КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 369/8021/18

провадження № 22-ц/824/10271/2019

03 жовтня 2019року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів :

судді-доповідача Кирилюк Г.М.,

суддів: Рейнарт І.М., Семенюк Т. А.

при секретарі Примушку О. В.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "Страхове товариство "Домінанта" про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 травня 2019 року в складі судді Ковальчук Л. М. ,

встановив:

У липні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_3 на свою користь матеріальну шкоду в розмірі 38 554,17 грн та судові витрати в розмірі 6 704,80 грн.

Посилався на ті підстави, що 18.08.2017 року в м. Києві по вул. Соборна, 10-а, у селі Петропавлівська Борщагівка Києво-Святошинського району сталася дорожньо-транспортна пригода ( далі - ДТП) за участю автомобіля НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3, та належним йому автомобілем НОМЕР_2, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 вересня 2017 року ОСОБА_3 визнано винною у вчинені правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 була застрахована ТДВ "СТ "Домінанта" відповідно до полісу №АМ/1219365 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

ТДВ "СТ "Домінанта" виплатила йому страхове відшкодування в розмірі 30 287,20 грн, а також пеню за прострочення виплати страхового відшкодування у розмірі 1 640,11 грн.

Відповідно до звіту №1209 від 14 квітня 2018 року, виконаного на його замовлення, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля НОМЕР_3, в результаті пошкодження при ДТП складає 67 031,37 грн. Вартість оцінки склала 1 800 грн.

Посилаючись на вказані обставини та положення ст. 22, ч.2 ст.1192, ч.1 ст.1194 ЦК України, просив стягнути з відповідача різницю між розміром фактичної шкоди та розміром страхового відшкодування, що складає 38 554,17 грн ( 67 031,37 грн +1 800 грн - 30 287,20 грн).

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 травня 2019 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 завдану внаслідок ДТП матеріальну шкоду в розмірі 35 862,57 грн, судовий збір у розмірі 704,80 грн, витрати на правову допомогу. В решті позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 - адвокат Логонович О. А., посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 травня 2019 року та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Свої доводи мотивує тим, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/1219365 ТДВ "СК "Домінанта". Ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну, складає 100 000 грн. ТДВ "СК "Домінанта" виплатило позивачу страхове відшкодування в сумі 30 287,20 грн. Позивач погодився з оцінкою збитків, завданих йому в результаті ДТП, яку здійснила ТДВ "СК "Домінанта", про що свідчить його заява від 04.10.2017 про виплату йому вказаної суми.

Разом з тим, через вісім місяців після ДТП на замовлення позивача здійснено оцінку матеріального збитку , сума якого визначена вже у розмірі 64 849,77 грн, однак доказів того, що вказані у звіті пошкодження завдані в результаті ДТП 18.08.2017 в матеріалах справи відсутні.

Всупереч вимогам п. 7.17 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 №142/5/2092, у вказаному звіті не визначена вартість утилізації автомобіля. Вартість автомобіля після ДТП, яка залишається у власності позивача, має бути віднята від загальної суми збитків.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Свої доводи обґрунтовує тим, що внаслідок ДТП належний позивачу транспортний засіб було фізично знищено, оскільки вартість його ремонту перевищує вартість автомобіля до ДТП. Оскільки транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди виплачується у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до ДТП. Враховуючи, що транспортний засіб не може використовуватися за призначенням, з відповідача підлягає стягненню різниця між вартістю транспортного засобу до ДТП та страховим відшкодуванням. Не заперечував проти передання транспортного засобу після відшкодування збитків відповідачу.

В судовому засіданні ОСОБА_3 та її представник - ОСОБА_5 апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити.

Представники ОСОБА_2 - ОСОБА_6, ОСОБА_7 просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Інші учасники в судове засідання не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 18 серпня 2017 року по вул.Соборна, 10-а в селі Петропавлівська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області сталася ДТП за участю автомобіля НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3, та автомобілем НОМЕР_1, що належить ОСОБА_2, внаслідок чого належний позивачу транспортний засіб отримав механічні пошкодження.

