Справа № 344/5091/16-ц
Провадження № 22-ц/4808/317/19
Головуючий у 1 інстанції Пастернак І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

головуючої Томин О.О.

суддів: Мелінишин Г.П., Пнівчук О.В.

секретаря Мельник О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на ухвалу Івано-Франківського міського суду, постановлену суддею Пастернак І.А. 13 грудня 2018 року в м. Івано-Франківську у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа: приватний нотаріус Івано-Франківського МНО ОСОБА_5 про визнання недійсним договору дарування земельної ділянки, визнання незаконним та скасування державного акту на право приватної власності на землю, повернення у власність земельної ділянки,

в с т а н о в и в:

В провадженні Івано-Франківського міського суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа: приватний нотаріус Івано-Франківського МНО ОСОБА_5, про визнання недійсним Договору дарування земельної ділянки від 30.01.2002 року серії АЕР№004737, посвідченого приватним нотаріусом Івано-Франківського МНО ОСОБА_5, визнання незаконним та скасування Державного акту на право приватної власності на землю Серії ІФ 15/02-0088660, виданого ОСОБА_4 04.02.2002 року, повернення у власність позивача земельної ділянки площею 0,053 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по вул. Лермонтова, 30 в м. Івано-Франківську.

19.09.2018 року представник відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_6 подала до суду клопотання про призначення повторної почеркознавчої експертизи, на вирішення якої просила поставити питання: Чи виконано підпис від імені ОСОБА_2 у графі «Підписи сторін» навпроти слова «Даруватель» в Договорі дарування земельної ділянки від 30.01.2002 року ОСОБА_2 чи іншою особою?

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 13 грудня 2018 року призначено по справі повторну почеркознавчу експертизу, на вирішення якої винесено наступне питання: Чи виконано підпис від імені ОСОБА_2 у графі «Підписи сторін» навпроти слова «Даруватель» в Договорі дарування земельної ділянки від 30.01.2002 року ОСОБА_2 чи іншою особою? Проведення повторної експертизи доручено експертам Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз. Попереджено експерта про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладеного на нього обовязку. Для проведення експертизи зобовязати: слідчого СВ Івано-Франківського ВП ГУНП в Івано-Франківській області капітана поліції ОСОБА_7 надати судовому експерту для проведення повторної почеркознавчої експертизи для огляду та виготовлення копій із вилучених в рамках проведення досудового розслідування кримінального правопорушення, яке зареєстроване за заявою ОСОБА_2 в ЄРДР за №0001187 документів, а саме: оригіналу примірника Договору дарування земельної ділянки від 30.01.2002 року серії АЕР 004737; оригіналу актового запису про шлюб №1308 від 10.10.2001 року ОСОБА_2 та ОСОБА_8 проведений Івано-Франківським міським відділом РАЦСу, який вилучений 17.10.2017 року, що підтверджується відповіддю міського відділу РАЦСу від 06.11.2018 року; форми №1 із оригіналом заяви на видачу паспорта від липня 2000 року, де містяться два підписи позивача ОСОБА_2, які вилучені на підставі ухвали міського суду від 17.10.20107 року, що стверджується відповіддю Управління ДМС України в Івано-Франківській області від 02.11.2018 року; приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу ОСОБА_5 надати судовому експерту для проведення повторної почеркознавчої експертизи доступ до журналу реєстрації нотаріальних дій за січень 2002 року, усіх первинних документів, що були передумовою укладення Договору дарування земельної ділянки від 30.01.2002 року серії АЕР 004737; приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу ОСОБА_9 надати судовому експерту для проведення повторної почеркознавчої експертизи доступ до заяви ОСОБА_2 про реєстрацію довіреності посвідченої Посольством України в Чеській Республіці в Єдиному реєстрі довіреностей. На час проведення експертизи провадження у справі зупинено.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, представник ОСОБА_2 ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу.

Вважає, що вона прийнята з порушенням норм процесуального законодавства, за недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, а тому підлягає скасуванню.

На її думку, судом не обґрунтовано мотивів, з яких суд прийшов до висновку про необхідність призначення повторної почеркознавчої експертизи.

