УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.02.2019 р. смт. Веселе

Веселівський районний суд Запорізької області у складі: головуючого - судді Нагорного А.О., при секретарі судового засідання Кравцовій О.В., заявника ОСОБА_1, заінтересованої особи ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, -

ВCТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою про визнання виконавчого листа № 2-2142,виданого 25.11.2010 р. Веселівським районним судом Запорізької області про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 24.09.2010 р. і до досягнення дитиною повноліття таким, що не підлягає виконанню.

Обгрунтовуючи заяву ОСОБА_1 посилається на те, що він 13.03.2010 р. уклав шлюб з ОСОБА_2, який зареєстрували у відділі реєстрації актів цивільного стану Веселівського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 16.

29.04.2010 р. у них народився син ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЖС № 141338 від 05.05.2010 року, актовий запис № 41.

На підставі рішення Веселівського районного суду Запорізької області було видано виконавчий лист від 25.11.2010 р. по цивільній справі № 2-2142 за яким з нього на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання сина у розмірі ј частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 24.09.2010 р. і до досягнення дитиною повноліття. Станом на 13.12.2018 р. по оплаті аліментам наявна заборгованість в сумі 4 879, 45 грн. (розрахунок від 14.12.2018 р. № 14850).

З моменту народження і до теперішнього часу їх спільний син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, постійно проживає разом з ним та його матірю - ОСОБА_2, з якою вони ведуть спільне господарство

На теперішній час шлюб не розірваний. Всі витрати на утримання, розвиток та навчання сина він несе самотужки. Даний факт підтверджується довідкою від 21.12.2018 року № 1256, характеристикою від 22.12.2018 року № 24, характеристикою від 22.12.2018 року № 319, товарний чек від 10.11.2018 року № б/н, товарний чек від 20.12.2018 року № б/н, а також свідками ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6

У судовому засіданні ОСОБА_1 заяву підтримав.

Присутня у судовому засіданні ОСОБА_2 заявила, що гроші, які утримуються за рішенням суду на утримання сина зберігаються на банківській картці. У задоволенні заяви просить суд відмовити.

Cуд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 432 ЦПК України, виконавчий лист має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України "Про виконавче провадження". Суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Про виправлення помилки в виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню, суд постановляє ухвалу. Якщо стягнення за таким виконавчим документом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно з вирішенням вказаних питань на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим документом.

В інформаційному листі ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов'язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25 вересня 2015 року» звернути увагу судів, що процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред'явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред'явлення цього листа до виконання.

Вирішуючи питання щодо визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, суд вважає, що під іншими причинами, про які йдеться в частині другій статті 432 ЦПК України, слід розуміти не припинення обов'язку боржника, який підлягає виконанню, а є іншими причинами, наприклад, в апеляційному чи касаційному порядку скасовано чи змінено рішення суду, або ж у зв'язку з нововиявленими обставинами, а виконавчий лист ще не виконаний.

Так, наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Обов'язок боржника може припинятися з передбачених законом підстав. Підстави припинення цивільно-правових зобов'язань, зокрема, містить глава 50 розділу І книги п'ятої ЦК України.

Зобов'язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов'язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов'язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред'явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред'явлення цього листа до виконання.

Згідно з п. 4 ч. першої ст. 49 Закону «Про виконавче провадження» (від 21.04.1999 року № 606-ХІV), скасування рішення суду, на підставі якого видано виконавчий документ, є самостійною підставою для закінчення виконавчого провадження. У зв'язку з цим у разі, якщо виконавчий лист вже пред'явлено до виконання, необхідності звертатися до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, немає. Виконавче провадження в цьому випадку буде закінчене на підставі зазначеного.

Крім того, згідно з ч. 2 і ч. 3 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» у випадках, передбачених пунктами 1-6, 8, 11-13 частини першої цієї статті, виконавчий документ надсилається до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав. Про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Станом на час надходження до суду заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню та на час вирішення судом цієї заяви, до суду не надходив ні виконавчий лист з відміткою про його виконання, ні постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження.

Керуючись ст.ст. 432, 258-261 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа № 2-2142, виданого 25.11.2010 р. Веселівським районним судом Запорізької області про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 24.09.2010 р. і до досягнення дитиною повноліття про визнання таким, що не підлягає виконанню -відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 27.02.2019 р.

Суддя

Веселівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_7