Дата документу 26.09.2019 Справа № 554/5483/19
Провадження №2/554/2052/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2019 року м. Полтава

Октябрський районний суд м.Полтави в складі суду :

судді Блажко І.О.

при секретарі - Хмельницькій М.Ю.

з участю представника відповідача ОСОБА_1

третьої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання дитини, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_3 20.06.2019, звернулася з позовною заявою до ОСОБА_4 про стягнення аліментів. В якій прохала: стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову і до повноліття дитини. В обґрунтування позову зазначила, що сторони від шлюбу мають дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шлюб розірвано 16 липня 2018 року. Дитина проживає разом з позивачем. Відповідач не надає регулярної матеріальної допомоги на утримання дитини, у зв`язку із чим вимушена звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів. (а.с.1-2)

20 червня 2019 року ухвалою суду відкрито провадження у справі. Розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Призначено справу на 19 липня 2019 року. (а.с.11)

15 серпня 2019 року до суду надійшов відзив відповідача ОСОБА_4 на позовну заяву. В якому зазначив, що позивач у позовній заяві, посилається на те, що відповідач не виконує свій обов`язок по утриманню сина ОСОБА_7 . Таке твердження позивача є надуманим та не відповідає обставинам справи. Після розлучення із позивачем, сторони домовилися про те, що відповідач добровільно буде надавати кошт на утримання сина. Свій обов`язок по утриманню сина відповідач виконує та перерахував кошти на картку ПриватБанку позивача. З листопада 2018 року по серпень 2019 року відповідачем перераховано позивачу на утримання сина 8 341 грн. (по 834 грн. щомісяця) і вказана суму не є меншою за 50% прожиткового мінімуму на дитину. Зважаючи на те, що відповідач у добровільному порядку перераховує позивачу кошти на утримання сина, вважає, що вказане свідчить про безпідставність тверджень позивача, про те, що відповідач не підтримує зв`язків з сином ОСОБА_8 та не надає йому матеріальну допомогу, тому відсутні підстави для стягнення аліментів за рішенням суду. На його утриманні, крім сина ОСОБА_7 , перебувають

донька ОСОБА_9 , 2006 року народження, на утримання якої він сплачую аліменти в розмірі 50% прожиткового мінімуму на дитину, а саме з 01.07.2019 в сумі 1059 грн. щомісяця, та донька ОСОБА_10 , 2001 року народження, яка продовжує навчатися, і тому за домовленістю він в добровільному порядку оплачую навчання доньки, а саме 11 950 грн., що становить по 995 грн. щомісяця. Разом з цим, прохає суд врахувати той факт, що розмір його заробітної плати, з урахуванням того факту, що на його утриманні перебуває троє дітей, недостатній для стягнення з нього аліментів на користь позивача у розмірі мінімального гарантованого розміру аліментів, визначеного абзацом 2 ч. 2 ст. 182 СК України, оскільки в разі визначення судом аліментів у вказаному розмірі загальна сума аліментів на утримання трьох дітей буде перевищувати 50% заробітку (2250 грн.) (849.5 грн. /аліменти в мінімальному гарантованому розмірі на утримання сина ОСОБА_7 / + 1059 грн. /аліменти на утримання доньки ОСОБА_9 , які сплачуються за рішенням суду/ + 995 грн. / аліменти на утримання доньки ОСОБА_11 , яка продовжує навчання/ = 29033 грн./ тому прохав суд застосувати положення абзацу 3 ч. 2 ст. 181 і України та визнати розмір моєї заробітної недостатнім для визначення аліментів у мінімальному гарантованому розмірі, а саме 50% прожиткового мінімуму для дитини. (а.с.27)

27 серпня 2019 року ухвалою суду клопотання задоволено. Викликано в судове засідання свідків : ОСОБА_2 , ОСОБА_12 Залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору : ОСОБА_2 , ОСОБА_5 (а.с.53-54)

