Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2019 року м.Василівка

Василівський районний суд Запорізької області у складі: головуючого судді Нікандрової С.О., за участю секретаря судового засідання Дудки Н.В., розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: П`ята Запорізька державна нотаріальна контора, Малобілозерська сільська рада Василівського району Запорізької області, Управління Держгеокадастру у Запорізькій області, про встановлення факту прийняття спадщини, та визнання права власності,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Василівського районного суду з позовом в якому просить визнати ОСОБА_3 померлу 04 ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що фактично прийняла спадщину земельну ділянку площею 6,54 га, розташовану в межах Малобілозерської сільської ради Василівського району Запорізької області. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач по справі ОСОБА_1 , 1952 року народження, є донькою померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 . Крім неї в ОСОБА_3 є ще одна донька ОСОБА_2 , 1949 року народження. Померла ОСОБА_3 є донькою померлої ОСОБА_4 . При житті ОСОБА_4 склала заповіт на ім`я ОСОБА_3 , який був посвідчений секретарем виконавчого комітету Малобілозерської сільської ради народних депутатів Фоменко Л.Г. 28 березня 1986 року, відповідно до якого все належне ОСОБА_4 майно (рухоме та нерухоме) після її смерті повинно перейти до ОСОБА_3 . Після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 6,54 га, розташованій на території Малобілозерської сільської ради Василівського району Запорізької області, яка належала померлій ОСОБА_4 ОСОБА_3 постійно проживала зі своєю матір`ю ОСОБА_4 , та доглядала її до самої смерті, тобто після її смерті фактично прийняла спадщину, однак не оформила право власності на спадкове майно. ОСОБА_3 зверталася до Василівського районного суду Запорізької області про встановлення факту родинних відносин, які були встановлені рішенням суду. Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 6,54 га, розташованої на території Малобілозерської сільської ради Василівського району Запорізької області. ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_3 в установлений законом строк звернулася до П`ятої Запорізької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом. Була заведена спадкова справа, але нотаріус виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. У зв`язку з чим, позивач ОСОБА_1 вимушена звернутися до суду з вимогами про встановлення факту прийняття спадщини, та визнання права власності на земельну ділянку.

Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 12 липня 2019 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

В підготовче судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, від представника позивача ОСОБА_5 надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та представника.

Відповідач ОСОБА_2 в підготовче судове засідання не з`явилася, але на адресу суду надійшла завірена нотаріально заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення.

Представник третьої особи П`ятої Запорізької державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без участі третьої особи, позовні вимоги просить вирішити на розсуд суду.

Представник третьої особи Малобілозерської сільської ради Василівського району Запорізької області в судове засідання не з`явився, але надав суду заяву про розгляд справи без їх участі, проти заявлених позовних вимог не заперечують.

Представник третьої особи Відділу у Василівському районі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області в судове засідання не з`явився, але надав суду заяву про розгляд справи без їх участі, рішення винести на розсуд суду.

У зв`язку із здійсненням судом розгляду справи за відсутності учасників справи, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому судовому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206,207 цього Кодексу.

Згідно ч.4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення прозадоволення позову.

Дослідивши письмові матеріали справи та докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Стаття 392 ЦК України визначає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 94 роки померла ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 виданим Малобілозерською сільською радою Василівського району Запорізької області (а.с.25).

Згідно заповіту складеного 28 березня 1986 року, який посвідчено секретарем виконавчого комітету Малобілозерської сільської ради народних депутатів Фоменко Л.Г. та зареєстровано в реєстрі за №23, ОСОБА_4 склала заповіт та на випадок своєї смерті зробила заповітне розпорядження, яким житловий будинок та все своє майно, яке на день смерті буде належати їй заповіла ОСОБА_3 (а.с.21).

Згідно Державного акту виданого на ім`я ОСОБА_4 , їй передано у приватну власність земельна ділянка площею 6,54 га, яка знаходиться на території Малобілозерської сільської ради Василівського району, призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі рішення 16 сесії 23 скликання Малобілозерської сільської ради народних депутатів від 12 вересня 2001 року №17, зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №0876 (а.с.23-24).

Відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року, вказаний кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто після 01.01.2004 року. Щодо цивільних відносин, які

виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Відтак, до правовідносин, які виникли до набрання чинності Цивільного кодексу України 2003 року, тобто до 01.01.2004 року, підлягає застосуванню Цивільний кодекс УРСР 1963 року, а до тих їх прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання чинності Цивільним кодексом України 2003 року, тобто після 01.04.2004 року, застосовуються положення останнього.

