У Х В А Л А

02 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 475/1561/13-ц

провадження № 61-17638 ск 19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Сімоненко В.М. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Доманівського районного суду Миколаївської області від 07 травня 2019 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 27 серпня 2019 року у справі за скаргою ОСОБА_1 про скасування постанови про відкриття провадження №53967311 від 18 травня 2017 року, винесену в.о. начальника Домашівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Багній Д.О.,

В С Т А Н О В И В :

У 2014 році ПАТ КБ «Приват Банк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заочним рішенням Доманівського районного суду Миколаївської області від 10 січня 2014 року позов задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приват Банк» 19 626 грн 23 коп заборгованості за кредитним договором.

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з скаргою на постанову про відкриття провадження №53967311 від 18 травня 2017 року, винесену в.о. начальника Домашівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Багній Д.О..

Ухвалою Доманівського районного суду Миколаївської області від 07 травня 2019 року , залишеною без змін постановою Миколаївського апеляційного суду від 27 серпня 2019 року, відмовлено у відкритті провадження у справі.

26 вересня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до Верховного Суду з касаційною скаргою ухвалу Доманівського районного суду Миколаївської області від 07 травня 2019 року про відмову у відкритті провадження у вказаній справі та постанову Миколаївського апеляційного суду від 27 серпня 2019 року, в якій просила скасувати ці судові рішення та направити справу для проводження розгляду до суду першої інстанції.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду, а отже, питання про відкриття касаційного провадження не може бути вирішене, оскільки у порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України заявник не додав документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону за подання та розгляд касаційної скарги.

Заявник послався на те, що за положеннями Закону України «Про судовий збір» не передбачено справляння сплати судового збору за подання заяви про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню.

У зв`язку з викладеним скаржниця вважає, що звільнена від сплати судового збору за подання касаційної скарги на судові рішення, ухвалені за результатами розгляду скарги на дії (бездіяльність) та постанову державного виконавця.

Перелік заяв і скарг, за подання яких не справляється судовий збір, наведений у частині другій статті 3 Закону України «Про судовий збір», і в цьому переліку відсутні скарги щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби.

Водночас у частині другій статті 4 вказаного Закону не встановлено ставки судового збору за подання скарг на дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби.

Проте підпунктом 7 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено ставку судового збору за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на всі ухвали без винятку - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Зазначений правовий висновок міститься в постанови Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2018 року, прийнятої у справі № 915/955/15.

Крім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 березня 2018 року, прийнятій у справі № 660/612/16-ц, зокрема зазначено, що у розділі VII ЦПК України та Законі України «Про судовий збір» не передбачено необхідності сплати судового збору за подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС позивачем, який є стягувачем.

Разом з тим, частина друга статті 3 та стаття 5 Закону України «Про судовий збір» не передбачає звільнення від сплати судового збору чи пільги зі справляння судового збору за звернення з апеляційною чи касаційною скаргою на ухвалу суду, постановлену за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС або приватного виконавця, такий об`єкт справляння судового збору у зазначеній нормі відсутній.

Відповідно до положень частини другої статті 416 та частини першої статті 417 ЦПК України, висновок Великої Палати Верховного Суду про те, як саме повинна застосовуватися норма матеріального права, є обов`язковими для застосування судами.

З урахуванням визначення стадії виконання судового рішення як завершальної стадії судового провадження, суд при розгляді скарги постановляє ухвалу. У підпункті 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено ставки судового збору за подання до суду апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду, заяви про приєднання до апеляційної чи касаційної скарги на ухвалу суду.

Отже, за подання до суду апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду, заяви про приєднання до такої скарги особою, яка не належить до категорії осіб, які звільнені від сплати судового збору або стосовно яких законодавцем прямо встановлені пільги щодо сплати судового збору, судовий збір сплачується у розмірі, передбаченому підпунктом 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір».

Таким чином, скаржниця повинна сплатити судовий збір за подання касаційної скарги на судові рішення, що ухвалені за результатами розгляду скарги на дії (бездіяльність) та постанову державного виконавця. Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

За подання касаційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, яка залишена без змін постановою апеляційного суду, скаржниця має сплатити судовий збір у розмірі, визначеному підпунктом 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», який становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01 січня 2019 року визначено в розмірі 1 921,00 грн.

Таким чином, ОСОБА_1 необхідно сплатити судовий збір у розмірі 384,20 грн (1 921,00 грн х 0,2).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі/Печерський район/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: 6007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд.055)»; символ звітності банку: 207.

На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати оригінал квитанції про оплату судового збору.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Доманівського районного суду Миколаївської області від 07 травня 2019 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 27 серпня 2019 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Сімоненко