ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1901/19 Справа № 210/1714/15-ц Суддя у 1-й інстанції - Літвіненко Н.А. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2019 року м.Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Городничої В.С.,

суддів - Варенко О.П., Лаченкової О.В.

при секретарі - Порубай М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 серпня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до ОСОБА_1, третя особа - ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

ВСТАНОВИЛА:

В травні 2015 року ПАТ "Укрсоцбанк" звернувся до суду першої інстанції з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 26 червня 2007 року між АКБ "Укрсоцбанк"(правонаступником якого є ПАТ "Укрсоцбанк") та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №123/07-ІК/014, відповідно до умов якого останній отримав кредит в розмірі 50000,00 дол. США, зі сплатою 13,5% річних, з кінцевим терміном погашення заборгованості по кредиту до 25 червня 2017 року.

В забезпечення виконання кредитних зобов'язань, між ПАТ "Укрсоцбанк" та ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки №123/07-ІЗ/014 від 26 червня 2007 року, відповідно до умов якого останній надав в іпотеку належне йому на праві власності нерухоме майно - трикімнатну квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 75,2 кв.м. та житловою площею 51,8 кв.м.

Внаслідок неналежного виконання позичальником зобов'язань по кредитному договору №123/07-ІК/014 від 26 червня 2007 року у ОСОБА_2 станом на 30 березня 2015 року утворилась заборгованість в розмірі 100048,16 доларів США, що еквівалентно сумі в розмірі 2352434,77 грн.

В порядку досудового врегулювання спору, в межах вимог діючого законодавства та умов вказаних договорів, ПАТ "Укрсоцбанк" було направлено ОСОБА_1 лист-вимогу за вих.№08.406-818 від 09 жовтня 2014 року, але вимоги банку виконані не були і заборгованість на момент із зверненням до суду не погашена.

У зв'язку з чим, ПАТ "Укрсоцбанк" просив суд звернути стягнення на предмет іпотеки- трикімнатну квартиру АДРЕСА_1, а також вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 серпня 2015 року позовні вимоги ПАТ "Укрсоцбанк" було задоволено:

- звернуто стягнення звернути на предмети іпотеки - 3-кімнатну квартиру АДРЕСА_1 яка належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло НОМЕР_1, договору про визначення часток у спільній сумісній власності та договору дарування 1/2 частини квартири від 20 червня 2007 року, шляхом реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах, з початковою ціною реалізації встановленої на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/ незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій;

- стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Укрсоцбанк" судовий збір в розмірі 3654,00 грн.

Не погодившись із таким рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржуване рішення та постановити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ПАТ "Укрсоцбанк".

В своїй апеляційній скарзі відповідач посилався на те, що у зв'язку з неналежним повідомленням про розгляд справи, його було позбавлено можливості реалізації процесуальних прав, зокрема подачі клопотання про застосування строку позовної давності з огляду на те, що останній платіж по тілу кредиту ОСОБА_2 було сплачено 14 липня 2008 року, а платіж по відсоткам за користування кредитом - 16 грудня 2010 року.

Крім того, апелянт зазначив, що не отримував від ПАТ "Укрсоцбанк" вимоги про усунення порушення основного зобов'язання, а тому позовні вимоги є передчасними.

Також, апеляційна скарга містила посилання на те, що в порушення вимог ст. 39 Закону України "Про іпотеку" в оскаржуваному рішенні не вказано початкову ціну продажу предмета іпотеки та в порушення Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валют", не зазначено, що рішення суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки не підлягає виконанню на час дії цього Закону.

Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 червня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 було задоволено частково, скасовано заочне рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 04 серпня 2015 року та постановлено нове, яким позовні вимоги ПАТ "Укрсоцбанк" до ОСОБА_1, третя особа - ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки- задоволено частково, а саме:

- в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №123/07-ІК/014 від 26. червня 2007 року в розмірі 33955,11 дол. США, що в еквіваленті за курсом станом на день складання розрахунку становить 798386,50 грн., звернуто стягнення на 3-кімнатну квартиру АДРЕСА_1 належної ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло НОМЕР_1, договору дарування 1/2 частин квартири ВЕР № 581299 від 20 червня 2007 року та договору про визначення часток у спільній сумісній власності ВЕР №581289 від 20 червня 2007 року, шляхом реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження із встановлення початкової ціни - 318150,00 грн.