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 вересня 2017 року ОСОБА_3 визнано винною у вчинені правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 була застрахована ТДВ "СТ "Домінанта" згідно полісу №АМ/1219365 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 03 серпня 2017 року.

Відповідно до умов вказаного договору страхова сума (ліміт відповідальності)на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, становить 100 000 грн.

Згідно Звіту №1209 від 14 квітня 2018 року про визначення вартості матеріального збитку автомобіля НОМЕР_3, пошкодженого при ДТП, вартість його відновлювального ремонту без урахування коефіцієнта фізичного зносу становить 127 433, 42 грн, що значно вище ринкової вартості автомобіля до ДТП - 64 849,77 грн, а тому вартість матеріального збитку визначена виходячи з ринкової вартості автомобіля - 64 849,77 грн.

Відповідно до заяви ОСОБА_2 про виплату страхового відшкодування від 04.10.2017, ТДВ "СТ "Домінанта" за наслідками настання страхового випадку виплатила йому страхове відшкодування у розмірі 30 287,20 грн. Із зазначеним розміром страхового відшкодування позивач погодився, розмір виплаченого йому страхового відшкодування не оспорював.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову суд першої інстанції виходив з того, що позивач погодився з визнанням транспортного засобу фізично знищеним, а тому останньому має бути виплачено шкоду у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до ДТП, зменшеному на розмір отриманого відшкодування від страховика.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною другою статті 22 ЦК збитками є витрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

Відповідно до частини першої статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

За змістом зазначеної норми закону обов'язок відшкодування шкоди у особи, яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, виникає у разі недостатності страхового відшкодування для повного відшкодування завданої нею шкоди.

Ліміт відповідальності страховика визначається умовами договору страхування цивільно-правової відповідальності укладеного з власником (володільцем) транспортного засобу.

Відшкодування шкоди, заподіяної власником (володільцем) транспортного засобу, цивільно-правова відповідальність якого застрахована, урегульовано Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». У разі коли пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлений або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження.

Порядок відшкодування шкоди, пов'язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 цього Закону, відповідно до якої транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до ДТП.

У разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди. Якщо ж транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди здійснюється у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до ДТП та витратам з евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Право на залишки транспортного засобу отримує страховик чи моторне транспортне страхове бюро.

Як зазначив позивач у відзиві на апеляційну скаргу, він не заперечував проти передання транспортного засобу після відшкодування збитків відповідачу.

Разом з тим, вказана обставина не може слугувати підставою для задоволення позову, враховуючи те, що розмір заподіяної майнової шкоди не перевищував ліміт відповідальності ТДВ "СТ "Домінанта" згідно полісу №АМ/1219365 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 03 серпня 2017 року.

З матеріалів справи не вбачається, чи при зверненні до страхової компанії позивач визнав належний йому автомобіль фізично знищеним та чи згодний він був передати страховій компанії залишки транспортного засобу.

Визначена ТДВ "СТ "Домінанта" сума страхового відшкодування (з якою позивач погодився), свідчить про те, що остання визначена для випадку, коли потерпіла особа не визнає належний йому автомобіль фізично знищеним і не погоджується передати його залишки страховій компанії.

З виплаченим страховою компанією розміром страхового відшкодування позивач погодився.

Відтак згода чи незгода останнього передати залишки транспортного засобу винній у його пошкодженні особі, з огляду на те, що розмір заподіяної шкоди не перевищує ліміт відповідальності страховика, не має правового значення, оскільки покладання обов'язку з відшкодування шкоди у межах ліміту відповідальності страховика на страхувальника суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Зазначений правовий висновок викладено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року (справі № 14-176 цс 18).

Ураховуючи наведене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення заявлених позовних вимог.

Згідно з ч.1, ч.13 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З огляду на те, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, з позивача на користь відповідача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 1 057,20 грн.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 376, 381-383, 389 ЦПК України суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 травня 2019 року скасувати.

Постановити нове судове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "Страхове товариство "Домінанта" про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1 057,20 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 03 жовтня 2019 року.

Суддя-доповідач: Г. М. Кирилюк

Судді: І. М. Рейнарт

Т. А. Семенюк