КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/3782/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2019 року м. Київ

Справа № 753/20049/18

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді-доповідача Ящук Т.І.,

суддів Немировської О.В., Чобіток А.О.,

за участю секретаря судового засідання Даценко М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_2, яка подана його представником ОСОБА_3,

на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 06 грудня 2018 року про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову, постановлену у складі судді Колесника О.М.,

у справі за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ковальчук Сергій Павлович - про визнання іпотеки припиненою,

встановив:

У жовтні 2018 року позивач ОСОБА_2 звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до АТ «Укрсоцбанк», третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ковальчук С.П. про визнання іпотеки припиненою.

04 грудня 2018 року представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 звернувся до суду з заяву про забезпечення позову, шляхом:

- заборони Дарницькому районному відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві вчиняти дії з реалізації нежитлового приміщення з № 1 по № 20 (групи приміщень № 20) (в літері «А») на другому поверсі - офіс загальною площею 374,7 квадратних метри, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, в процесі виконавчого провадження № 56006368;

- заборони АТ «Укрсоцбанк» вчиняти будь-які дії щодо відчуження нежитлового приміщення з № 1 по № 20 (групи приміщень № 20) (в літері «А») на другому поверсі - офіс загальною площею 374,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та належить ОСОБА_2;

- заборони будь-яким особам, в тому числі органам державної реєстрації прав, включаючи Міністерство юстиції України та його структурним підрозділам, державним та приватним реєстраторам прав на нерухоме майно, нотаріусам та іншим особам та органам у разі виконання ними повноважень державного реєстратора, іншим уповноваженим суб'єктам державної реєстрації прав, здійснювати за заявою АТ «Укрсоцбанк» або третіх осіб реєстрацію речових прав на нежитлове приміщення з № 1 по № 20 (групи приміщень № 20) (в літері «А») на другому поверсі - офіс загальною площею 374,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на підставі іпотечного договору № 04/1 - 305 від 07.07.2006 року, який укладено між ОСОБА_2 та АКБ СР «Укрсоцбанк» та посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком С.П., реєстровий № 2439д.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 06 грудня 2018 року у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою, представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та прийняти нове судове рішення про задоволення заяви про забезпечення позову, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи та невідповідність висновків суду обставинам справи.

Вказує, що за час розгляду справи судом першої інстанції, державний виконавець може закінчити виконавче провадження шляхом продажу предмету іпотеки з прилюдних торгів та право власності позивача на майно може бути безповоротно втрачено, що в подальшому унеможливить виконання рішення суду та порушить право позивача на володіння та користування майном, яке йому належить на праві власності або АТ «Укрсоцбанк» зверне стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку, що унеможливить виконання рішення суду.

Посилається на те, що оскільки між сторонами виник спір з приводу предмета іпотеки, іпотечний договір має застереження щодо задоволення вимог банка стосовно предмета іпотеки у позасудовому порядку, то вид забезпечення позову, який просить застосувати позивач, є співмірним з позовними вимогами.

У відзиві на апеляційну скаргу, представник АТ «Укрсоцбанк» - Шулєпов С.С. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу суду залишити без змін. Посилається на те, що ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 05.12.2016 року вжито заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне нерухоме майно. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 30.10.2018 року зупинено стягнення на підставі виконавчого напису № 1415 від 28.02.2018 року, що здійснюється в межах виконавчого провадження, до прийняття рішення по суті.

Отже, на даний час спірне майно, щодо якого позивач просить вжити заходи забезпечення позову вже перебуває під арештом та зупинено виконавче провадження по виконанню виконавчого напису на підставі ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 30 жовтня 2018 року. Тому вказані обставини унеможливлюють відчуження спірного майна відповідачем.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 підтримав доводи апеляційної скарги, просив ухвалу суду скасувати.

Представник відповідача Семенчук В.Ю. заперечувала проти доводів апеляційної скарги, просила залишити ухвалу суду без змін.

Інші учасники справи в судове засідання не з'явилися, будучи повідомленими про день та час розгляду справи у встановленому законом порядку, а тому колегія суддів вважала можливим розглянути справу у їх відсутність у відповідності до вимог ч.2 ст. 372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, з'ясувавши обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що у жовтні 2018 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до АТ «Укрсоцбанк», третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ковальчук С.П., в якому просить:

- визнати припиненою іпотеку об'єкту нерухомого майна, яке належить ОСОБА_2 - нежитлових приміщень з № 1 по № 20 (групи приміщень № 20) (в літері «А») на другому поверсі - офіс загальною площею 374,7 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, встановлену на підставі іпотечного договору № 04/1-305 від 07.07.2006 року, який укладено між сторонами та посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком С.П., реєстровий № 2439д, договору від 20.09.2007 року про внесення змін до Іпотечного договору, реєстровий № 4796д та договору від 17.04.2008 року про внесення змін до Іпотечного договору, реєстровий № 3607;

- зняти заборону відчуження зі спірного об'єкту нерухомого майна - нежитлових приміщень з № 1 по № 20 (групи приміщень № 20) (в літері «А»), яку накладено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком С.П. 07.07.2006 року, реєстровий № 2440д, при посвідченні Іпотечного договору № 04/1-305 від 07.07.2006 року;

- виключити з Державного реєстру іпотек запис про обтяження іпотекою спірного майна - нежитлових приміщень з № 1 по № 20 (групи приміщень № 20) (в літері «А») , зареєстрований приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком С.П. при посвідченні Іпотечного договору № 04/1-305 від 07.07.2006 року та договорів про внесення змін до нього.