Вважає, що твердження представника відповідача про те, що експерт самостійно змінив формулювання питання і вирішував його у такій редакції: «Чи застосовувались способи технічного відтворення підпису від імені ОСОБА_2 у графі «Підписи сторін» навпроти слова «Даруватель» в Договорі дарування земельної ділянки від 30.01.2002 року, а також двох підписів у графі «Розписка в одержанні нотаріально оформленого документу» реєстру вчинення нотаріальних дій приватного нотаріуса Івано-Франківського МНО ОСОБА_5А.» не заслуговує на увагу з огляду на те, що власне самим експертом у Висновку за результатами проведення судово-почеркознавчої та судово-технічної експертизи документів №834/835/17-22 від 30.11.2017 року вказано, що згідно методик досліджень почеркознавче дослідження підписів слід проводити після їх дослідження експертом на предмет можливої технічної підготовки з метою підробки, а дослідження підписів у реєстрі нотаріально вчинених дій має безпосереднє відношення до справи, що розглядається. Тому на підставі експертної ініціативи експертом включено ці підписи до числа досліджуваних. До того ж даний висновок експерта містить і висновок судово-почеркознавчої експертизи, який дає чітку відповідь на питання, яке було поставлене в ухвалі Івано-Франківського міського суду від 01.08.2017 року, а саме: «Підпис від імені ОСОБА_2 у графі «Підписи сторін» навпроти слова «Даруватель» в Договорі дарування земельної ділянки від 30.01.2002 року, а також двох підписів у графі «Розписка в одержанні нотаріально оформленого документу» реєстру нотаріальних дій приватного нотаріуса Івано-Франківського МНО ОСОБА_5 виконано не ОСОБА_2, а іншою особою з наслідуванням якомусь справжньому підпису ОСОБА_2 з попереднім тренуванням».

Що стосується посилань на те, що Висновок експерта викликав сумнів, оскільки направлений в суд без підпису завідуючого Тернопільським відділенням КНДІСЕ, то таке не заслуговує на увагу, оскільки є необґрунтованим, адже наявність такого підпису не передбачено законодавством.

Вважає, що вказаний висновок відповідає вимогам належності, достовірності та допустимості. Експертом було дотримано вимог законодавства при призначенні та проведенні експертизи, підстав для відводу експерта не було.

Судом було надано достатню кількість обєктів дослідження в оригіналі, також було зобовязано слідчого СВ Івано-Франківського ВП ГУНП в Івано-Франківській області капітана поліції ОСОБА_7 надати дозвіл судовому експерту на огляд та виготовлення копій із вилучених в рамках проведення досудового розслідування кримінального правопорушення, яке зареєстроване за заявою ОСОБА_2 в ЄРДР за №0001187 документів, а саме: оригіналу примірника Договору дарування земельної ділянки від 30.01.2002 року серії АЕР №004737, та зобовязано приватного нотаріуса Івано-Франківського МНО ОСОБА_5 надати судовому експерту для проведення судової почеркознавчої експертизи журнал реєстрації нотаріальних дій за січень 2002 року та усі первинні документи, що були передумовою укладення Договору дарування земельної ділянки від 31.01.2002 року серії АЕР №004737. Однак відповідач вважає, що додатково мають бути досліджені ще два оригінали підписів ОСОБА_2, а саме договір про надання правничої допомоги №5/16 від 10.03.2016 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та заяви ОСОБА_2 про реєстрацію довіреності, посвідченої Посольством України в Чеській Республіці в Єдиному реєстрі довіреностей.

На підставі наведеного вважає, що висновок експерта від 30.11.2017 року дає повну та вичерпну відповідь на поставлене запитання, у висновку наявне узгодження між дослідницькою частиною та підсумковим висновком експертизи, а судом не обґрунтовано підстав призначення повторної експертизи.

Просить ухвалу Івано-Франківського міського суду від 13 грудня 2018 року скасувати.