12 вересня 2019 року до суду надійшла відповідь ОСОБА_3 на відзив. В якій зазначила, що повністю заперечує щодо викладеного відповідачем у відзиві на позовну заяву відповідачем з наступних підстав. Щодо наявності угоди про сплату аліментів, дана угода про сплату аліментів від 05.06.2004 є недійсною з наступних підстав. Угода про сплату аліментів складається у письмовій формі та нотаріально посвідчується. Н ОСОБА_13 до суду відповідачем угода про сплату аліментів є недійсною, атакож дана угода не містить розмір, строки, а також порядок виплати та підставицільового використання аліментів. Також не надано жодної квитанції про сплатуаліментів по даній угоді. Відповідачем надано довідку про те, що донька ОСОБА_12 є студентом ПНТУ ім. Ю. Кондратюка, яка втратила свою чинність, оскільки у довідці чітко вказано, що вона дійсна до 31.12.2018. Станом на 15.08.2019 достовірної та актуальної інформації про реальне навчання доньки ОСОБА_12 в університеті відповідачем не надано. Починаючи з 01.01.2019 з університету доньку відповідача могли відрахувати, а отже, і сплачувати за навчання не потрібно. Наланий до суду доказ, а саме довідки про навчання доньки не є належним,допустим, достатнім, а також достовірним доказом факту проведення оплати за навчаннядоньки ОСОБА_12 . Також відсутні квитанції з оплати навчання доньки ОСОБА_12 платником в якій би було вказано відповідача. Тобто відсутній жодний доказ оплати занавчання відповідачем. Відповідач у відзиві стверджує, що вартість навчання становить 11 950,00 грн. Данавартість не підтверджена жодним доказом та озвучена просто з його слів. Копії договорупро навчання в університеті доньки ОСОБА_14 до суду не надано, яка б дійснопідтвердила справжність та реальність вказаної вартості за навчання. Позивачу відомо, що відповідач подарував доньці ОСОБА_12 належну йому квартиру в рахунок виплати аліментів, тому підстави для сплати аліментівна її утримання відсутні. Таким чином, аліменти на користь доньки ОСОБА_12 відповідач не проводить. Надана до суду інформація щодо працевлаштування є недостовірною та такою, що вводить суд в оману. Відповідач більш як 1 (один) рік офіційно працює за кордоном у Чехії. На даний час відповідач знаходиться у Чехії. У відповідача досить високий дохід та навіть тримає кошти на депозитних рахунках у доларах. А також підтвердженням перебування відповідача за кордоном є здійсненні оплати через міжнародну систему переказів коштів. Відповідач стверджує, що виповнює обов`язок по утриманні дитини, що не відповідає дійсності та вказує загальну суму 8341,00 грн. Надані до суду копії квитанцій не складають загальну суму 8 341,00 грн., тобто дані ствердження є хибними та недостовірними. Відповідач вважає, що для утримання дитини 834,00 грн. є достатніми. Дана сума 834,00 грн. є мізерною та недостатньою для утримання дитини. Це є свідченням того, що відповідачу абсолютноїбайдуже на дитину, так само як і байдуже про достатність фінансового та матеріальногоутримання сина для його виховання та утримання, а також перебування сина в нормальних стабільних умовах для його віку. Аліменти повинні сплачуватись щомісячно, відповідач перераховував кошти 8 разів та різні суми (наприклад, 600,00 гри.), які не становили суми, що повинні відповідати обов`язковим 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно. Таким чином, відповідач не виконував обов`язку щодо утримання дитини. Починаючи з 06.11.2017, що становить майже 2 роки, сторони фактично не є сім`єю та відповідно проживали окремо. Дитина постійно проживала окремо від відповідача таперебувала на утриманні позивачап.16.07.2018 шлюб розірвано рішенням Октябрського районного суду м. Полтави. Відповідач не утримував дитину з листопада 2017 року до листопада 2018 року. Лише в листопаді 2018 року здійснив перший переказ, який не становив суму обов`язкових 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно. Отже, звертає увагу, що відповідач не виконував обов`язку щодо утримання дитини. Тобто твердження про виконання обов`язку утримувати дитину є не правдивими татакими, що не відповідають дійсності. Згідно наданої довідки про заробітну плату, яка становить 4500,00 грн., відповідач має можливість сплачувати аліменти у розмірі ј від доходу, яка становитиме 1 125,00 грн., є відповідно більше сумою від 834,00 грн. (а.с.61-63)

Позивач ОСОБА_3 до суду не з`явилася, надавши суду клопотання, в якому прохала про розгляд справи без її участі, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, (а.с.66).

