Провадження № 2/760/3680/19
в справі № 760/227/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2019 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря- Гак Г.М.

відповідача- ОСОБА_1

представника відповідача- ОСОБА_3.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю « Гроуф Капітал Факторинг» до Товариства з обмеженою відповідальністю « Фінансова компанія « Верус Кепітал», ОСОБА_1 про захист честі, гідності, ділової репутації та спростування недостовірної інформації, суд

В С Т А Н О В И В:

В січні 2019 року позивачі звернулися до суду з позовом і просять:

- визнати інформацію, поширену в громадському місці / «Літературний салон», що знаходиться за адресою: м . Київ, вул. Будівельників, 4/ недостовірною;

- зобов`язати відповідача протягом 10 днів з дні набрання рішенням законної сили спростувати вказану інформацію, шляхом проведення прес - конференції в громадському місці / «Літературний салон», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Будівельників, 4/, дату, час та місце проведення прес - конференції опублікувати в мережі Інтернет.

Ухвалою суду від 31 січня 2019 року у справі було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження.

Після оголошеної 21 червня 2019 року перерви в судовому засіданні, представники позивачів в судове засідання не з`являлися, не дивлячись на належне повідомлення про це.

Так, про оголошення в справі перерви на 15.00 год. 02 вересня 2019 року представники позивача були повідомлені судом 21 червня 2019 року в порядку, визначеному п.2 ч.6 ст.128 ЦПК України, тобто під розписку після закінчення судового засідання.

Представники позивачів у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суду не повідомили, в зв`язку з чим у справі була оголошена перерва на 26 вересня 2019 року.

Судові повістки позивачами - юридичними особами « ТОВ`Гроуф Капітал Факторинг», директором якого є позивач ОСОБА_2 , та ТОВ`Фінансова компанія «Врум Кепітал» отримані, про що свідчать зворотні повідомлення, наявні в матеріалах справи.

В свою чергу судова повістка позивачем ОСОБА_2 , направлена йому за вказаною в матеріалах справи адресою, не вручена та знаходиться в поштовому відділенні.

Суд при цьому також враховує, що Верховний Суд у постанові № 922/1714/18 від 17 квітня 2019 року, яка, з точки зору ч.4 ст.263 ЦПК України, має враховуватися судом, зазначив, що дії учасника справи, направлені на неотримання судової кореспонденції, яка направлялася йому судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання,є свідомими,спрямовані на затягування розгляду справи та свідчать про зловживання процесуальними правами, які направлені на перешкоджання здійснення своєчасного розгляду справи.

Виходячи з цього, а також викладеного вище, отримання судової повістки іншим позивачем - юридичною особою, керівником якої є позивач ОСОБА_2 , ініціювання ними даного судового провадження, участь представників усіх позивачів у судовому засіданні, порядку повідомлення адресата про надходження судової повістки, неявка адресата за її отриманням у поштовому відділенні є відмовою від її отримання, а тому повідомлення позивача ОСОБА_2 про час розгляду справи суд вважає належним.

/ а.с. 46, 59, 169, 172, 174, 175 /

Заяв про розгляд справи в їх відсутності позивачі та їх представники до суду не подавали.

Виходячи з цього, суд вважає, що позивачі, будучи ініціаторами даного судового провадження, обізнані про розгляд справи, однак не скористалися правом участі у судових засіданнях, не отримуючи судових повісток та не проявляючи зацікавленості в розгляді справи.

В той же час, представники позивачів, яким законом надані ті ж самі праві, як і сторонам, представництво інтересів яких вони здійснюють, не з`являючись в судові засідання, не надавши будь-яких заяв чи клопотань, інтересу до розгляду справи не проявляли, своїх процесуальних обов`язків, зокрема, щодо сприянню розгляду справи, не здійснили.

Відповідно до ч.2 ст.43 ЦПК України учасники справи зобов`язані: виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

За змістом ч.ч.1,2 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: вчинення дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Не дивлячись на тривалість перебування справи в провадженні суду, неодноразової неявки представників позивачів у судові засідання, а також неподання доказів поважності причин неявки в судові засідання, розгляд справи неодноразово відкладався.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В свою чергу ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків.

Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Європейський суд з прав людини дотримується позиції, що проявляти ініціативу щодо своєчасного розгляду справи повинен саме позивач.

В свою чергу вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справи є обов`язком держави.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Водночас, неявки позивача, неявки представника позивача у судові засідання спричиняє затягування строків розгляду справи, що є порушенням як положень Цивільного процесуального кодексу України, так і п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якого кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору.

Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнова проти України").

Аналіз приведеного вище свідчить про те, що саме позивачі не проявляють зацікавленості у розгляді справи, не з`являючись у судові засідання.

За змістом ч.5 ст.223 та п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

В свою чергу, відповідно до п.5 ч.2 ст.223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення.

Тобто, з точки зору закону умовами залишення позовної заяви без розгляду у випадку повторної неявки в судове засідання є ряд чинників, а саме:

- повторна неявка позивача поспіль у судове засідання;

- належне повідомлення позивача про час розгляду справи;

- відсутність поважних причин неявки позивача в судове засідання або неповідомлення їх суду;

- неявка позивача в судове засідання перешкоджає вирішенню спору по суті;

- відсутність заяви позивача про розгляд справи в його відсутності.

Суд враховує, що з точки зору процесуального законодавства суд не зобов`язаний врахувати поважність причин повторної неявки позивача до суду.

Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої в постанові від 22 травня 2019 року в справі № №61-36375св18 зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними.

Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача або його представника, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду.

Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи.

Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності.

Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Правове значення в даному випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Виходячи з цього та викладеного вище, суд приходить до висновку про залишення позову без розгляду.

Керуючись ст.ст.49,223, 257 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю « Гроуф Капітал Факторинг» до Товариства з обмеженою відповідальністю « Фінансова компанія « Верум Кепітал», ОСОБА_1 про захист честі, гідності, ділової репутації та спростування недостовірної інформації залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 02 жовтня 2019 року.

Суддя Л.А.Шереметьєва