Приватний нотаріус Івано-Франківського нотаріального округу ОСОБА_5 подала до суду відзив на апеляційну скаргу. Вважає, що оскаржуване судове рішення прийняте з додержанням норм матеріального та процесуального права, а апеляційна скарга є необґрунтованою і такою, що підлягає залишенню без задоволення. На її думку, апелянтом залишено поза увагою той факт, що саме численні порушення та невідповідності допущені при проведенні згадуваної первинної експертизи, на які апелював відповідач в своєму клопотанні про призначення повторної експертизи та на які наголошував в судовому засіданні представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, й стали приводом для обґрунтованого сумніву сторін в правильності висновків первинної експертизи та прийняття оскаржуваного судового рішення з посиланням на ЦПК України. Крім доводів відповідача, викладених в його клопотанні про призначення повторної експертизи, було звернуто увагу також і на порушення вимог Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року №53/5, зокрема, щодо наданих зразків підпису ОСОБА_2 Окрім цього, висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом з іншими доказами. Просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Представник відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_10 також подала відзив на апеляційну скаргу. Вказує, що при складанні висновку від 30.11.2017 року експертом було порушено вимоги ЦПК України. Так, п. 4 ст. 104 ЦПК України передбачено, що в разі необхідності суд може заслухати експерта щодо формулювання питання, яке потребує зясування, та за його клопотанням дати відповідні розяснення щодо поставлених питань. Однак, в даному випадку експерт самостійно змінив формулювання питання, що є недопустимим. Також зазначає, що експертом для порівняльного дослідження було взято до уваги документи, які відсутні в матеріалах справи і не були додані до ухвали суду про призначення експертизи, зокрема, паспорт позивача. Крім того, вважає неналежними доказами оригінал договору транспортного засобу та оригінали прихідних касових ордерів від 20.08.2002 року по 20.11.2002 року з перекладами посвідченими перекладачем на 2 арк. в одному примірнику, оскільки, в договорі значиться автомобіль марки BMW за 1993 рік, однак відсутні оригінали печатки митниці щодо ввезення даного транспортного засобу на митну територію України, а згідно довідки Сервісного центру МВС в Івано-Франківській області за ОСОБА_2 зареєстровано автомобіль марки FORD, а згідно відповіді Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську ОСОБА_2 зарахований стаж роботи за кордоном за періоди з 01.01.2004 року по 31.12.2004 року і з 01.12.2005 року по 31.12.2011 року, тобто позивач здійснював свою трудову діяльність тільки з 2004 року. На виконання ухвали суду від 02.11.2018 року Управлінням Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області надано форму №1, в якій містяться два підписи позивача ОСОБА_2 в період 2000 року, а з органу РАЦС актовий запис про шлюб ОСОБА_2 та ОСОБА_8 від 10.10.2001 року. Також оскаржуваною ухвалою суду було зобовязано слідчого СВ Івано-Франківського ВП ГУНП в Івано-Франківській області капітана поліції ОСОБА_7 надати судовому експерту для проведення повторної почеркознавчої експертизи для огляду та виготовлення копій оригінал примірника Договору дарування земельної ділянки від 30.01.2002 року серії АЕР 004737, оригінал актового запису про шлюб №1308 від 10.10.2001 року ОСОБА_2 та ОСОБА_8; приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу ОСОБА_5 доступ до журналу реєстрації нотаріальних дій за січень 2002 року, усіх первинних документів, що були передумовою укладення Договору дарування земельної ділянки від 30.01.2002 року серії АЕР 004737; приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу ОСОБА_9 доступ до заяви ОСОБА_2 про реєстрацію довіреності, посвідченої Посольством України в Чеській Республіці в єдиному реєстрі довіреностей. Тому вважає, що суд мав всі підстави призначати повторну почеркознавчу експертизу. Просить відхилити апеляційну скаргу та залишити ухвалу Івано-Франківського міського суду від 13 грудня 2018 року без змін.

В судовому засіданні апеляційного суду представник позивача доводи апеляційної скарги підтримала.

Представник відповідача та представник третьої особи проти задоволення апеляційної скарги заперечили, просили ухвалу суду залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з п. 12 ч. 1 ст. 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо призначення експертизи.

Судом встановлено, що в провадженні Івано-Франківського міського суду знаходиться справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа: приватний нотаріус Івано-Франківського МНО ОСОБА_5 про визнання недійсним Договору дарування земельної ділянки від 30.01.2002 року серії АЕР №004737, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_4, посвідченого приватним нотаріусом Івано-Франківського МНО ОСОБА_5; визнання незаконним та скасування Державного акту на право приватної власності на землю серії ІФ 15/02-0088660, виданого ОСОБА_4 04.02.2002 року; повернення у власність ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,0537 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по вул. Лермонтова, 30 в м. Івано-Франківську.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, як на підставу для визнання недійсним Договору дарування земельної ділянки від 30.01.2002 року серії АЕР №004737, представник позивача посилається на те, що він був вчинений за відсутності та без відповідного волевиявлення дарувателя ОСОБА_2, а в графі «Підписи сторін» даного договору підпис здійснено не ним, а іншою особою.

