ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2964/19 Справа № 213/2840/17 Суддя у 1-й інстанції - Попов В. В. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2019 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді: Бондар Я.М.,

суддів: Барильської А.П.,Зубакової В.П.,

секретар судового засідання Голуб О.О.

сторони справи:

позивач: Публічного акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро",

відповідачі: ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі в порядку спрощеного позовного провадження в порядку ч.13 ст.7,ч.1 ст.369 ЦПК України без повідомлення осіб апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро" на рішення Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 листопада 2018 року, ухваленого суддею Поповим В.В., у місті Кривому Розі, повний текст рішення суду складено 12 листопада 2018 року, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2017 року Публічне акціонерне товариство "Банк Кредит Дніпро" (надалі ПАТ"Банк Кредит Дніпро" ) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3про звернення стягнення на предмет іпотеки.

В мотивування доводів позовної заяви зазначив, що між Банком та відповідачем ОСОБА_2 укладено договір про надання кредитної лінії №231007-USD від 23.10.2007 р., відповідно до якого банк кредит у сумі 6000,00 дол. США строком до 22.10.2014 р.

Крім того, в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором було укладено договір іпотеки між позивачем, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, згідно якого іпотекодавець надав в іпотеку нерухоме майно - двох кімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1.

Позичальник не виконав зобов'язання належним чином, у зв'язку з чим станом на 09.10.2017 року виникла заборгованість, яка становить 4 354, 84 доларів США еквівалент 116 708, 33 грн. та складається з заборгованості: за кредитом 1 596, 43 доларів США еквівалент 42 783, 82 грн.; за відсотками 2 240, 58 доларів США еквівалент 60 046, 84 грн.; пеня за несплаченим кредитом 223, 08 доларів США еквівалент 6 246, 47 грн.

Посилаючись на те, що позичальник не виконав основне зобов'язання за кредитним договором, позивач просив суд звернути стягнення на предмет іпотеки.

Рішенням Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 листопада 2018 рокуПАТ "Банк Кредит Дніпро" відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Не погоджуючись із рішенням суду, представник позивача ПАТ "Банк Кредит Дніпро" подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

В мотивування доводів апеляційної скарги зазначає, що суд не взяв до уваги що строк дії кредитного договору встановлений до 22 жовтня 2014 року, отже банк звернувся до суду із позовом в межах строку позовної давності. Вважає, що суд невірно визначив, вимогу Банку надіслану боржнику 24 квітня 2013 року, як вимогу про дострокове повернення кредитних коштів, оскільки мова у повідомленні йшла лише про сплату прострочених платежів.

У відзиву на апеляційну скаргу представник відповідача ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції, як законне та обґрунтоване, залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення. Зазначає, що позивач у досудовій вимозі про дострокове погашення усієї суми заборгованості, яка отримана боржником 30 квітня 2013 року змінив строк виконання грошового зобов'язання, тому пропустив строк звернення до суду.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до вимог ст.367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом встановлено, що між ПАТ "Банк Кредит Дніпро" та відповідачем ОСОБА_2 укладено договір про надання кредитної лінії №231007-USD від 23.10.2007 р., відповідно до якого банк кредит у сумі 6000,00 дол. США строком до 22.10.2014 р. (а.с. 32-36).

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором було укладено договір іпотеки між позивачем, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, згідно якого іпотекодавець надав в іпотеку нерухоме майно - двох кімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 42-46).

Через неналежне виконання позичальником грошового зобов'язання станом на 09.10.2017 року виникла заборгованість, яка становить 4 354, 84 доларів США еквівалент 116 708, 33 грн. та складається з заборгованості: за кредитом 1 596, 43 доларів США еквівалент 42 783, 82 грн.; за відсотками 2 240, 58 доларів США еквівалент 60 046, 84 грн.; пеня за несплаченим кредитом 223, 08 доларів США еквівалент 6 246, 47 грн.(а.с.47-50).

Відмовляючи ПАТ "Банк Кредит Дніпро" в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем пропущений строк звернення до суду із позовом, про застосування наслідків якого заявлено відповідачем.

