ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 686/1221/19
Провадження № 22-ц/4820/1447/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Талалай О.І. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., П`єнти І.В.,

секретар судового засідання Гриньова А.М.,

з участю: представника позивачки ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 і його представника ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу №686/1221/19 за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 травня 2019 року (суддя Салоїд Н.М., повне судове рішення складено 28 травня 2019 року) у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення грошової компенсації вартості частки у праві спільної часткової власності.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників судового процесу, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

у с т а н о в и в :

У січні 2019 року ОСОБА_4 , звертаючись до суду з вказаним позовом зазначала, що з серпня 2000 року по вересень 2015 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. З січня 2016 року вона разом з донькою ОСОБА_5 проживає у м. Москві, Російська Федерація, має тимчасову реєстрацію. У 2016 році уклала шлюб з громадянином Російської Федерації, має сина 2018 року народження. Їм з ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності належить по 1/2 частині квартири АДРЕСА_1 . Користується зазначеною квартирою відповідач із членами своєї сім`ї. 12 липня 2017 року через приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу звернулась із заявою про викуп належної їй частки квартири за ціною 12000 доларів США. Проте, така пропозиція залишилась без реагування.

Відповідач має змогу сплатити їй грошову компенсацію за належну

частку квартири, оскільки має добре оплачувану роботу, працює за окремими цивільно-правовими угодами, у 2017 році придбав автомобіль марки «Renault Megan» та виплатив їй грошову компенсацію за рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області в розмірі 82000 грн.

Згідно з висновком оцінювача про вартість майна ринкова вартість квартири станом на 01 грудня 2018 року складає 762247 грн.

Тому, позивачка просила стягнути з відповідача ОСОБА_2 грошову компенсацію вартості частки у праві спільної часткової власності у сумі 336124 грн.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 травня 2019 року в позові відмовлено.

ОСОБА_4 , не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову. Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права. Хибним є твердження суду у мотивувальній частині рішення про те, що вона постійно проживає у м. Москві та не має наміру повертатися в Україну, оскільки залишається громадянкою України, має тимчасову реєстрацію у Російській Федерації, іншого житла або будь-якого нерухомого майна немає. Не відповідає фактичним обставинам справи висновок суду щодо відсутності у відповідача достатніх коштів для виплати їй грошової компенсації за частку у квартирі і що така виплата може бути для нього надмірним тягарем. Судом не надана належна оцінка наданим нею доказам щодо спроможності ОСОБА_2 виплатити грошову компенсацію. При ухваленні рішення суд безпідставно керувався ст. 358 ЦК України.

У засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_4 апеляційну скаргу підтримав. Відповідач і його представник визнали апеляційну скаргу необґрунтованою у повному обсязі.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції правильно встановлено, щоОСОБА_4 і ОСОБА_2 відповідно до свідоцтва серії НОМЕР_1 про право власності на нерухоме майно, виданого 21 жовтня 2006 року Вищим професійним училищем №4, належить кожному 1/2 частина квартири АДРЕСА_1 загальною площею 51,7 кв.м. Свідоцтво видане на підставі розпорядження №24 від 30 грудня 2004 року.

У зазначеній квартирі фактично проживає відповідач із сім`єю. Позивачка разом із дочкою сторін Софією проживає у м. Москві, Російська Федерація, має тимчасову реєстрацію.

Відповідно до висновку судової оціночно-будівельної експертизи №663/019, від 14 травня 2019 року ринкова (дійсна) вартість однієї другої частини двокімнатної квартири АДРЕСА_1 загальною площею 51,7 кв.м, житловою площею 28,1 кв.м станом на 13 травня 2019 року становить 241749 грн.

Наведене підтверджується матеріалами справи.

При відмові в позові суд виходив з того, що відповідач неспроможний виплатити позивачці компенсацію за належну частку у квартирі, така сплата становитиме для нього надмірний тягар.

Висновок суду відповідає обставинам справи і вимогам закону.

За положенням ч. 1 і ч. 2 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності.

Якщо виділ у натурі частки зі спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу) співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Зазначена норма права регулює випадки, коли співвласник майна бажає позбутися належної йому частки у спільному майні шляхом отримання від інших співвласників компенсації належної йому частки та визнання за ними права власності на все майно.

Відповідно до ст.ст. 21, 24, 41 Конституції України, ст.ст. 319, 358 ЦК України усі громадяни є рівними у своїх правах, усім забезпечуються рівні умови здійснення своїх, у тому числі майнових прав, а відтак правовий режим спільної часткової власності визначається з урахуванням інтересів усіх співвласників.

Загальні засади цивільного законодавства спонукають суд при вирішенні зазначених спорів ураховувати інтереси обох сторін та встановлювати: чи дійсно є неможливим виділ частки в натурі; чи допускається такий виділ згідно із законодавством; чи спроможні інші співвласники виплатити позивачеві компенсацію в рахунок визнання за ними права власності на усе спільне майно та чи не становитиме це для них надмірний тягар тощо.

При застосуванні наведених норм права до спірних праоввідносин апеляційний суд на підставі ч. 4 ст. 263 ЦПК України враховує правову позицію, викладену Верховним Судом України у постанові від 05 липня 2017 року у справі №6-2505цс16.

Як вбачається з матеріалів справи, висновок суду про неспроможість відповідача сплатити грошову компенсацію позивачці за належну частку у квартирі та, що така сплата становитиме для нього надмірний тягар, ґрунтується на досліджених доказах.

Із наданих ТОВ «Хмельницькархпроект» довідок №32 від 06 лютого 2019 року, №33 і №34 від 12 лютого 2019 року за 2016 рік, 2017 рік і в період з січня по листопад 2018 року ОСОБА_2 отримував мінімальну заробітну плату, з якої сплачував на користь позивачки аліменти на утримання доньки ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2

Відповідач має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , матір якого знаходиться у відпустці по догляду за дитиною (наказ № 28 від 26 вересня 2017 року).

Отримання ОСОБА_2 з грудня 2018 року заробітної плати у більшому розмірі, та коштів, виручених від продажу належної на праві приватної власності земельної ділянки згідно з договором купівлі-продажу від 07 березня 2019 року, у розмірі 109963 грн, а також сплата ним позивачці грошової компенсації за 1/2 частину автомобіля за рішенням суду, з врахуванням обставин справи не свідчить про його спроможність виплати грошову компенсацію ОСОБА_4 за частку у квартирі.

У матеріалах справи відсутні докази придбання відповідачем автомобіля у 2017 році.

Тому, правильним є висновок суду, що сплата компенсації у сумі 241749 грн становитиме надмірний тягар для ОСОБА_2 та призведе до погіршення матеріального стану його сім`ї.

У зв`язку з наведеним, не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги щодо неналежної оцінки доказів.

За змістом ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Безпідставним є посилання в апеляційній скарзі на неправильне застосування норм матеріального права.

Інші доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують.

Крім того, матеріали справи не містять доказів того, що виділ у натурі частки зі спільного майна є неможливим.

За змістом ст. 364 ЦК України право на одержання від іншого співвласника грошової компенсації вартості частки можливе лише у зв`язку з неможливістю виділу частки або заборони такого виділу відповідно до закону.

Згідно з ч. 1, ч. 5 і ч. 6 ст. 81ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на викладене, рішення суду ухвалене відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права і підстав для його скасування у межах доводів апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 01 жовтня 2019 року.

Суддя-доповідач /підпис/ О.І. Талалай

Суддя /підпис/ А.П. Корніюк

Суддя /підпис/ І.В. П`єнта

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду О.І.Талалай