В судовому засіданні представник відповідача за ордером адвокат Юхно С.П. позов визнала частково, не заперечувала проти стягнення аліментів у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу).

В судовому засіданні третя особа, ОСОБА_2 надала суду пояснення. В яких зазначила, що вона дійсно перебувала у шлюбі із ОСОБА_4 У шлюбі з відповідачем народилась донька ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Шлюб з відповідачем розірвано 10.02.2004. Після розірвання шлюбу із відповідачем домовились, що він у добровільному порядку буде надавати матеріальну допомогу (аліменти) на утримання доньки ОСОБА_11 , що не суперечить положенням ст. 181 СК України. Свій батьківський обов`язок щодо утримання доньки ОСОБА_4 виконував та своєчасно і в повному обсязі надавав матеріальну допомогу на її утримання, претензій до нього з вказаного приводу у неї не має. На даний час донька досягла повнолітня та навчається на 2 курсі Полтавського національного технічного університету ім.. Ю. Кондратюка. Коли донька вступила до ВУЗу та стала студенткою ОСОБА_2 з ОСОБА_4 домовились про те, що він продовжує надавати матеріальну допомогу (аліменти) на утримання доньки на період її навчання, що узгоджується із положеннями ст. 199 СК України. ОСОБА_4 в рахунок оплати аліментів на доньку ОСОБА_16 , яка навчається у ВУЗІ, оплачує вартість навчання у розмірі 11950 грн. на рік. Претензій до ОСОБА_4 щодо надання матеріальної допомоги (аліментів) на утримання доньки ОСОБА_11 у неї не має. Одночасно повідомляє суд про те, що після розірвання шлюбу із ОСОБА_4 вона змінила прізвище на ОСОБА_17 . (а.с.89)

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, будучи повідомлена у встановлений ЦПК України спосіб про судове засідання. (а.с.83-84)

Суд, заслухавши учасників процесу, пояснення свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову частково.

Судом встановлено, що 16.07.2018 рішенням Октябрського районного суду м.Полтави у цивільній справі №554/4913/18 позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу задоволено повністю. (а.с.3)

Відповідно ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як слідує із рішення, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 перебували у шлюбі, від шлюбу мають спільну дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Таким чином, батьками малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є : ОСОБА_3 мати; ОСОБА_4 батько.

Частина 1 ст.18 Конвенції про права дитини визначає принцип загальної та однакової відповідальності батьків за виховання і розвиток дитини та декларує, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Таким чином, батько ОСОБА_4 зобов`язаний сплачувати на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання малолітнього сина.

Як слідує із матеріалів справи, матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач надає недостатньо.

Батьки мають рівні обов`язки щодо утримання дитини.

Статтями 8,11 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов"язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Окрім того, ратифікувавши у 1991 році Конвенцію про права дитини 1989 року, Україна прийняла на себе міжнародно-правові зобов`язання по здійсненню міжнародних стандартів прав дитини, відповідно з якими вона повинна забезпечити добробут, охорону здоров`я, житло, освіту для кожної дитини без будь-якої дискримінації, забезпечити якнайкраще здійснення інтересів і прав дитини в усіх сферах суспільного життя.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України, п ри визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Згідно ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» №2037-VШ від 17.05.2017 частину другу ст.182 СК України викладено в такій редакції: "2. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку".

Як слідує із п.17 Постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» : що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 ЗУ від 21.04.1999 № 606-XIV Про виконавче провадження він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи.

Згідно ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» №2037-VШ від 17.05.2017 частину другу ст.182 СК України викладено в такій редакції: "2. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку".

Як слідує з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, на утриманні відповідача ОСОБА_4 , крім сина ОСОБА_7 , перебуває малолітня донька ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та повнолітня донька ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка продовжує навчання.

