У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" лютого 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Астахової О.О.,

при секретарі Якименко Т.С.

розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про відвід головуючого у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя, та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 18 лютого 2019 року, звернулась до суду із заявою про відвід головуючому судді Савлук Т. В. у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя, та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя.

Мотивуючи тим, що в провадженні Дніпровського районного суду міста Києва перебуває означена цивільна справа.

Постановою Апеляційного суду міста Києва від 27 серпня 2018 року скасовано ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва (суддя Гочарук В. П.) від 12 березня 2018 року про залишення без розгляду первісного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна (спільної сумісної власності) подружжя та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

18.09.2018 року суддя Савлук Т.В. постановила ухвалу про відкриття провадження. На думку ОСОБА_1 суддя Савлук Т.В. порушила норми процесуального права, при постановленні ухвали про відкриття провадження у справі, по якій вже визначено для розгляду Головуючим суддю Гончарука В.П., який раніше відкрив провадження у справі за первісним позовом та прийняв зустрічний позов до свого провадження.

При цьому суддя Савлук Т.В. не заявила самовідвід.

За таких обставин, позивач вважає, що в даному випадку має місце порушення п. 4 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, що є підставою для відводу.

Крім того, позивач вважає, що головуюча у справі суддя Савлук Т. В. порушує норми цивільно - процесуального законодавства України, що ставить під сумнів об'єктивність судді при розгляді справи, що дає підстави заявити відвід судді на підставі п. 3,5 ч.1 ст.36 ЦПК України. Зокрема зазначає, що порушено порядок та строки розгляду поданої нею 13.02.2019 року заяви про забезпечення первісного позову.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 18 лютого 2019 року заяву позивача ОСОБА_1 про відвід судді Савлук Т.В. визнано необґрунтованою, а провадження по справі зупинено на час розгляду заяви про відвід судді.

За даними протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21 лютого 2019 року заяву про відвід визначено для розгляду судді Дніпровського районного суду м. Києва Астаховій О.О. і передано судді у провадження 22 лютого 2019 року.

Відповідно до ч. 8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове за сідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

А відтак, розгляд заяви проводиться без виклику учасників справи.

Дослідивши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Савлук Т.В., матеріали справи №755/14321/13-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя, та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім'ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Позивач, заявляючи відвід головуючому у справі, зокрема посилається на порушення п. 4 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, при постановленні суддею Савлук Т.В. ухвали про відкриття провадження у справі від 18.09.2018 року.

Разом з тим, як убачається із матеріалів справи 16.01.2019 року позивач ОСОБА_1 зверталась до суду із заявою про відвід головуючому у даній справі з аналогічних підстав.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 24.01.2019 року, за результатами розгляду заяви про відвід ОСОБА_1 від 16.01.2019 року, відмовлено у задоволенні заяви позивача за первісним позовом - ОСОБА_1 про відвід судді Савлук Т.В., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя, та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя.

Відмовляючи в задоволенні заяви про відвід судом було встановлено, що 12 березня 2018 року Дніпровським районним судом м. Києва постановлено ухвалу про залишення без розгляду первісного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя.

Постановою Апеляційного суду м. Києва від 27 серпня 2018 року, ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 12 березня 2018 року скасовано та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

07 вересня 2018 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя, та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, передано в провадження судді Савлук Т.В. в порядку визначеному п. 3 ст. 14 Цивільного процесуального кодексу України.

18 вересня 2018 року суддею Дніпровського районного суду міста Києва Савлук Т.В. постановлено ухвалу про прийняття до свого провадження цивільної справи та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Правове регулювання відносин, пов'язаних із функціонуванням автоматизованої системи документообігу суду, здійснюється Положенням про автоматизовану систему документообігу суду (далі по тексту - Положення) розроблено відповідно до вимог Закону України "Про судоустрій і статус суддів", Господарського процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України, Кримінального процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу України про адміністративні правопорушення, затверджено Рішенням Ради суддів України від 26.11.2010 N 30 (у редакції рішення Ради суддів України від 02.04.2015 р. N 25) із подальшими змінами та доповненнями (останні 15.09.2016).

Підпунктом 2.3.43. Положення визначено: «судові справи, що надійшли із судів апеляційної або касаційної інстанцій після скасування ухвал, які перешкоджають подальшому розгляду судової справи (крім ухвал про закриття, припинення провадження), а також ухвал, які не перешкоджають подальшому розгляду судової справи, передаються раніше визначеному у судовій справі головуючому судді (судді-доповідачу), ухвалу яких скасовано чи у провадженні яких перебувала або перебуває судова справа».

Підпунктом 2.3.51. Положення, судова справа підлягає повторному автоматизованому розподілу у разі, якщо суддя, в провадженні якого перебувала судова справа, зазначена в підпункті 2.3.43 пункту 2.3 цього Положення, на момент повернення її із суду апеляційної чи касаційної інстанцій не працює в цьому суді або таку судову справу неможливо передати судді з підстав, зазначених у пункті 2.3.3 цього Положення.

Отже, з системного аналізу підпунктів 2.3.43 та 2.3.51 Положення, суд дійшов висновку, що йдеться про передачу справи саме головуючому судді (судді-доповідачу).

Згідно до підпункту 2.3.3. Положення не розподіляються щодо конкретного судді судові справи, що надійшли: "...за чотирнадцять днів, якщо інше не встановлено зборами суддів відповідного суду, до початку відпустки (якщо її тривалість становить не менше чотирнадцяти календарних днів)".

Перевіривши наведені підстави для відводу головуючого судді у справі, суд прийшов до висновку, що після повернення справи судом апеляційної інстанції з постановою від 27 серпня 2018 року, якою скасовано ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва (головуючий суддя Гончарук В.П.) від 12 березня 2018 року про залишення первісного позову без розгляду, вказана цивільна справа передана в провадження судді Савлук Т.В. в порядку визначеному п. 3 ст. 14 Цивільного процесуального кодексу України, порушення порядку визначення судді для розгляду справи не встановлено, а тому заява про відвід не підлягає задоволенню.

Таким чином, з підстав передбачених п. 4 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, питання відводу головуючому судді Савлук Т.В. вже вирішено ухвалою суду від 24.01.2019 року (Т.4 а.с. 21-24). Разом з тим, позивач повторно звертається із заявою про відвід головуючому з тих самих підстав.

Відповідно до ч.ч. 3, 4, 5 ст. 39 ЦПК України, відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Встановлення обставин, вказаних у пунктах 1-4 частини першої статті 36 цього Кодексу, статті 37 цього Кодексу, звільняє заявника від обов'язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу.

Якщо відвід заявляється повторно з підстав, розглянутих раніше, суд, який розглядає справу, залишає таку заяву без розгляду.

Щодо тверджень позивача упередженості судді, її прямої чи побічної заінтересованості у результаті розгляду справи та наявності обставин, які викликають сумнів в її об'єктивності слід зазначити наступне.

Зі змісту заяви про відвід убачається, що позивач вважає, що її заява про забезпечення позову, була розглянута суддею Савлук Т.В. з порушенням норм визначених ст. 153 ЦПК України, що свідчить, на її думку, про пряму чи опосередковану заінтересованість судді у результаті розгляду справи.

Разом з тим, наведені ОСОБА_1 у заяві про відвід обставини не можуть слугувати підставами для відведення судді як такі, що викликають сумнів у її неупередженості, оскільки підстав, передбачених ст.ст. 36, 37 ЦПК України суду не надано та невстановлено.

Будь-яких доказів, які б підтверджували пряму чи опосередковану заінтересованість судді в результаті розгляду справи або наявність обставин, які викликають сумнів у її неупередженості при розгляді даної справи, з матеріалів справи та доводів заяви про відвід не убачається.

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Європейський суд з прав людини за результатами розгляду справ «Мироненко і Мартенко проти України», «Олександр Волков проти України» зазначив, що при визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об'єктивно обґрунтованими, іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про необхідність забезпечення довіри, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти у громадськість.

Враховуючи вищевикладене, обставини, на які посилається позивач, як на підставу для відводу головуючому не є підставами для відводу складу суду у розумінні ст. 36 ЦПК України є надуманими, що не дає підстав вважати, про існування обставин, які викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді, а тому заява про відвід головуючому Савлук Т.В. задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 33, 36, 38-40, 260, 261, 353 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про відвід головуючого у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя, та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжяі - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя О.О. Астахова