УХВАЛА

05 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 643/12804/18

провадження № 61-15924ск19

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Мартєва С. Ю., Петрова Є. В (суддя-доповідач), Сімоненко В. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Московського районного суду міста Харкова від 14 березня 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 22 липня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про спонукання до укладання договору оренди житла,

ВСТАНОВИВ :

У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про спонукання до укладання договору оренди житла.

В обґрунтування позову суду зазначила, що 20 лютого 2010 року між нею та подружжям ОСОБА_2 укладено договір довічного утримання. Відповідно договору вона зобов`язалась довічно доглядати ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , надаючи їм довічне матеріальне забезпечення в натурі у вигляді житла, харчування догляду і необхідної допомоги на суму не менш мінімального розміру пенсії щомісячно. Предметом договору довічного утримання є двокімнатна квартира №48 житловою площею 33,1 кв.м. , загальною площею 47,6 кв.м. за адресою : АДРЕСА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла.

Вважає, що обсяг її зобов`язань за договором зменшується та вона має право власності на половину квартири без будь - яких обмежень, а також на 50 % має скоротити обсяг грошових коштів, які надавались за договором довічного утримання обом співвласникам.

Відповідач бажає займати усю двокімнатну квартиру, незважаючи на її вимоги звільнити одну з кімнат та надати її для особистого користування, відмовляється і від укладання договору оренди на цю кімнату, не надає ключі від квартири.

Просить визнати її право на укладання договору оренди 1/2 частини квартири АДРЕСА_3 та зобов`язати ОСОБА_2. к укладанню договору найму на визначених нею умовах.

Рішенням Московського районного суду міста Харкова від 14 березня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного суду від 22 липня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Московського районного суду м. Харкова від 14 березня 2019 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, і ухвалити нове рішення про задоволення позову.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Частиною четвертою статті 394 ЦПК України передбачено, що у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті провадження, якщо, зокрема, правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Відповідно до ст. 744, 747, 748, 334 ЦК України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно.

Майно, що належить співвласникам на праві спільної сумісної власності, зокрема майно, що належить подружжю, може бути відчужене ними на підставі договору довічного утримання (догляду).

У разі смерті одного із співвласників майна, що було відчужене ними на підставі договору довічного утримання (догляду), обсяг зобов`язання набувача відповідно зменшується.

Якщо відчужувачем є один із співвласників майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, договір довічного утримання (догляду) може бути укладений після визначення частки цього співвласника у спільному майні або визначення між співвласниками порядку користування цим майном.

Набувач стає власником майна, переданого йому за договором довічного утримання (догляду), відповідно до статті 334 цього Кодексу.

Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Відповідно до ст. 63 СК України дружина, чоловік мають рівні права на володіння , користування і розпорядження майном що належить їм на праві спільної сумісної власності , якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Вирішуючи спір, суд першої попередніх інстанцій обґрунтовано виходили із того, що підстав для зобов`язання укладення договору між сторонами не вбачається.

Належним чином оцінивши докази та встановивши, що передане за договором довічного утримання нерухоме майно є спільною сумісною власністю ОСОБА_4 та ОСОБА_2 і частки у ньому не виділено, тому зняття обмеження що до права власності ОСОБА_1 на частину житла порушує права іншого співвласника.

Разом із тим, позивач обрав способом захисту своїх прав спонукання відповідача до укладання з ним договору оренду на визначених ним умовах, що суперечить вимогам статей 6, 627 ЦК України. Зобов`язання укласти договір за рішенням може бути застосовано лише у випадках, прямо передбачених законом.

Враховуючи викладене, суди першої та апеляційної інстанції дійшли правильних висновків.

Із оскаржуваних судових рішень, доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що касаційна скарга є необґрунтованою, а правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд у порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою та п`ятою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Московського районного суду міста Харкова від 14 березня 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 22 липня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про спонукання до укладання договору оренди житла, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:С. Ю. Мартєв
Є. В. Петров
В. М. Сімоненко