Таким чином, порядок спадкування після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 визначається нормами Цивільного кодексу УРСР 1963 року.

Згідно з ст.524 ЦК УРСР 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Статтею 549 ЦК УРСР 1963 року визначено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини; ці дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

З долучених до позовної заяви доказів, встановлено, що після смерті ОСОБА_4 , її дочка ОСОБА_3 фактично вступила у володіння і розпорядження майном, яке належало померлій, оскілки проживала разом з нею за однією адресою з 1996 року без реєстрації, що підтверджується довідкою №495 від 05.05.2018 року Малобілозерською сільською радою Василівського району Запорізької області (а.с.33 зворот), доглядала та утримувала належне їй майно, що за змістом п.1 ч.1 та ч.2 ст. 549 ЦК УРСР є свідченням прийняття нею спадщини.

Спадкова справа після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 не заводилася. Інші спадкоємці після смерті ОСОБА_4 відсутні.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 90 років померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_2 , виданим Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (а.с.18).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, що складається з земельної ділянки площею 6,54 га, яка знаходиться на території Малобілозерської сільської ради Василівського району Запорізької області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Рішенням Василівського районного суду Запорізької області №2-о/802/134/2012 від 24.12.2012 року, встановлено факт родинних відносин між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , як доньки та матері (а.с.27).

Позивач ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 08.03.1952 року (а.с.29).

Відповідно до експертного висновку №056/617-d-2 від 22.09.2017 року, виконаного Українським бюро лінгвістичних експертиз Національної академії наук України, українські записи особового імені Дар`я (свідоцтво про смерть, запис ОСОБА_3 ) і ОСОБА_7 (свідоцтво про народження ОСОБА_8 , запис мати ОСОБА_6 ) у документах, наданих для експертизи, є ідентичними (а.с.28).

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 від 08.10.1975 року, ОСОБА_8 зареєструвала шлюб з ОСОБА_9 , та після укладення шлюбу їй присвоєно прізвище « ОСОБА_10 » (а.с.11).

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.ст.1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти

спадщину, та на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має протягом шести місяців з дати відкриття спадщини подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Згідно чч.1,5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

За даними спадкової справи №413-2017, заведеної П`ятою Запорізькою державною нотаріальною конторою, після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , з заявою про прийняття спадщини за заповітом звернулася дочка померлої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Спадкоємець ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , подала заяву про відмову в прийнятті спадщини. Інші спадкоємці відсутні.

Згідно ст.1218 Цивільного кодексу Україна до складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент смерті.

Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття.

За вимогами ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов`язковим, коли об`єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації.

Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід`ємною частиною правовстановлюючого документа.

В свою чергу право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч.2 ст.1299 ЦК України).

Право власності на нерухоме майно може бути оформлене на ім`я особи, яка померла, у разі наявності документів, які б підтвердили право власності на майно цієї особи. У випадку відсутності таких документів порушене питання вирішується у судовому порядку.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків в ід фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб ( спадкоємців).

Відповідно до ч.3 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч.4 ст.3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Неможливість для позивача оформлення спадщини в нотаріальній конторі підтверджено постановою нотаріуса від 08 серпня 2018 року №2490/02-31, якою позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері, громадянки ОСОБА_3 , 1926 року народження, котра на день смерті постійно проживала в АДРЕСА_1 , яка прийняла спадщину за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 матері ОСОБА_4 , але не оформила

своїх спадкових прав (а.с.16-17).

Таким чином, позовні вимоги позивача ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_3 такою, що фактично прийняла спадщину в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 та про визнання за нею права власності на земельну ділянку, в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 200, 206, 263-265, 280- 282 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: П`ята Запорізька державна нотаріальна контора, Малобілозерська сільська рада Василівського району Запорізької області, Управління Держгеокадастру у Запорізькій області, про встановлення факту прийняття спадщини, та визнання права власності задовольнити.

Встановити факт прийняття ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадщини в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме земельної ділянки площею 6,54 га, розташованої в межах Малобілозерської сільської ради Василівського району Запорізької області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , ІПН НОМЕР_5 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) право власності на земельну ділянку площею 6,54 га, розташовану в межах Малобілозерської сільської ради Василівського району Запорізької області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Василівського районного суду

Запорізької області С.О.Нікандрова