБА_8 казначейська служба України в судове засідання 28.02.2019 свого представника не направили, будучи належним чином повідомлені шляхом отримання судової повістки під розписку після судового засідання. (а.с.39 т.2).
Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, заслухавши позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи з наступного.
За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені нормами статті 1167 ЦК України, відповідно до якої моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини, крім випадків, встановлених ч.2 цієї статті.
Як свідчить тлумачення статті 1176 ЦК України шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.
За відсутності умов для застосування частини першої статті 1176 ЦК, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто на основі загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 ЦК).
Аналогічний висновок про застосування статей 1166, 1167, 1173, 1174, 1176 ЦК України зроблено Верховним Судом України у постанові від 25.05.2016 у справі № 6-440цс16.
Пунктами 3, 4, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 "Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" роз'яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору (п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»).
Як вбачається із матеріалів справи, позивач просить стягнути з державного бюджету України через ОСОБА_8 казначейську службу України на його користь моральну шкоду у розмірі 920 000 гривень, завданої неправомірними діями та бездіяльністю працівниками ГУНП в Полтавській області під час проведення досудового розслідування.
Суд вважає, що позивач не надав доказів того, що йому завдано моральної шкоди працівниками ГУНП в Полтавській області, а також доказів того, що їх діяння були протиправними внаслідок неналежного виконання ними покладених на них трудових чи службових обов'язків.
ОСОБА_1 в обґрунтування позовних вимог посилається на бездіяльність слідчих при проведенні досудового розслідування. Проте відповідне рішення про визнання протиправною бездіяльності слідчих органів під час досудового розслідування не приймалось компетентними органами.
Крім того, позивачем не надано доказів на підтвердження заподіяння йому відповідачами моральної шкоди.
Так, під час вирішення спорів про відшкодування шкоди за ст.ст. 1167 1174 ЦК України доказуванню підлягає: факт спричинення шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди і його вина, причинний зв'язок між протиправною дією та негативними наслідками.
Відсутність хоча б одного з таких елементів виключає відповідальність за заподіяння шкоди. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди.
При цьому в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов'язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяною шкодою.
Так, позивачем не надано доказів на підтвердження перенесених ним душевних страждань, погіршення стану здоровя, порушення нормальних життєвих звязків та стосунків з оточуючими, а також не зазначено з яких саме міркувань він виходив при визначенні розміру моральної шкоди у сумі 920000 гривень.
З огляду на зазначене, необґрунтованими є посилання ОСОБА_1 на те, що сам факт винесення ухвали слідчим суддею, його численні звернення до різних установ в ході проведення досудового розслідування є доказом заподіяння позивачу моральної шкоди та підставою для стягнення моральної шкоди.
Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено та не надано належних доказів, що підтверджували б отримання ОСОБА_1 моральної шкоди, спричиненої працівниками ГУНП в Полтавській області при проведенні досудового розслідування.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку в позовних вимогах ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконною бездіяльністю органу досудового розслідування відмовити.
Відповідно до ч.1 ст.4 ЗУ «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» відшкодування шкоди у випадках, передбачених пп.1, 3, 4 і 5 ст. З цього Закону, провадиться за рахунок коштів державного бюджету. Відповідно до ч.І ст.25 Бюджетного кодексу України ОСОБА_8 казначейська служба України здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду. Згідно п.5 Положення про ОСОБА_8 казначейську службу України, затвердженого указом Президента України від 13.04.2011 Казначейство України відповідно до покладених завдань, в тому числі, здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду. Відповідно до п.п. 1 п. 41 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 за №845, Казначейство здійснює безспірне списання коштів державного бюджету для відшкодування: шкоди, заподіяної громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури та судів. А на підставі п. 44 вказаного Порядку, безспірне списання коштів державного бюджету здійснюється Казначейством за рахунок і в межах бюджетних призначень передбачених у державному бюджеті на зазначену мету.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку про відмову в задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Державної казначейської служби України в Полтавській області, Державної казначейської служби України.
Що стосується посилань позивача на затягування процесу досудового розслідування суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), яка згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Поняття «розумного строку» надано ч. 1 ст. 28 КПК України.
Частиною 2 ст.28 КПК України визначено, що проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження суд.
Таким чином, доводи позивача в частині тривалого розслідування кримінальної справи, повинні розглядатися у відповідності до положень кримінально-процесуального законодавства.
Відповідний порядок щодо оскарження рішень слідчого, прокурора в ході досудового розслідування встановлено главою 26 КПК України.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд відносить судові витрати по даній справі за рахунок держави.
Відповідно до п. 13 ч.2 ст. 3 ЗУ «Про судовий збір» ОСОБА_1 від сплати судового збору під час розгляду страви в усіх судових інстанціях звільнений.
Керуючись ст.ст.12, 81, 229, 247, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд , -
У позові ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконною бездіяльністю органу досудового розслідування відмовити.
У позові ОСОБА_1 до Головного управління Державної казначейської служби України в Полтавській області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконною бездіяльністю органу досудового розслідування відмовити.
Позивач громадянин України, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, Красноярського краю, зареєстрований місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.
Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги до суду першої інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після спливу строку на подачу апеляційної скарги, якщо така скарга не буде подана.

Заочне рішення суду може бути переглянуто Октябрським районним судом м. Полтави за заявою відповідача, яку може бути подано до суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікацйної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Учасники справи можуть отримати інформацію по даній справі на офіційному вебпорталі судової влади України за веб-адресоюhttp://court.gov.ua/sud1622/з зазначенням індивідуального номеру провадження.

Рішення складено 01 березня 2019 року

Суддя І.О.Блажко