Як слідує із листа Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Полтави від 06.08.2019 № 51935 та постанови про відкриття виконавчого провадження від 28.01.2008 відповідач ОСОБА_4 сплачує аліменти на утримання доньки ОСОБА_18 у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку 1059 грн. щомісячно. (а.с.40)

Крім того, відповідач ОСОБА_4 є батьком повнолітньої доньки ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . (а.с.42)

ОСОБА_15 навчається на 2 курсі Полтавського національного технічного університету імені Ю. Кондратюка, що підтверджується довідкою вказаного навчального закладу № 249-72 від 18.09.2019 та договором про надання освітніх послуг між Полтавським національним технічним університетом ім.Ю. Кондратюка та фізичною (юридичною) особою № 01.51-18 від 08.08.2018 (а.с. 91).

У судовому засіданні третя особа ОСОБА_2 та свідок ОСОБА_12 суду підтвердили той факт, що відповідач в добровільному порядку сплачує аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_11 , яка продовжую навчання, а саме оплачує навчання у вищому учбовому закладі в сумі 11950 грн. на рік, що складає 995 грн. на місяць.

Вказана обставина підтверджується квитанцією від 03.08.2018, дублікатами квитанцій від 21.09.2018, 06.11.2018, від 04.03.2019, 02.05.2019, 19.05.2019, 03.06.2019, 06.08.2019 року (а.с.32-39, 44, 45, 98).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що відповідач ОСОБА_4 , як батько, зобов`язаний утримувати малолітнього сина ОСОБА_7 , 2014 року народження, малолітню доньку ОСОБА_19 , 2006 року народження, та повнолітню доньку ОСОБА_16 , 2001 року народження, яка продовжує навчання.

Відповідач працює у ФОП ОСОБА_20 та отримує заробітну плату в сумі 4500 грн. щомісячно, що підтверджується записом у трудовій книжці відповідача ОСОБА_4 та довідкою ФОП ОСОБА_20 від 10.08.2019 № 2019/08-10/01 вих. (а.с.29-31).

Враховуючи наявність у відповідача ОСОБА_4 інших дітей двох доньок ОСОБА_18 та ОСОБА_11 , на утримання яких від сплачує аліменти, беручи до уваги розмір його заробітної плати, суд приходить до висновку, що з відповідача ОСОБА_4 на користь позивача ОСОБА_3 підлягають стягненню аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_7 в розмірі 1/6 частини від всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Крім того, вирішуючи питання в частині наявності підстав визначення аліментів у розмірі, визначеному абзацом 2 ч. 2 ст. 181 СК України, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до абзацу 2 ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку

Абзац 3 ч. 2 ст. 182 СК України передбачає, що мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти у частці від доходу батька, у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку доходів щомісячно та не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до вимог ст.191 ч.1 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. Стягнути аліменти з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 на утримання малолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу), та не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно з моменту звернення до суду до досягнення нею повноліття. Оскільки матеріальну допомогу на утримання малолітньої дитини відповідач надає не достатньо та фактично відповідач утримує трьох дітей.

В зв`язку з тим, що відповідач визнав позов частково, питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України та вважає за необхідне 50 відсотків судового збору у сумі 384 грн. 20 коп. стягнути з відповідача на користь держави відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 229, 263, 354 ЦПК України, суд ,-

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу), та не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку від дня пред`явлення позову 20 червня 2019 року до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок.

Позивач громадянка України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженка с. Лісовщина Коростенського району Житомирської області, зареєстрована АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 .

Відповідач - громадянин України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м.Полтава, зареєстрований АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 .

Третя особа громадянка України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована АДРЕСА_3 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 .

Третя особа громадянка України ОСОБА_5 , проживає АДРЕСА_4 , ідентифікаційний номер не встановлено.

Складання повного тексту відкладено на 4 (чотири) робочих дні 01 жовтня 2019 року.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за 1 місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги до суду першої інстанції протягом 30 днів з дня проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, визначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікацйної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Учасники справи можуть отримати інформацію по даній справі на офіційному вебпорталі судової влади України за веб-адресоюhttp://court.gov.ua/sud1622/з зазначенням індивідуального номеру провадження.

Рішення суду набирає законної сили після спливу строку на подачу апеляційної скарги, якщо така скарга не буде подана.

Повний текст рішення складено 01 жовтня 2019 року.

Суддя І.О.Блажко