КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
756/9663/19 Доповідач - Чобіток А.О.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2019 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Чобіток А.О.

суддів - Немировської О.В., Ящук Т.І.

секретар - Зиль Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Києва апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 22 липня 2019 року в справі за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви,заінтересовані особи: державний реєстратор Державного підприємства «Науково-дослідний та проектний інститут землеустрою»,Акціонерне товариство «Укрсоцбанк»,-

у с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову до подачі позову, а саме просить: накласти арешт на нерухоме майно - квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . Вимоги заяви мотивовані тим, що 17.07.2019 року до нього прийшли невідомі люди і повідомили, що квартира, яка належала йому на праві приватної власності з 26.06.2019року належить АТ «Укрсоцбанк» на підставі рішення державного реєстратора Державного підприємства «Науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» м. Києва Мосійчук О. В.. Указані особи змінили замки на дверях, установили сигналізацію та перешкоджають заявнику в доступі до квартири. Підставою виникнення права власності у АТ «Укрсоцбанк» державний реєстратор вказала лише іпотечний договір. Уважає дії державного реєстратора незаконними. Він має намір подавати позов про оскарження дії державного реєстратора, у зв`язку з чим звертається із даною заявою про забезпечення позову до пред`явлення позову.

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 22 липня 2019 року відмовлено в задоволенні заяви про забезпечення позову у вказаний спосіб.

В апеляційній скарзі заявник просить скасувати вказану ухвалу та постановити нову про арешт квартири АДРЕСА_1 . Зазначає, що судом не враховано ,що у нього немає іншого нерухомого майна, що дає підстави вважати про можливість Банку до винесення рішення у справі з метою уникнення майнової відповідальності (а саме переходу права власності до ОСОБА_1 ),здійснити спробу провести відчуження належного йому нерухомого майна.

Відзивів на апеляційну скаргу ОСОБА_1 не надходило.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника ОСОБА_1 , перевіривши відповідність оскаржуваної ухвали нормам процесуального права, суд апеляційної інстанції приходить до наступного.

Суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду ( ч.ч.1,2 ст. 149 ЦПК України).

Згідно із п. 1 ч.1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до Постанови № 9 Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Установлено, що 19 липня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову ( накладення арешту на квартиру) до пред`явлення позову, мотивовану тим, що 17 липня 2019 року до нього прийшли невідомі люди і повідомили, що квартира, яка належала йому на праві приватної власності з 26.06.2019року належить АТ «Укрсоцбанк» на підставі рішення державного реєстратора Державного підприємства «Науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» м. Києва Мосійчук О.В.. Підставою виникнення права власності у АТ «Укрсоцбанк» державний реєстратор вказала лише іпотечний договір. Зазанчає, що будь-якої письмової вимоги іпотеко держателя не отримував, з -07.06.2014 року діє Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Указує, що йому буде складно витребувати майно із чужого незаконного володіння у випадку продажу квартири банком третім особам.

Відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у вказаний ним спосіб, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні підстави вважати, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Колегія суддів не може погодитись з даним висновком суду.

Аналіз ст.ст. 149,150 ЦПК України свідчить про те, що заходи забезпечення позову застосовуються судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду та є важливою гарантією захисту і реального поновлення прав учасників судового процесу. Поняття засобів забезпечення позову визначається як застосування судом процесуальних засобів тимчасового характеру, які гарантують можливість реалізації позовних вимог або сприяють збереженню існуючого положення між сторонами до винесення судового акта.

Установлено, що між сторонами дійсно існує спір, оскільки ОСОБА_1 оспорює реєстраційну дію державного реєстратора, на підставі якої його право власності на нерухоме майно перейшло до АТ «Укрсоцбанк» ,нерухоме майно, на яке заявник просить накласти арешт є предметом спору та на даний час належить АТ «Укрсоцбанк», а невжиття заходу забезпечення позову може в подальшому утруднити чи унеможливити виконання можливого судового рішення, так як АТ «Укрсоцбанк» як власник оспорюваного майна за підстав відсутності обтяження на нього не позбавлений права розпорядитись указаним майном.

Суд першої інстанції при вирішенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову не звернув увагу на наявність зв`язку між вказаним заходом забезпечення позову і предметом спору, співмірність та адекватність заходу із заявленою заявником вимогою щодо накладення арешту та не врахував, що застосування судом процесуальних засобів має тимчасовий характер та гарантує можливість реалізації позовних вимог, сприяє збереженню існуючого положення між сторонами до винесення судового акта.

За таких обставин, ухвалу суду не можна визнати законною та обґрунтованою, унаслідок чого вона підлягає скасуванню з постановленням нового судового рішення про задоволення заяви ОСОБА_1 про накладення арешту на спірне майно.

Зважуючи те, що обраний позивачем спосіб забезпечення позову не спричинить не відновлювальної шкоди відповідачу чи третім особам, а також відсутність обставин, визначених ст. 154 ЦПК України, суд приходить до висновку про відсутність підстав для зустрічного забезпечення.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 22 липня 2019 року скасувати та постановити нову якою накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 .

Стягувач - ОСОБА_1 , адреса проживання - квартира АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 .

Боржник - Акціонерне товариство «Укрсоцбанк», місцезнаходження юридичної особи - вул. Ковпака, буд. 29, м. Київ, 03150, код ЄДРПОУ - 00039019.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий : А.О. Чобіток

Судді: О.В. Немировська

Т.І. Ящук