Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/1841/13-ц

Номер провадження: 2/511/16/19

26 лютого 2019 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Іванової О. В.,

при секретарі Кириловій І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Роздільна Одеської області цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом та просить постановити рішення, яким стягнути на його користь з відповідача суму заборгованості у розмірі 88044,92 гривен та суму судових витрат по справі (а.с.2-3).

Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до умов кредитного договору № DNH4КР20430764 від 20.02.2006 року, ОСОБА_2, 20.02.2006 року отримав кредит у розмірі 5363,80 гривен зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

У порушення вимог кредитного договору, що стосується своєчасного погашення заборгованості по кредиту та відсотків нарахованих за користування кредитом відповідач належним чином не виконав, в звязку з чим у нього перед позивачем станом на 07.06.2013 року виникла заборгованість по кредитному договору у розмірі 88044,92 гривен. Оскільки по теперішній час відповідач грошові кошти не повернув, позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

30 вересня 2013 року судом постановлено заочне рішення по вказаній цивільній справі за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1, яким позовні вимоги були задоволені у повному обсязі, та стягнуто з відповідача ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк»: заборгованість станом на 07.06.2013 року за кредитним договором № DNH4КР20430764 від 20.02.2006 року в розмірі 88044,92 гривен, у тому числі: заборгованість за кредитом -5 363,80грн; заборгованість по процентам за користування кредитом - 27 085,82грн.; пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 50 926,49грн.; а також штрафи відповідно до пункту 2.4.5.5. Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) 500грн.; штраф (процентна складова) 4 168,81грн.; та суму судових витрат в розмірі 880,45 гривен судового збору.(а.с.44).

13 грудня 2017 року відповідач подав до суду заяву про перегляд вищеназваного заочного рішення суду, посилаючись на те, що кредитного договору з АТ КБ «ПриватБанк» він не укладав та будь яких коштів від банку не отримував, оскільки у 2006 році ним був втрачений паспорт громадянина України та замість втраченого в 2007 році він отримав новий паспорт, (про що надав відповідні докази). Про існування заочного рішення він дізнався від свого представника та отримав рішення тільки 04.12.2017 року. Будь яких повідомлень про дату та місце розгляду справи не отримував взагалі.

Тобто, відповідач не знав і за таких обставин не міг знати про розгляд справи судом, та відповідно був позбавлений можливості надати свої заперечення щодо суті позовних вимог з якими він категорично не згодний і про що зазначив в поданій заяві.(а.с.71-78).

18.12.2018 року до суду АТ КБ «ПриватБанк» не погодившись з вимогами ОСОБА_2 по заяві про скасування заочного рішення від 30.09.2013 року надіслали заперечення, які обґрунтували тим, що відповідач жодних належних доказів до заяви про перегляд заочного рішення, які могли б бути підставою для скасування рішення суду не надав. З довідки наданої ним стосовно звернення до правоохоронних органів з підстави втрати паспорту не вбачається коли втрачений паспорт та коли саме відповідач звернувся з заявою про втрату. На їх думку твердження відповідача є надуманими, повністю спростовуються доказами по справі та не впливають на зміст ухваленого рішення. В задоволенні заяви просили відмовити.(а.с.82-85).

10.01.2018 року та 23.01.2018 року за клопотанням представника відповідача адвоката ОСОБА_3 до матеріалів справи в якості доказів були долучені: ксерокопія заяви ОСОБА_2 до Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області про вчинення щодо нього кримінального правопорушення, передбаченого ст..190 КК України, ксерокопію талона повідомлення № 002564 виданого 09.01.2018 року та оригінал довідки Роздільнянського районного підрозділу ГУ ДМС України в Одеській області № 5141/117 від 19.01.2018 року.(а.с.90-92; 103-104).

01.02.2018 року судом постановлено ухвалу по цивільній справі за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, про скасування заочного рішення від 30.09.2013 року та призначення по справі підготовчого судового засідання за правилами загального провадження.(а.с.119-120).

15.02.2018 року представник відповідача адвокат ОСОБА_4 надав до суду відзив на позовну заяву, який обґрунтував тим, що ОСОБА_2 ніякого кредитного договору з АТ КБ «ПриватБанк» не укладав, на його укладання нікого не уповноважував, грошові кошти також не отримував, у 2006 втратив паспорт, а новий отримав лише в 2007 році. Просив суд, в задоволені позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» відмовити.(а.с.127-128).