Встановлено також, що ухвалою Івано-Франківського міського суду від 01.08.2017 року по даній справі було призначено судову почеркознавчу експертизу, на вирішення якої винесено наступне питання: Чи виконано підпис від імені ОСОБА_2 у графі «Підписи сторін» навпроти слова «Даруватель» в Договорі дарування земельної ділянки від 30.01.2002 року ОСОБА_2 чи іншою особою? Проведення експертизи доручено Тернопільському відділенню Київського науково-дослідного інституту судових експертиз. Попереджено експерта про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладеного на нього обовязку. Зобовязано слідчого СВ Івано-Франківського ВП ГУНП в Івано-Франківській області капітана поліції ОСОБА_7 надати судовому експерту на огляд та виготовлення копій із вилучених в рамках проведення досудового розслідування кримінального правопорушення, яке зареєстроване за заявою ОСОБА_2 в ЄРДР за №0001187 документів, а саме: оригіналу примірника Договору дарування земельної ділянки від 30.01.2002 року серії АЕР 004737; зобовязано приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу ОСОБА_5 надати судовому експерту для проведення судової почеркознавчої експертизи журнал реєстрації нотаріальних дій за січень 2002 року, усі первинні документи, що були передумовою укладення Договору дарування земельної ділянки від 30.01.2002 року серії АЕР 004737.

Згідно Висновку експерта за результатами проведення судово-почеркознавчої та судово-технічної експертизи документів від 30.11.2017 року №834/835/17-22 способи технічного відтворення підпису від імені ОСОБА_2 у графі «Підписи сторін» навпроти слова «Даруватель» в Договорі дарування земельної ділянки від 30.01.2002 року, а також двох підписів від імені ОСОБА_2 у графі «Розписка в одержанні нотаріально оформленого документу» реєстру нотаріальних дій приватного нотаріуса Івано-Франківського МНО ОСОБА_5 (на арк. 13 Реєстру «Д» том 1 за 2002 рік, записи Д-76, Д-77 та Д-78) не застосовувались. Ці підписи виконано рукописним способом, без попередньої підготовки до їх виконання та використання технічних засобів відтворення. Підпис від імені ОСОБА_2 у зазначених графах документів виконано не ОСОБА_2, а іншою особою з наслідуванням якомусь справжньому підпису ОСОБА_2 з попереднім тренуванням (т. 1, а.с. 203-226).

В матеріалах справи також міститься Висновок експерта Незалежного інституту судових експертиз №9049 за заявою ОСОБА_5 щодо проведення почеркознавчої експертизи, складений 25.04.2018 року, в якому зазначено, що встановити, чи виконані підписи від імені ОСОБА_2, електрографічні зображення яких містяться у графі «Даруватель» в електрофотокопії двох примірників Договору дарування земельної ділянки від 30.01.2002 року, посвідчених приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу ОСОБА_5 від 30.01.2002 року та зареєстрованих у Реєстрі за №Д-76, ОСОБА_2 або іншою особою, не виявилось можливим з причин, наведених у Дослідницькій частині Висновку (встановити походження розбіжностей ознак (чи являються вони варіантами ознак підпису ОСОБА_2, що не проявилися у досліджуваних підписах або є результатом прояву почеркової навички іншої особи) експерт не зміг у звязку зі значною варіаційністю наданих для порівняння зразків підпису ОСОБА_2 Щодо встановлених збіжностей, то при наявності вказаних розбіжностей, вони не дають підстави не тільки для категоричного, але навіть для імовірного позитивного висновку про тотожність. Виявити більшу кількість збіжних ознак не вдалося по причині малого обєму графічного матеріалу, що міститься у досліджуваних підписах (т. 2, а.с. 28-36).

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що для з'ясування обставин, що мають значення для справи необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, а матеріали справи свідчать про необхідність витребування додаткових доказів по справі та призначення повторної почеркознавчої експертизи.

Однак, погодитися із таким висновком колегія суддів не може з огляду на наступне.

Частиною 3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів та показаннями свідків.

Згідно ст. 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо обєктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Частинами 1, 2 ст. 103 ЦПК України встановлено, що суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для зясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу.

Якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам) (ч. 2 ст. 113 ЦПК України).

У п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову експертизу у кримінальних і цивільних справах» №8 від 30.05.1997 року роз'яснено, що повторна експертиза призначається, коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов'язані з його недостатньою обґрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи. Істотними можуть визнаватися, зокрема, порушення, які призвели до обмеження прав обвинуваченого чи інших осіб. В ухвалі (постанові) про призначення повторної експертизи зазначаються обставини, які викликають сумніви у правильності попереднього висновку експерта.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 13 грудня 2018 року, якою призначено повторну почеркознавчу експертизу, на вирішення експерта поставлено те ж саме питання, яке ставилось в ухвалі Івано-Франківського міського суду від 01.08.2017 року, і на яке вищевказаним висновком експерта дано чітку відповідь.

