Справа № 522/9239/19
Провадження № 2/522/6047/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2019 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси

у складі головуючого судді Свяченої Ю.Б.

за участі секретаря судового засідання - Шеян І.В.

розглянувши у підготовчому відкритому засіданні в залі суду в м. Одесі заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відвід головуючого судді по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного володіння, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Приморського районного суду міста Одеси перебуває на розгляді цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Ухвалою суду від 24 червня 2019 року провадження по справі відкрито та призначено розгляд справи в загальному позовному провадженні з проведенням підготовчого засідання на 23 липня 2019 року.

У підготовчому засіданні 23 липня 2019 року оголошено перерву на 26 вересня 2019 року, у зв`язку з неявкою відповідача .

У підготовчому засіданні 26 вересня 2019 року оголошено перерву на 02 жовтня 2019 року, у зв`язку із знаходженням судді на лікарняному.

У підготовчому засіданні 02 жовтня 2019 року представником позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 було заявлено відвід головуючому судді Свяченій Ю.Б.

В обґрунтування поданої заяви представник позивача посилався на те, що представником позивача ОСОБА_2 було подано заяву про забезпечення позову, однак ухвалою суду було відмовлено у задоволенні заяви про забезпечення з невідомих йому причин. Крім того, представник позивача зазначає, що за увесь час розгляду справи він не отримував з суду жодних документів, ухвал, судових повісток, що, на його думку унеможливлює захист його довірителя у зазначеній справі.

У підготовчому засіданні 02 жовтня 2019 року представник позивача підтримав вказану заяву.

У підготовчому засіданні 02 жовтня 2019 року представник відповідача вирішення вказаного питання передала на розсуд суду.

Заслухавши пояснення представників сторін та учасників справи, дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного.

Відповідно до вимог ч.1 ст.36 ЦПК суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Також, підставами відводу (самовідводу) законодавець визначив недопустимість повторної участі судді в розгляді справи (ст.37 ЦПК), та неможливість входження до складу суду осіб, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя (п.3 ст.46 ЦПК).

Згідно ч.3 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Як вбачається з матеріалів справи, представником позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 була подана заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, яке належить на праві приватної власності ОСОБА_3 а саме: - квартиру загальною площею 39, 3 кв.м. за адресою : АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 05 серпня 2019 року заяву представника позивача про забезпечення позову повернуто у зв`язку із відсутністю пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Не погоджуючись із наведеною ухвалою суду, представником позивача не використано процесуальне право на апеляційне оскарження вказаної ухвали відповідно до ст. 363 ЦПК України.

Копія ухавали суду від 05 серпня 2019 року була направлена позивачу на поштову адресу, яка зазначена в матеріалах справи 08 серпня 2019 року.

Заяви від представника позивача про видачу хвали суду 30 липня 2019 року в провадження судді не надходило.

Згідно ч.3 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Щодо порушення процесуальних строків розгляду справи, слід зазначити наступне.

Ухвалою суду від 24 червня 2019 року провадження по справі відкрито та призначено розгляд справи в загальному позовному провадженні з проведенням підготовчого засідання на 23 липня 2019 року.

Слід зазначити, що іідповідно до ч. 3 ст. 180 ЦПК України підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду, тому з моменту відкриття провождения строк підготовчого засідання не закінчився, та судом не порушуються процесуальні строки розгляду справи.

Стосовно не отримання представником позивача копій ухвал, судових повісток, слід зазначити наступне.

Відповідно до ч.6 ст.128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через курєрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

В матеріалах справи не міститься заяви від позивача. про надсилання судової кореспонденції на адресу предстнивника. Судом направлялись судові повістки, копії ухвал на адресу позивача, яка вказана в позовній заяві, що підтверджується рекомендованими повідомленнями, які міститься в матеріалах справи.

Частина 1 статті 6 Конвенції містить вимоги щодо неупередженості суду. Так, Європейський суд з прав людини розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги, чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому. Крім того, згідно принципу, який є стабільним, суд має бути неупередженим і безстороннім.

З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, "правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться" (рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії" ("De. Belgium"), від 26 жовтня 1984 року, п.26).

Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" та рішення у справі "Кастілло Альгар проти Іспанії", від 28 жовтня 1998 року, п.45).

У справі "П`єрсак проти Бельгії" Європейський суд з прав людини висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, або, навпаки, її наявність може бути перевірено різноманітними способами провів розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання громадянина у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі "Хаушильд проти Данії" зазначається, що Європейському суду з прав людини не потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, але якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу достатньо заяви сторони про сумнів в об`єктивному розгляді справи.

Суд зазначає, що відвід повинен бути вмотивований - з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Крім того, законодавець передбачив і запобігання зловживанням учасниками процесу права на заяву відводу. Пунктом четвертим статті 36 ЦПК встановлено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не можуть бути підставою для відводу.

Також, у висновку №3 Консультативної ради європейських суддів щодо принципів та правил, які регулюють професійну поведінку суддів, зокрема, питання етики, несумісної поведінки та безсторонності, зазначено, що за загальним принципом судді повинні персонально бути повністю звільненими від відповідальності стосовно претензій, що пред`являються їм у зв`язку з добросовісним здійсненням ними своїх функцій. Судові помилки щодо юрисдикції чи процедури судового розгляду і визначенні чи застосуванні закону, здійсненні оцінки свідчень повинні вирішуватися за допомогою апеляції.

Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підставі викладеного, суд прийшов до висновку що заявлені доводи в заяві про відвід головуючому судді подані з порушенням процесуального строку, у відповідності до ч. 3 ст. 39 ЦПК України, тому заява представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відвід головуючого судді підлягає залишенню без розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.35-40 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відвід головуючого судді по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного володіння - залишити без розгляду.

Ухвала в цій частині оскарженню не підлягає.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 353 ЦПК України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Свячена Ю.Б.