Ухвала

02 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 466/2455/19

провадження № 61-17599ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Курило В. П. розглянув касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на ухвалу Шевченківського районного суду міста Львова від 13 травня 2019 року та ухвалу Львівського апеляційного суду

від 05 вересня 2019 року в справі за позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області до ОСОБА_1 про стягнення переплати пенсії,

ВСТАНОВИВ:

25 березня 2019 року Головне Управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі - ГУ ПФУ у Львівській області) звернулось до суду з позовними вимогами до ОСОБА_1 про стягнення переплати пенсії.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Львова від 13 травня

2019 року у задоволенні клопотання ГУ ПФУ у Львівській області про звільнення від сплати судового збору відмовлено. Позовну заяву ГУ ПФУ у Львівській області до ОСОБА_1 про стягнення переплати пенсії визнано неподаною і повернуто її позивачу.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, ГУ ПФУ у Львівській області оскаржило її в апеляційному порядку.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 05 вересня 2019 року клопотання ГУ ПФУ у Львівській області про звільнення від сплати повернуто без розгляду. Апеляційну скаргу ГУ ПФУ у Львівській області на ухвалу Шевченківського районного суду міста Львова від 13 травня

2019 року визнано неподаною та повернуто заявнику.

26 вересня 2019 року ГУ ПФУ у Львівській області звернулося через засоби поштового зв`язку до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Шевченківського районного суду міста Львова

від 13 травня 2019 року та ухвалу Львівського апеляційного суду

від 05 вересня 2019 року та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Вивчивши матеріали касаційної скарги ГУ ПФУ у Львівській області в частині оскарження ухвали Шевченківського районного суду міста Львова від 13 травня 2019 року, Верховний Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження в цій частині слід відмовити з таких підстав.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6-8, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Частиною другою статті 17 ЦПК України встановлено, що не допускається касаційне оскарження судового рішення суду першої інстанції без його перегляду в апеляційному порядку.

Аналіз вказаних норм процесуального законодавства дає підстави дійти висновку, що касаційному оскарженню підлягають ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку.

Проте заявник оскаржив у касаційному порядку ухвалу суду першої інстанції, яка не була предметом перегляду судом апеляційної інстанції по суті.

За змістом пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач

відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З огляду на вищевказані обставини та норми закону у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ГУ ПФУ у Львівській області в частині оскарження ухвали Шевченківського районного суду міста Львова

від 13 травня 2019 року слід відмовити з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України.

Подана касаційна скарга ГУ ПФУ у Львівській області в частині оскарження ухвали Львівського апеляційного суду від 05 вересня 2019 року не може бути прийнята касаційним судом до розгляду, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України, заявником не надано документів, що підтверджують сплату судового збору.

Відповідно до підпункту 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» розмір ставки судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу суду юридичною особою становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» з 01 січня 2019 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 1 921,00 грн.

Таким чином, заявнику необхідно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги в розмірі 1 921,00 грн.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду з 01 жовтня 2019 року має бути перераховано за наступними реквізитами.

Отримувач коштівУК у Печер. р-ні/Печерс. р-н/22030102
Код отримувача (код за ЄДРПОУ)38004897
Банк отримувачаКазначейство України (ЕАП)
Код банку отримувача (МФО)899998
Номер рахунку отримувача (стандарт IBAN)НОМЕР_1
Код класифікації доходів бюджету22030102
Найменування податку, збору, платежуСудовий збір (Верховний Суд, 055)
Символ звітності банку207

У графі «Призначення платежу» обов`язково необхідно вказати: *;101;22030102 (код класифікації доходів) ___________ (код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб; реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи; судовий збір за позовом ______________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), ВЕРХОВНИЙ СУД (Касаційний цивільний суд), номер справи, у якій сплачується судовий збір.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 392, 393, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області в частині оскарження ухвали Шевченківського районного суду міста Львова від 13 травня 2019 року в справі за позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області до ОСОБА_1 про стягнення переплати пенсії.

Касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області в частині оскарження ухвали Львівського апеляційного суду від 05 вересня 2019 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 24 жовтня

2019 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. П. Курило