Разом з тим, суд першої інстанції не взяв до уваги вимоги вказаних норм права та наявність у матеріалах справи Висновку експерта за результатами проведення судово-почеркознавчої та судово-технічної експертизи документів №834/835/17-22 від 30.11.2017 року.

При цьому, в оскаржуваній ухвалі місцевий суд жодним чином не обґрунтував, що саме у вищевказаному висновку судового експерта викликає сумніви щодо його правильності та об'єктивності, не вказав, з яких підстав суд вважає вказаний висновок необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи та дійшов передчасного висновку про призначення повторної експертизи.

Представник відповідача у поданому клопотанні про призначення повторної експертизи просила визнати необґрунтованим та таким, що викликає сумнів у правильності висновок експерта, посилаючись на порушення експертом норм цивільного процесуального права, оскільки вважає, що експерт самостійно змінив формулювання питання, для порівняльного дослідження ним було використано документи, які не направлялися судом на експертизу, а сам висновок експерта направлений в суд без підпису завідуючого Тернопільським відділенням КНДІСЕ.

Однак, з даного приводу слід зазначити наступне.

Відповідно до п. 1.4 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року №53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 року №1950/5), під час проведення експертиз (експертних досліджень) з метою виконання певного експертного завдання експертами застосовуються відповідні методи дослідження, методики проведення судових експертиз, а також нормативно-правові акти та нормативні документи (міжнародні, національні та галузеві стандарти, технічні умови, правила, норми, положення, інструкції, рекомендації, переліки, настановчі документи Держспоживстандарту України), а також чинні республіканські стандарти колишньої УРСР та державні класифікатори, галузеві стандарти та технічні умови колишнього СРСР, науково-технічна, довідкова література, програмні продукти тощо. Визначення способу проведення експертизи (вибір певних методик, (методів дослідження)) належить до компетенції експерта.

Згідно п. 3 ч. 10 ст. 53 ЦПК України (в редакції, чинній на час проведення експертизи), п.п. 2.1, 4.15 Інструкції експерт має право ознайомлюватися з матеріалами справи, які стосуються предмета експертизи; відповідно до процесуального законодавства заявляти клопотання про надання додаткових матеріалів і зразків та вчинення інших дій, пов'язаних із проведенням експертизи; указувати у висновку експерта на факти, виявлені під час проведення експертизи, які мають значення для справи, але стосовно яких йому не були поставлені питання, та на обставини, що сприяли (могли сприяти) вчиненню правопорушення.

За змістом п.п. 2.1, 4.15 Інструкції експерт зобов'язаний особисто провести повне дослідження, дати обґрунтований та об'єктивний висновок, застосувавши при цьому різноманітні методи (методики) дослідження, про що зазначити у висновку експерта.

У «Методиці дослідження підписів» (реєстраційний код в реєстрі методик проведення експертиз 1.1.53) та «Почеркознавчому дослідженні підписів, виконаних за допомогою технічних прийомів» (реєстраційний код в реєстрі методик проведення експертиз 1.1.19) наведені рекомендації щодо застосуванні при проведенні почеркознавчого дослідження підписів різноманітних методів, не обмежуватись при цьому застосуванням якогось одного з них, що в свою чергу, дає можливість дійти найбільш точних висновків. Зокрема рекомендується застосовувати такі методи дослідження: як накладення підписів один на одний, математичний метод. Також рекомендується проводити дослідження по вирішенню питання щодо наявності/відсутності ознак перемальовування на просвіт тощо.

Орієнтовний перелік питань, що можуть бути поставлені при проведенні відповідного виду експертизи, наведено в Науково-методичних рекомендаціях з питань підготовки і призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року №53/5, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 03 листопада 1998 року за №705/3145 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26 грудня 2012 року №1950/5) (далі - Рекомендації).

У п. 4.14 Інструкції викладено вимоги до висновку експерта. Так, висновок експерта складається з обов'язковим зазначенням його реквізитів (найменування документа, дати та номера складання висновку, категорії експертизи (додаткова, повторна, комісійна, комплексна), виду експертизи (за галуззю знань) та трьох частин: вступної (Вступ), дослідницької (Дослідження) та заключної (Висновки).

