Справа № 539/4381/18
Провадження № 2/539/183/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2019 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

в складі: головуючого судді Іващенка Ю.А.,

при секретарі Мирна Т.Ф.,

з участю : позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни цивільну справу за ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Засульської сільської ради про встановлення факту родинних відносин та визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до територіальної громади в особі Засульської сільської ради про встановлення факту родинних відносин та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

В позові вказала, що проживаючи в с.Чуднівці Лубенського району вона доглядала па піклувалася за домогосподарством ОСОБА_3 яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Чуднівці Лубенського району Полтавської області. ОСОБА_3 була двоюрідною сестрою її батька ОСОБА_4. Будь-яких інших близьких родичів у неї в Україні не було. Восени 2000 року після перелому правої руки ОСОБА_3 переїхала на лікування до м. Москви, до свого сина ОСОБА_5, який проживав там разом із сім'єю. Вони продовжували підтримувати дружні стосунки через листування. В ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_5 помер і з того часу зв'язок із тіткою ОСОБА_3 був істотно погіршений, а в подальшому втрачений, оскільки на її листи ніхто не відповідав.

На її численні листи до знайомих та родичів у м. Москву, лише в кінці червня 2018 року на її адресу надійшов лист із оригіналом Свідоцтва про смерть її тітки ОСОБА_3, з якого вбачається, що остання померла ІНФОРМАЦІЯ_6 у віці 90 років у м. Москві(Росія).

Після смерті тітки ОСОБА_3 відкрилася спадщина, в тому числі на належне померлій право на земельну частку(пай) розміром 3,18 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, яка знаходиться на території Вищебулатецької с/ради( в подальшому Засульська сільська рада) Лубенського району Полтавської області, згідно Сертифікату серії НОМЕР_2, виданого Лубенською РДА 25 лютого 1997 року, що також підтверджується договором оренди земельного паю, укладеного в с. Чуднівці Вищебулатецької сільської ради у березні 2000 року між власником земельної ділянки ОСОБА_3 , як орендодавцем та ТОВ «Перше травня» - орендарем.

Інших спадкоємців за законом на майно померлої ОСОБА_3 в Україні немає.

Коли вона звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини то

Їй повідомили, що спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заводилась, але у прийнятті від неї заяви про вступ у спадщину , як спадкоємця п'ятої черги було відмовлено, оскільки вона не надала докази родинних відносин із спадкодавцем та у зв'язку з пропуском нею шестимісячного строку для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Документи, які б підтверджували її родинні відносини з померлою ОСОБА_3 не збереглися.

Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом немає.

Жодних спорів стосовно права на земельну частку (пай) немає.

Прохала суд встановити, що ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 була її двоюрідною тіткою. Також прохала суд визначити їй додатковий строк в три місяці для подання нею заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 у м. Москві її тітки ОСОБА_3.

В судовому засіданні позивач та представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали та прохали їх задовольнити.

Представник відповідача - територіальної громади Засульської сільської ради Лубенського району Полтавської області в судове засідання не з'явився, сільський голова звернувся до суду з заявою в якій прохав справу розглядати без участі їх представника, по суті позову покладається на розсуд суду.

З'ясувавши обставини справи, заслухавши позивача, представника позивача та покази свідків, дослідивши матеріали, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_6 в м. Москві померла ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 31.07.2007 року, виданого Кунцевським відділом РАЦС управління РАЦС Москви (а.с.5).

Після її смерті відкрилася спадщина на земельну частку(пай) розміром 3,18 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, яка знаходиться на території Вищебулатецької с/ради( в подальшому Засульської сільської ради) Лубенського району Полтавської області, що підтверджується копією Сертифікату серії НОМЕР_2, виданого Лубенською РДА 25 лютого 1997 року та копією договору оренди земельного паю від 01.03.2000 року(а.с.7, 8).

При зверненні позивача до нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини їй було відмовлено у прийнятті такої заяви, оскільки у неї відсутні документи, які б підтверджували її родинні відносини із спадкодавцем та у зв'язку з пропуском нею шестимісячного строку для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Позивач стверджує, що померла ОСОБА_3 була її двоюрідною тіткою.

Згідно п.1 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Той факт, що померла ОСОБА_3 була двоюрідною тіткою позивача в судовому засіданні підтвердили свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7

При цьому свідок ОСОБА_7 зазначила, що у її чоловіка була двоюрідна сестра ОСОБА_3, яка відповідно була і двоюрідною тіткою позивача по справі ОСОБА_1

Свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що ОСОБА_3 була її двоюрідною сестрою а також двоюрідною тіткою позивача ОСОБА_1

Враховуючи вищевикладене, а також те, що встановлення факту родинних відносин необхідно позивачу для оформлення спадщини, суд вважає, що позов щодо встановлення факту родинних відносин підлягає задоволенню.

Позивач стверджує, що вона пропустила визначений законом строк для прийняття спадщини з поважної причини, оскільки лише в кінці червня 2018 року на її адресу надійшов лист з м. Москви, в якому їй було надіслано оригінал свідоцтва про смерть її двоюрідної тітки ОСОБА_3 ( а.с.29). До того часу, не маючи документу, який би підтверджував смерть її тітки вона не могла звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Причини з яких позивач пропустила строк подання заяви про прийняття спадщини вона вважає поважними.

Суд вважає вказані посилання позивача обґрунтованими.

Спадкоємець є таким, що спадщину не прийняв, якщо свідомо, за відсутності будь-яких перешкод своєчасно не вчиняв дії з прийняття спадщини протягом шести місяців з моменту її відкриття.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК). Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто.

Зокрема, не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Відповідно до ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом встановленого строку, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30. 05. 2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають.

Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

У резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини.

З урахуванням викладеного вище, суд вважає, що є всі підстави для визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини, оскільки під час розгляду справи надано суду докази, що причини пропуску шестимісячного строку для подачі заяви для прийняття спадщини є поважними, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами, а саме, відсутність у позивача свідоцтва про смерть спадкодавця, яка померла за межами України.

Відповідно до ст. ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Докази, які беруться до уваги судом при визначенні поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, то це відповідно до вимог ст. 77 ЦПК України, переважно письмові докази - довідки медичних установ про стан здоров'я та проходження курсу лікування, довідки про перебування особи у відрядженні чи за межами України, інші довідки, акти, листування, що містять відомості щодо обставин, які перешкоджали зверненню спадкоємця до нотаріальної контори в строки встановлені ст. 1270 ЦК України.

Позивачем доведено, що лише листом, направленим на її ім'я(штамп пошти м. Москви від 11.05.2018 року) в червні 2018 року нею отримано оригінал свідоцтва про смерть ОСОБА_3 (а.с.29), а тому вона не мала можливості вчасно звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічного з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Позивачем та його представником доведено поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини, їх вимоги ґрунтуються на доказах у справі та зазначених нормах матеріального права, а тому позов слід задовольнити, продовживши ОСОБА_1 строк для прийняття спадщини терміном на три місяці.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2-13, 81, 200, 247, 264, 265, 268, 315-319 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1) до територіальної громади в особі Засульської сільської ради (місце знаходження: 37552, с. Засулля Лубенського району Полтавської області, вул.Молодіжна,78, ), про встановлення факту родинних відносин та визначення додаткового строку для прийняття спадщини задовольнити.

Встановити, що ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 була двоюрідною тіткою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, по лінії батька останньої.

Визначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, додатковий строк у 3 (три) місяці для подання заяви до нотаріуса про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6.

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до пп.15.5 п.15 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повне судове рішення складено 25 лютого 2019 року.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду Ю.А.Іващенко