22.03.2018 року ухвалою суду за клопотанням представника відповідача адвоката ОСОБА_4 по справі призначено судову почеркознавчу експертизу, провадження по справі зупинено.(а.с.144-148).

10.05.2018 року на адресу суду надійшло клопотання судового експерта Одеського науково дослідного інституту судових експертиз про надання додаткових матеріалів, необхідних для проведення судово почеркознавчої експертизи та рахунок по якому відповідачу необхідно провести оплату вартості експертизи.(а.с.159-162).

11.05.2018 року відповідача повідомили про надходження клопотання судового експерта.(а.с.163).

25.07.2018 року матеріали цивільної справи судовим експертом Одеського науково дослідного інституту судових експертиз були повернуті на адресу суду, оскільки відповідачем у встановлений законом термін додаткові матеріали та оплата вартості робіт не була здійснена.(а.с.164).

06.08.2018 року ухвалою суду провадження по справі поновлено та призначено судове засідання, про що були повідомлені учасники справи.(а.с.165).

19.09.2018 року ухвалою суду за повторною заявою відповідача була знову призначена судово-почеркознавча експертиза на дослідження якої були надіслані додаткові зразки підпису відповідача, які були надані останнім. (а.с.180-184).

20.09.2018 року цивільна справа з експериментальними зразками підпису ОСОБА_2 надіслана судовому експерту Одеського науково дослідного інституту судових експертиз для проведення судово почеркознавчої експертизи.(а.с.185-195).

09.10.2018 року на адресу суду надійшло клопотання судового експерта Одеського науково дослідного інституту судових експертиз про надання додаткових матеріалів, необхідних для проведення судово почеркознавчої експертизи та рахунок по якому відповідачу необхідно провести оплату вартості експертизи.(а.с.197-199).

Копії клопотання судового експерта та рахунку за проведення експертизи відповідач отримав наручно 02.11.2018 року та 14.11.2018 року(а.с.202;203).

17.12.2018 року матеріали цивільної справи судовим експертом Одеського науково дослідного інституту судових експертиз були повернуті на адресу суду, оскільки відповідачем у встановлений законом термін додаткових матеріалів надано не було та оплата вартості робіт не була здійснена (а.с.205).

21.12.2018 року ухвалою суду провадження по справі поновлено та призначено судове засідання на 17.01.2019року, про що були повідомлені учасники справи.(а.с.207-210).

17.01.2019 року в судове засідання представник позивача не зявився, зявився відповідач, але судове засідання було відкладено у звязку з перебуванням головуючого судді, як судді доповідача в іншому процесі по розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, яке слухається колегіально.

Відповідач ОСОБА_2 під час підготовчого судового засідання суду пояснив, що ніяких коштів він не отримував, тому заперечує проти задоволення позову. Заявлені ним експертизи не були виконані з причини не можливості ним надання експерту вільних зразків підпису у оригіналах документів до лютого 2006 року, у звязку з чим не здійснював оплати для їх проведення; будь-яких клопотань не заявляв.

Ухвалою суду від 20.02.2019р. було закрито підготовче провадження по вказаній справі (а.с.217).

Представник позивача в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи сповіщений належним чином, про що в справі є відповідні докази. В позовній заяві просив справу розглянути за відсутністю представника позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

В судове засідання відповідач не зявився, будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду справи, про що в матеріалах справи є відповідні докази, але надав заяву з проханням слухати справу за його відсутності (218, 221).

Суд, враховуючи, що відповідно до ЦПК України розгляд справи проводився за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося (ч. 2 ст. 247 ЦПК України).

Вивчивши матеріали справи, враховуючи думку представника позивача, викладену в заяві, перевіривши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено із матеріалів справи, що відповідно до укладеного договору № DNH4КР20430764 від 20.02.2006 року ОСОБА_2 20.02.2006 року отримав кредит у розмірі 5 363,80грн, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25.08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним і Банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати Банку грошові кошти(щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов.

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки.

АТ КБ "ПриватБанк" свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме видав відповідачу кредит у розмірі 5 363,80грн..

Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором № DNH4КР20430764 від 20.02.2006 року.

У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 07.06.2013 року має заборгованість 88 044,92грн., яка складається з наступного:

- заборгованість за кредитом -5 363,80грн;

- заборгованість по процентам за користування кредитом - 27 085,82грн.;

- пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 50 926,49грн.;

а також штрафи відповідно до пункту 2.4.5.5. Умов та правил надання банківських послуг:

- штраф(фіксована частина) 500грн.;

- штраф(процентна складова) 4 168,81грн.