В задоволенні решти позовних вимог банку судом апеляційної інстанції було відмовлено.

В порядку вимог ст. 141 ЦПК України вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Постановою Верховного Суду від 10 жовтня 2018 року постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 червня 2018 року було скасовано, а справу передано до суду апеляційної інстанції на новий розгляд.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 08 січня 2019 року цивільну справу №210/1714/15 ц за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області було призначено до розгляду.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду - скасувати та постановити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ПАТ "Укрсоцбанк" до ОСОБА_1, третя особа - ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, виходячи за наступного.

Судом встановлено, що 26 червня 2007 року між ВАТ "Укрсоцбанк" (правонаступником якого є ПАТ "Укрсоцбанк") та ОСОБА_2 було укладено кредитний договорі №123/07-ІК/014, за умовами якого останній отримав в кредит грошові кошти в розмірі 50000,00 дол. США із сплатою 13% річних строком до 25 червня 2017 року на споживчі цілі (п. 1.1 Кредитного договору).

В забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_2 за кредитним договором №123/07-ІК/014 від 26 червня 2007 року, того ж дня між банком та ОСОБА_1 було укладено іпотечний договір №123/07-ІК/014, предметом якого є нерухоме майно - трикімнатна квартира АДРЕСА_1

Вказана нерухомість належить ОСОБА_1 на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на житло НОМЕР_1, виданого органом приватизації УЖКГ Криворізької міської ради 24 травня 2002 року, договору про визначення часток у спільній сумісній власності ВЕР №581289 від 20 червня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Перекопською І.С., зареєстровано в реєстрі №1587, договору дарування 1/2 частини квартири ВЕР №581299 від 20 червня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Перекопською І.С., зареєстровано в реєстрі №1605.

У зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань за укладеним кредитним договором, у ОСОБА_2 станом на 30 березня 2015 року утворилась заборгованість в розмірі 100048,16 дол. США, що в еквіваленті за курсом станом на день складання розрахунку становить 2352434,77 грн. та складається з:

- суми заборгованості за кредитом - 43745,00 дол. США, що в еквівалентно 1028577,23 грн.;

- заборгованості за відсотками - 38251,67 дол. США, що еквівалентно 899412,43 грн.;

- пені за несвоєчасне повернення кредиту - 8422,35 дол. США, що еквівалентно 198034,82 грн.;

- пені за несвоєчасне повернення відсотків - 9629,14 дол. США, що еквівалентно 226410,29 грн.

Підставою для звернення ПАТ "Укрсоцбанк" до суду з цим позовом стало неповернення позичальником вказаної суми боргу.

Задовольняючи позов ПАТ "Укроцбанк", суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_2 своїх зобов'язань за кредитним договором не виконав, у зв'язку з чим у банку виникло право на звернення стягнення на предмет іпотеки, що належить відповідачу ОСОБА_1, в порядку вимог ст. 39 Закону України "Про іпотеку".

Однак з таким висновком суду першої інстанції погодитись не можна, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону України "Про іпотеку", у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки.

За змістом статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У пункті 1.1 кредитного договору сторони узгодили строк повернення кредиту - до 25 червня 2017 року. Повернення кредиту здійснюється щомісячно частинами в розмірі не менше 417 доларів США до 5 числа (включно) кожного місяця.

Згідно з пунктом 3.3.8 кредитного договору позичальник зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі погашати кредит із нарахованими відсотками за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями в порядку, визначеному пунктом 1.1 цього договору.

У разі невиконання або неналежного виконання позичальником основного зобов'язання, іпотекодержатель має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки (пункт 4.1 договору іпотеки).

Відповідно до пункту 3.3.9 кредитного договору позичальник зобов'язаний достроково повернути кредит, погасити нараховані відсотки та сплатити можливі штрафи у випадках, визначених пунктами 2.6.3 (у разі незгоди позичальника із запропонованими кредитором розмірами відсотків), 3.2.3 (якщо позичальник протягом трьох днів від дати отримання від кредитора вимоги про надання додаткових засобів забезпечення виконання зобов'язання не надасть таких засобів або запропоновані засоби не влаштують кредитора).

У разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обов'язків, визначених пунктами 3.3.8 і 3.3.9 цього договору, протягом більше, ніж 90 календарних днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та відповідно позичальник зобов'язаний протягом одного робочого дня погасити кредит у повному обсязі, сплатити відсотки за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (пункт 4.5 кредитного договору).

Відповідно до п. 7.4 кредитного договору №123/07-ІК/014 від 26 червня 2007 року, у разі настання обставин, визначених п.п. 3.2.3, 4.4, 4.5, 5.4 цього Договору, строк користування кредитом вважається таким, що сплив та відповідно Позичальник зобов'язаний погасити кредит, сплатити проценти за фактичний час використання Кредиту та нараховані штрафні санкції.

Отже, у п. 4.5. та п. 5.7. кредитного договору сторони встановили, що у випадку порушення позичальником своїх обов'язків передбачених п.п. 3.3.8., 3.3.9. кредитного договору, умови зобов'язання змінюються та строк повернення грошових коштів, тобто строк виконання зобов'язання.

Як вбачається із матеріалів справи, останній платіж за спірним кредитним договором ОСОБА_2 здійснив 16 грудня 2010 року, після чого позичальник перестав належним чином виконувати свої зобов'язання.

Тобто, з урахуванням п.п. 4.5., 7.4. кредитного договору, строк користування кредитом сплинув 17 березня 2011 року (протягом більш ніж 90 днів), оскільки сторони у договорі передбачили у відповідності до ст. 611 ЦК України у разі настання певних подій зміну строку виконання зобов'язання.

Тож, зі спливом строку користування кредитом у ПАТ "Укрсоцбанк" не тільки виникло право на отримання кредитних коштів з відсотками і штрафними санкціями, а й почався перебіг строку позовної давності.

Відповідно до ст. ст. 256, 257, 258, 261, 266 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання.

Зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати свої право в примусовому порядку через суд.

Відповідно до ч. 5 ст. 261 ЦК України, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язанням, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Таким чином, перебіг строку позовної давності за зобов'язаннями ОСОБА_2 згідно кредитного договору почався з 17 березня 2011 року і відповідно строк позовної давності для звернення ПАТ "Укрсоцбанк" із цим позовом сплинув 17 березня 2014 року.

Відповідно до п. 1.1 Іпотечного договору №123/07-ІК/014 від 26 червня 2007 року, укладеного між позивачем та ОСОБА_1, даний договір було укладено в забезпечення виконання зобов'язань позичальника ОСОБА_2 за кредитним договором №123/07-ІК/014 від 26 червня 2007 року.

Проте, з урахування вище проаналізованих положень законодавства України, умов спірних договорів, колегія суддів приходить до висновку, що оскільки відповідно до п. 4.5. та п. 7.4 Кредитного договору строк користування кредитом сплинув 17 березня 2011 року, то згідно вимог ст. 266 ЦК України у зв'язку зі спливом строку позовної давності щодо вимог за основним зобов'язанням (стягнення заборгованості за кредитним договором) ПАТ "Укрсоцбанк" втратив право на пред'явлення в судовому порядку вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки, так як строк позовної давності щодо вимог за основним зобов'язанням сплинув 17 березня 2014 року, а із позовом банк звернувся аж в травні 2015 року.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Таким чином, задовольняючи позовні вимоги банку, судом першої інстанції було не в повному обсязі з'ясовано всі обставини справи, зокрема, не надано належної оцінки в контексті норм матеріального права п.п 4.5., 7.4. кредитного договору та п. 1.1 іпотечного договору, укладених між сторонами по справі, не визначився із строком виконання зобов'язань як основних (повернення кредиту), так і похідних (звернення стягнення на предмет іпотеки), не визначився із характером спірних правовідносин та не в повному обсязі з'ясував обставини справ, що призвело до ухвалення необґрунтованого рішення.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів приходить до висновку про обгрунтованість доводів апеляційної скарги, у зв'язку з чим вона підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись положеннями ст. ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Заочне рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 серпня 2015 року - скасувати.

У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до ОСОБА_1, третя особа - ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки - відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 4019,41 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: О.П. Варенко

О.В. Лаченкова