Зокрема, у вступній частині висновку зазначаються питання, які вирішуються експертом у порядку експертної ініціативи (якщо таке розглядалось); нормативні акти, методики, рекомендована науково-технічна та довідкова література з Переліку рекомендованої науково-технічної та довідкової літератури, що використовується під час проведення судових експертиз, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 30 липня 2010 року №1722/5, інші інформаційні джерела, які використовувались експертом при вирішенні поставлених питань, за правилами бібліографічного опису, із зазначенням реєстраційних кодів методик проведення судових експертиз з Реєстру методик проведення судових експертиз, який ведеться відповідно до Порядку ведення Реєстру методик проведення судових експертиз, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 02 жовтня 2008 року №1666/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02 жовтня 2008 року за №924/15615. Відповідно, у дослідницькій частині опис процесу застосовування інструментальних методів дослідження та проведення експертних експериментів можуть обмежуватись викладенням кінцевих результатів.

Згідно п. 4.17 Інструкції висновок експерта (експертів) оформлюється на бланку експертної установи і підписується експертом (експертами), який (які) проводив(ли) дослідження. Підписи у заключній частині засвідчуються відбитком печатки експертної установи на кожній сторінці тексту заключних висновків.

Як вбачається з Висновку експерта за результатами проведення судово-почеркознавчої та судово-технічної експертизи документів №834/835/17-22 від 30.11.2017 року, такий складений у відповідності до зазначених вище вимог закону. У дослідницькій частині висновку судовий експерт ОСОБА_11 зазначив по те, що згідно з вимогами «Методики дослідження підписів» та методики «Почеркознавче дослідження підписів, виконаних за допомогою технічних прийомів» почеркознавче дослідження підписів слід проводити після їх дослідження експертом на предмет можливої технічної підготовки з метою підробки. Таке дослідження проводиться спеціалістом з судово-технічного дослідження документів за спеціальністю 2.1 «Дослідження реквізитів документів». Складений висновок підписаний експертом, який проводив дослідження, підписи у заключній частині засвідчені відбитком печатки експертної установи на кожній сторінці тексту заключних висновків (т. 1, а.с. 203-206).

Наведене спростовує твердження відповідача та його представника щодо незаконності експертної ініціативи, недотримання експертом форми та змісту наданого ним висновку.

Що стосується посилань сторони відповідача на те, що експертом для порівняльного дослідження було взято до уваги документи, які відсутні в матеріалах справи, та ті, які не є належними доказами, то слід зазначити, що такі твердження є голослівними та нічим не підтвердженими.

Згідно п. 1.4 Науково-методичних рекомендації з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень у разі неможливості пред'явити зазначені зразки (смерть виконавця, від'їзд тощо) як зразки слід надавати документи або інші папери, на яких рукописні тексти (підписи) достовірно виконані особою, щодо якої ставиться питання з ідентифікації її як виконавця досліджуваного рукопису (наприклад, заяву про отримання паспорта (форма N 1), паспорт, різного роду посвідчення, на яких є власноручний підпис, тощо).

Судом було надано достатню кількість обєктів дослідження в оригіналі, також було зобовязано слідчого СВ Івано-Франківського ВП ГУНП в Івано-Франківській області капітана поліції ОСОБА_7 надати дозвіл судовому експерту на огляд та виготовлення копій із вилучених в рамках проведення досудового розслідування кримінального правопорушення, яке зареєстроване за заявою ОСОБА_2 в ЄРДР за №0001187 документів, та зобовязано приватного нотаріуса Івано-Франківського МНО ОСОБА_5 надати судовому експерту для проведення судової почеркознавчої експертизи журнал реєстрації нотаріальних дій за січень 2002 року та усі первинні документи, що були передумовою укладення Договору дарування земельної ділянки від 31.01.2002 року серії АЕР №004737.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції належним чином не перевірив доводів сторони відповідача та третьої особи щодо необґрунтованості висновку експерта від 30.11.2017 року, не встановив та не обґрунтував порушення експертом «Методики дослідження підписів», або інших нормативно-правових актів, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи, не зазначив конкретних обставин, які викликають сумніви у правильності попереднього висновку експерта, та дійшов помилкового висновку про призначення повторної почеркознавчої експертизи.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Сутність викладеного дає підстави стверджувати, що суд першої інстанції зупинив провадження у справі з порушенням п. 5 ч. 1 ст. 252 ЦПК України та всупереч принципу ефективності судового процесу, направленому на недопущення затягування розгляду справи.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість доводів апеляційної скарги, наявність підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 379, 381-384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Івано-Франківського міського суду від 13 грудня 2018 року скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 21 лютого 2019 року.

Головуюча: Томин О.О.

Судді: Мелінишин Г.П.

ОСОБА_12