Звертаючись до суду з заявою про забезпечення позову, заявник посилається на те, що 07 липня 2006 року між позивачем та відповідачем укладено іпотечний договір № 04/1-305, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу КовальчукомС.П., реєстровий № 2439д, відповідно до якого відповідачем прийнято в іпотеку належне позивачу на праві власності нерухоме майно - нежитлові приміщення з № 1 по № 20 (групи приміщень № 20) (в літері «А») на другому поверсі - офіс загальною площею 374,7 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

28 лютого 2018 року приватним нотаріусом КМНО Осипенком Д.О. вчинено виконавчий напис на Іпотечному договорі, реєстровий № 1415, яким стягнуто з позивача 7273418 грн. 87 коп. за рахунок коштів, отриманих від реалізації предмету іпотеки. 19 березня 2018 року старшим державним виконавцем Дарницького районного ВДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві Новіковим О.С. відкрито виконавче провадження ВП № 56006368 по виконанню виконавчого напису. 13 квітня 2018 року Державним виконавцем подано Київській філії ДП «Сетам» заявку щодо передачі на реалізацію предмету іпотеки.

Відповідно до умов укладеного сторонами Іпотечного договору, АТ «Укрсоцбанк» за своїм вибором звертає стягнення на предмет іпотеки, зокрема, в один із наступних способів: п. 4.5.3. - шляхом передачі Іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов'язань в порядку, встановленому ст. 37 Закону України «Про іпотеку»; або п. 4.5.4. - шляхом продажу предмета іпотеки Іпотекодержателем від свого імені будь-якій особі-покупцеві на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому ст. 38 Закону України «Про іпотеку».

Позивач вважає, що за час розгляду даної справи у суді, державний виконавець закінчить виконавче провадження шляхом продажу майна з прилюдних торгів, що унеможливить виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Частиною 3 ст. 150 ЦПК України встановлено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як вбачається з роз'яснень, викладених у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 2 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив зі змісту заявлених позовних вимог, обставин справи, та вимог, викладених в заяві про забезпечення позову, та дійшов висновку, що описані в заяві про забезпечення позову обставини не є підставами для застосування такого виду забезпечення позову.

Виходячи зі змісту заяви та поданих заявником доказів, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції. Судом першої інстанції надано належну оцінку відповідності виду забезпечення позову, який просить застосувати позивач, позовним вимогам, не встановлено реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову та обґрунтовано відмовлено в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Колегія суддів вважає, що при зверненні до суду із заявою про забезпечення позову представником позивача не доведено, що існує реальна загроза ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду за наслідками розгляду заявлених позовних вимог про визнання припиненою іпотеки спірного нерухомого майна, зняття заборони відчуження зі спірного об'єкту та виключення з Державного реєстру іпотек запису про обтяження майна.

При цьому заява про забезпечення позову не містить обґрунтування, як саме невжиття заходів забезпечення позову у спосіб, визначений позивачем, може ускладнити ефективний захист прав позивача про визнання зобов'язань припиненими.

Оскільки подана позивачем заява не містить обґрунтованих посилань, а матеріали заяви - відповідних доказів, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову у даній справі, та невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, а також, що такі заходи забезпечення позову є співмірними із заявленими позовними вимогами, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення заяви.

Доводи апеляційної скарги про те, що державний виконавець може закінчити виконавче провадження шляхом продажу предмету іпотеки з прилюдних торгів, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки обраний позивачем спосіб забезпечення позову не відповідає заявленим позовним вимогам у даній справі, є неспівмірним з вимогами, та не вказує на те, що його неприйняття унеможливить або утруднить виконання можливого рішення суду в даній справі.

Крім того, як встановлено з матеріалів справи та підтверджено представниками сторін в судовому засіданні, ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 30 жовтня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, забезпечено позов шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису № 1415 від 28 лютого 2018 року, що здійснюється в межах виконавчого провадження, до прийняття рішення по суті.

Щодо вимог заяви про забезпечення позову шляхом заборони будь-яким особам, в тому числі органам державної реєстрації прав, включаючи Міністерство юстиції України та його структурним підрозділам, державним та приватним реєстраторам прав на нерухоме майно, нотаріусам та іншим особам та органам у разі виконання ними повноважень державного реєстратора, іншим уповноваженим суб'єктам державної реєстрації прав, здійснювати за заявою АТ «Укрсоцбанк» або третіх осіб реєстрацію речових прав на нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на підставі іпотечного договору № 04/1 - 305 від 07.07.2006 року, - колегія суддів також вважає правильними висновки суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову, оскільки вказаний спосіб забезпечення позову не відповідає вимогам закону щодо зазначення осіб, на яких покладається певний обов'язок.

Відповідно ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права, є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування не вбачається, тому апеляційну скаргу відповідача необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 374, 375, 381-383 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, яка подана його представником ОСОБА_3, - залишити без задоволення.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 06 грудня 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 04 березня 2019 року.

Суддя - доповідач: Ящук Т.І.

Судді: Немировська О.В.

ЧобітокА.О.