П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2019 року місто Київ

Єдиний унікальний номер справи 753/20014/18

Номер провадження 22-ц/824/4162/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Вербової І.М., суддів Саліхов В. В., Шахової О.В.,

за участю секретаря судового засідання - Іваницької О. В.,

вивчивши апеляційну скаргу ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_3, на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 20 грудня 2018 року, ухваленого під головуванням судді Коренюк А. М., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дитини та матері дитини до досягнення дитиною трирічного віку,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2018 року ОСОБА_2 в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 звернулась до Дарницького районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_4 про стягнення з останнього на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 у розмірі 7 000 грн щомісячно, починаючи з 10 жовтня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття, з урахуванням індексації, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та аліментів на утримання матері дитини у розмірі 3 000 грн. щомісячно до досягнення ОСОБА_3 трирічного віку, стягнення з відповідача на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати на правову допомогу у розмірі 1 800 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 18 грудня 2017 року у позивача та відповідача народився син - ОСОБА_3, який з народження проживає разом з матір'ю і знаходиться на її утриманні.

Позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, тому єдиним її доходом є щомісячна допомога на дитину у розмірі 890 грн.

Відповідач офіційно не працевлаштований, але має високий рівень доходу, що підтверджується перепискою останнього з авіакомпаніями та поїздками закордон.

ОСОБА_4 відмовляється добровільно сплачувати аліменти на утримання дитини. Разом з тим, витрати позивача на утримання дитини становлять не менше 7 000 грн. щомісяця, що підтверджується копіями квитанцій.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 20 грудня 2018 року (а.с. 38 - 41) позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі 1 000 грн, щомісячно, починаючи з 16 жовтня 2018 року й до повноліття дитини, стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 кошти на утримання останньої як матері дитини, з якою проживає дитина, у розмірі 300 грн щомісячно, починаючи з 16 жовтня 2018 року й до досягнення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, трирічного віку - до 18 грудня 2020 року включно, встановлено, що розмір аліментів, встановлений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону, стягнуто з ОСОБА_4 судові витрати у розмірі 704 грн. 80 коп.

Не погоджуючись з вищевказаним судовим рішення, ОСОБА_2 18 січня 2019 року направила апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просила скасувати рішення Дарницького районного суду міста Києва від 20 грудня 2018 року та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Скаржник зазначає, що всупереч вимогам процесуального закону в судовому засіданні не були належним чином досліджені докази, що призвело до залишення поза увагою суду обставину стосовно неофіційного працевлаштування відповідача та відповідно отримання доходу, який останнім витрачається на відпочинок та розваги, на підтвердження чого позивач надала суду переписку відповідача з авіакомпанією.

Крім того, у судовому суд не поставив на обговорення клопотання ОСОБА_4 щодо приєднання до матеріалів справи доказу, а саме довідки про стан здоров'я останнього, та не надав можливості учасникам справи поставити запитання один одному.

Скаржник зауважує, що мінімальний прожитковий мінімум для дитини відповідного віку станом на 2019 рік складає 1 626 грн. А розмір аліментів на утримання скаржника до досягнення дитиною трирічного віку не забезпечить їй належний рівень життя.

Відповідач не надав докази на підтвердження неможливості працевлаштуватись та сплачувати аліменти на утримання дитини та матері дитини. Крім того, скаржнику, на момент звернення з позовною заявою, не було відомо, що відповідач має вади психічного здоров'я.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 30 січня 2019 року відкрито апеляційне провадження за поданою апеляційною скаргою, надано строк для подачі відзиву.

Відповідач не скористався процесуальним правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 06 лютого 2019 року закінчено проведення підготовчих дій, справу призначено до розгляду в судове засідання з повідомленням учасників справи.

25 лютого 2019 року на адресу суду надійшло клопотання від скаржника ОСОБА_2, у якому вона просить розглядати справу без її участі, у зв'язку з перебуванням у іншому місті та доглядом за малолітньою дитиною, а також без участі її представника, оскільки остання не має можливості оплатити послуги адвоката.

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином шляхом направлення рекомендованої кореспонденції.

За вищенаведених обставин, колегія суддів дійшла висновку про можливість розглянути справу за відсутності учасників справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, з'ясувавши обставини справи, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 не перебували у зареєстрованому шлюбі, 18 грудня 2017 року у них народився син - ОСОБА_3, що підтверджуються свідоцтвом про народження (а.с. 7). Дитина з народження проживає з позивачем та перебуває на її утриманні.

Відповідач офіційно не працевлаштований та не має доходу. З серпня 2011 року останній перебуває на обліку в Київському міському психоневрологічному диспансері № 4 з приводу хронічного нервово-психічного захворювання, про що свідчить довідка (а.с. 32).

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач офіційно не працевлаштований, не має доходу, а з серпня 2011 року перебуває на обліку у Київському міському психоневрологічному диспансері № 4 з приводу хронічного нервово-психічного захворювання.

Крім того, вирішуючи питання про розмір аліментів, судом першої інстанції було враховано матеріальний стан позивача, на утриманні якої знаходиться малолітня дитина, яка проживає окремо від відповідача та має власний бюджет.

Виходячи зі змісту частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів повністю погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до положень Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, а саме ч. 1 та ч. 2 ст. 27 держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного і соціального розвитку дитини.

Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 180 СК України встановлено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина.

У ч. 1 ст. 182 СК України наведено перелік обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, у тому числі стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів.

Частиною 2 вищезазначеної статті передбачено, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет» встановлено, що прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить: з 1 січня 2018 року - 1492 гривні, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень.

Відповідно до приписів ч.1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Так, судом першої інстанції вірно встановлено, що відповідач не має джерел доходу, оскільки не працевлаштований. Крім того, останній страждає на хронічне нервово-психічне захворювання, а тому, з урахуванням приписів ч. 1 ст. 182 СК України суд вірно визначив розмір аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі, а саме 1 000 грн. щомісячно, починаючи з 16 жовтня 2018 року, дня звернення з позовною заявою, до повноліття дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружини, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Враховуючи приписи вищевказаної норми, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що ОСОБА_2 має право на утримання у розмірі 300 грн. щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку.

Доводи апеляційної скарги стосовно порушення судом норм процесуального права під час розгляду справи висновків суду не спростовують, на законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення не впливають.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Дарницького районного суду міста Києва від 20 грудня 2018 року залишити без змін, як таке, що ухвалене з вірним застосуванням норм матеріального права та дотриманням норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 20 грудня 2018 року, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повне судове рішення складено 07 березня 2019 року.

Суддя-доповідач: І.М.Вербова

Судді: В.В. Саліхов

О. В. Шахова