З матеріалів цивільної справи не вбачається, що відповідачем були надані належні допустимі докази, які б свідчили на його користь.

Також викладене підтверджується:

- копією розрахунку заборгованості за кредитним договором.(а.с.5-6);

- копією кредитного договору, додаткових угод(за наявності), розрахункових документів. (а.с.7-27);

- копією довідки про включення до ЄДРПОУ(а.с.28).

Згідно з положеннями статей 530, 612, 625 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у термін, встановлений договором або законом.

Згідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

У відповідності до вимог ст.12, 76-82, 108 ЦПК України, з метою всебічного і повного з'ясування обставин справи, судом неодноразово було запропоновано відповідачу надати докази на підтвердження своїх заперечень, двічі призначалися експертизи по справі, проте вказані докази суду надано не було.

Доводи відповідача, викладені ним у заяві про скасування заочного рішення, що він не отримував кредит в АТ КБ «Приватбанк» суд не приймає до уваги, оскільки вони не доведені відповідачем у встановленому законом порядку та спростовуються доказами наданими представником позивача про отримання відповідачем ОСОБА_2 кредиту.

Крім того, приймаючи до уваги той факт, що за період розгляду справи проведення судової почеркознавчої експертизи було призначено судом двічі, обидві ухвали про призначення судової почеркознавчої експертизи не були виконані з вини саме відповідача, а саме з причини відсутності додаткових матеріалів з зразками почерку відповідача та не оплати надісланих рахунків, суд вбачає в діях ОСОБА_2 зловживання наданими йому діючим законодавством процесуальними правами, а також спробу затягнути розлад справи на якомога довший строк та всі негативні наслідки не здійснення відповідних дій, суд покладає на відповідача.

Суд вважає, що відповідач в даному випадку самостійно розпорядився своїми правами, ухилився від проведення експертизи та відповідні докази суду не надав.

Згідно до ст. 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з'ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку про необґрунтованість доводів відповідача про відсутність у нього кредитних зобовязань перед позивачем та про підробку його підпису на кредитному договорі та доданих до нього документах.

Таким чином, суд вважає встановленим те, що ОСОБА_2 істотно порушив норми Закону та умови договору № DNH4КР20430764 від 20.02.2006 року, не виконавши взяті на себе зобовязання щодо повернення кредиту разом з нарахованими відсотками та іншими платежами, передбаченими Договором, ці грошові кошти підлягають стягненню з позичальника.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що ОСОБА_2 не виконав взяті на себе зобовязання за договором, а відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу, яка передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Крім цього статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Оскільки позивач виконав зобовязання належним чином відповідно до умов кредитного договору, а відповідач порушив взяті на себе за договором зобовязання та не повернув кредит, порушене право позивача на отримання належної йому суми кредиту, процентів за користування кредитом - а порушення зобов'язання, встановленого договором, підлягає судовому захисту.

Отже, оцінивши всі надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у сумі 880,45 грн.

Згідно п.79 рішення Європейського суду з прав людини (справа «Білуха проти України» від 09 листопада 2006 року (Заява N 33949/02), відповідно до прецедентної практики Суду заявник має право на відшкодування витрат, тільки якщо буде доведено, що вони були необхідні та фактично понесені, а також є обґрунтованими за розміром.

Оскільки позов АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню в повному обсязі, то, в силу вимог ст.141 ЦПК України, п. 79 рішення Європейського суду з прав людини (справа «Білуха проти України») від 09 листопада 2006 року, підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 880,45грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 7, 10, 12, 13, 18, 81, 89, 133, 141, 258, 259, 263-265, 268, 352, 354, 355 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, Красноярського краю, Росія (НОМЕР_1 виданий Роздільнянським РВ УМВС України в Одеській області від 09.12.2000року, ПІН НОМЕР_2), проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» (МФО 305299, , р/р 3111), заборгованість за кредитним договором у розмірі 88 044,92грн.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, Красноярського края, Росія (НОМЕР_1 виданий Роздільнянським РВ УМВС України в Одеській області від 09.12.2000року, ПІН НОМЕР_2), проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» (МФО 305299, , р/р 0001) в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору 880,45грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі протягом 30 днів апеляційної скарги з дня проголошення судового рішення, з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Суддя: О. В. Іванова