Колегія суддів погоджується у повному обсязі із висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Спір між сторонами виник з приводу належного виконання відповідачами умов кредитного договору.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, згідно квитанції Укрпошти від 24 квітня 2013 року позивачем ПАТ "Банк Кредит Дніпро" надіслано ОСОБА_2 досудову вимогу про стягнення заборгованості за кредитним договором. За змістом заяви Банк вимагав боржника протягом 30 календарних днів з дати отримання цієї вимоги повернути отримані за кредитним договором кошти в сумі 1729,98 дол.США (а.с.61).

Згідно зворотного поштового повідомлення вимогу боржник ОСОБА_2 отримав 30 квітня 2013 року (а.с. 62).

Як видно з розрахунку заборгованості, наданого ПАТ "Банк Кредит Дніпро" та вимоги про стягнення заборгованості, станом на дату звернення із вимогою 24 квітня 2013 року відповідач мав просрочену заборгованість 356,65 дол.США (а.с. 48,61).

Проте звернення позивача до боржника, містить вимогу про повернення коштів в сумі 1729,98 дол.США, що складає повернення усієї суми коштів за кредитним договором, достроково, що підтверджується графіком погашення кредитних коштів та розрахунком заборгованості (а.с.39,48). З яких видно, щомісячні внески в сумі 72 дол.США боржником сплачувались регулярно до 09 жовтня 2012 року, з листопада 2012 року виникла заборгованість по щомісячним внескам. Останній платіж 08 травня 2013 року в сумі 80,22 дол.США (а.с. 48). Фактичні дані спростовують посилання представника позивача в апеляційній скарзі, про не звернення до боржника із досудовою вимогою про дострокове погашення кредитного зобов'язання у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у березні 2018 року подав до суду першої інстанції заяву про застосування строків позовної давності (а.с.130).

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції в частині наявності правових підстав для його застосування.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків.

Отже, перебіг позовної давності щодо повернення кредиту в цілому обчислюється із дня настання строку виконання основного зобов'язання, тобто строку виконання зобов'язання в повному обсязі (кінцевий строк) або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково.

Таким чином, пред'явлення вимоги про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом змінює строк виконання зобов'язання та зумовлює перебіг позовної давності.

Як встановлено вище, у зв'язку з порушенням боржником виконання зобов'язання за кредитним договором банк використав право достроково вимагати з позичальника повернення заборгованості за кредитним договором, надіславши 24 квітня 2013 року вимогу боржнику про дострокове повернення всієї суми кредиту й пов'язаних з ним платежів.

ПАТ "Банк Кредит Дніпро" звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки, згідно штампу на конверті поштового відправлення 13 жовтня 2017 року(а.с.86).

На підставі викладеного, колегія суддів вважає правильним висновки суду першої інстанції, що пред'явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплату відсотків за користування кредитом, кредитор відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов'язання, а тому перебіг позовної давності за вимогами банку про негайне повернення кредиту та платежів за ним почався з наступного дня після одержання такої вимоги. Позивачем ПАТ "Банк Кредит Дніпро" пропущений строк позовної давності, про застосування якого заявлено відповідачем у справі.

Безпідставними є доводи апеляційної скарги, що датою остаточного повернення кредиту в договорі визначено 22 жовтня 2014 року, тому трирічний строк позовної давності у спорі, що виник між сторонами, обчислюється з 23 жовтня 2014 року і закінчується 23 жовтня 2017 року, оскільки пред'явлення вимоги про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом змінює строк виконання зобов'язання та зумовлює перебіг позовної давності.

При цьому, відповідно до ч.1 ст.261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до ст.126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), в п.51 рішення у справі «Стаббінс та інші проти Сполученого Королівства» № 22083/93, 22095/93 від 22.10.1996 року, п.570 рішення у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії» від 20.09.2011 року наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу.

Отже, за наведених обставин, колегія суддів вважає, що вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені письмовими матеріалами справи та поясненнями учасників процесу.

Суд не допустив порушень матеріального або процесуального закону, які могли б бути підставою для скасування або зміни рішення суду.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро" залишити без задоволення.

Рішення Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 листопада 2018 рокузалишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення складений 21 лютого 2019 року.

Головуючий:

Судді: