Ухвала

30 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 127/6684/17

провадження № 61-17550ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

Синельникова Є. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 04 червня

2019 року, ухвалу Вінницького апеляційного суду від 16 липня 2019 року, постанову Вінницького апеляційного суду від 12 вересня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу і коштів у зв'язку із невиконанням зобов'язання,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2017 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом

до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики

у розмірі 108 600 грн, що еквівалентно 4 тис. доларів США та 3 % річних -

8 843, 48 грн.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 04 червня

2019 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованість

за договором позики у розмірі 107 400 грн, що еквівалентно 4 тис.

доларів США та 3 % річних - 7 221 грн.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 16 липня 2019 року

у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про призначення у справі почеркознавчої експертизи відмовлено.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 12 вересня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, а рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 04 червня 2019 року -

без змін.

У вересні 2019 року до Верховного Суду надійшлакасаційна скарга

ОСОБА_2,в якій заявник просить скасувати рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 04 червня 2019 року, ухвалу Вінницького апеляційного суду від 16 липня 2019 року, постанову Вінницького апеляційного суду від 12 вересня 2019 року і передати справу на новий розгляд, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Згідно зі статтею 129 Конституції України та статей 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень

та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

У відповідності до частини першої статті 258 ЦПК України судовими рішеннями є: ухвали, рішення, постанови, судові накази.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами визнаються справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом

на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев'ята статті 19 ЦПК України).

Ціна позову у цій справі становить 117 443, 48 грн, тобто суму, яка станом

на 01 січня 2019 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 921, 00 грн * 100 = 192 100, 00 грн).

Отже, справа на судові рішення, у якій подана касаційна скарга, є малозначною.

Враховуючи ціну позову, встановлені судами обставини і зміст правовідносин сторін, випадків, за наявності яких судове рішення

у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, у цій справі

не встановлено Верховним Судом.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки ОСОБА_2 подала касаційну скаргу

на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, частиною шостою, частиною дев'ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 04 червня 2019 року, ухвалу Вінницького апеляційного суду

від 16 липня 2019 року, постанову Вінницького апеляційного суду

від 12 вересня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу і коштів у зв'язку

із невиконанням зобов'язання - відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Синельников