КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/1762/2019 Доповідач у ІІ інстанції - Приходько К.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2019 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Приходька К.П.,

суддів Таргоній Д.О., Журби С.О.,

за участю секретаря Тимошевської С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційними скаргами Приватного акціонерного товариства «АІСЕ Україна», ОСОБА_2, ОСОБА_3, яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 20 червня 2018 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «АІСЕ Україна», треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання зобов'язання припиненим, зобов'язання вчинити дії та зустрічним позовом Приватного акціонерного товариства «АІСЕ Україна» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

встановив:

в квітні 2016 року ОСОБА_2 через свого представника ОСОБА_6 звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ПрАТ «АІСЕ Україна», мотивуючи свої вимоги тим, що 19 серпня 2007 року між ОСОБА_7 та ПрАТ «АІСЕ Україна» було укладено Угоду №174161 щодо надання ПрАТ «АІСЕ Україна» послуг з адміністрування фінансових активів, спрямованих на придбання учасником відповідно до системи «Автоплан» легкового автомобіля марки CHERY, модель Easter B11, вартістю 83 560грн., за умовами якої ОСОБА_7 зобов'язався своєчасно та в повному обсязі виконувати обов'язки з внесення вступного платежу й періодичних платежів зі сплати вартості транспортного засобу тощо, а ПрАТ «АІСЕ Україна» - сформувати групу учасників за рахунок чистих внесків, з яких здійснюється придбання транспортного засобу.

В подальшому, а саме 29 квітня 2008 року між ОСОБА_7 та ПрАТ «АІСЕ Україна» було укладено додаток №3 до угоди №174161, яким сторони встановили, що загальна сума зобов'язань по сплаті учасника системи на момент підписання цього додатку за угодою становить 117 385,23 грн. На момент підписання цього договору учасник системи сплатив 34 168,91 грн., а заборгованість учасника системи на момент підписання цього додатку складає 83 216,32 грн.

Крім того, 21 травня 2008 року між ОСОБА_7 та ПрАТ «АІСЕ Україна» було укладено договір застави, за умовами якого в забезпечення виконання зобов'язань, передбачених угодою №174161 від 19 серпня 2007 року, додатку №3 від 29 квітня 2008 року до угоди, заставодавець передає заставодержателю в заставу автомобіль марки Chery, модель А21 Elara, колір сірий, випуску 2008 року.

Разом з тим, позивач вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 помер.

У зв'язку з зазначеним, позивач, як дружина та спадкоємець ОСОБА_7, почала здійснювати замість останнього платежі за угодою №174161 від 19 серпня 2007 року.

Однак, позивач зауважує, що незважаючи на здійснення повної сплати коштів за Угодою, 21 грудня 2015 року вона отримала від ПрАТ «АІСЕ Україна» вимогу щодо сплати заборгованості за угодою №174161 у розмірі 18 637,43 грн., а 23 березня 2016 року - щодо сплати заборгованості за угодою №174161 у розмірі 32 651,80 грн.

При цьому, будь-яких відповідей відповідача на запити щодо надання, серед іншого, детального розрахунку заборгованості, а також необхідності зняття арешту з предмета застави, позивач на момент звернення до суду цим позовом так і не отримала.

З урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, позивач просила визнати виконаною угоду №174161, укладену 19 серпня 2007 року між ОСОБА_7 та ПрАТ «АІСЕ Україна»; визнати припиненими зобов'язання, що виникають із договору застави, укладеного 21 травня 2008 року між ОСОБА_7 та ПрАТ «АІСЕ Україна», з метою забезпечення виконання зобов'язань, передбачених угодою від 19 серпня 2007 року, додатком №1 від 19 серпня 2007 року, додатком №2 від 19 серпня 2007 року, додатком №3 від 29 квітня 2008 року до угоди №174161, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького нотаріального округу Гармашовим Г.М., зареєстрованого в реєстрі за №3071; зобов'язати ПрАТ «АІСЕ Україна» зняти усі заборони з автомобіля марки CHERY, модель А21 ELARA, колір сірий, випуску 2008 року, реєстраційний №АР4300АС, зареєстрованого Запорізьким ВРЕР №2 УМВС України в Запорізькій області 21 травня 2008 року, що належить на праві власності ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу АРС №076709, виданого Запорізьким ВРЕР №2 УДАІ УМВС України в Запорізькій області; накладені на підставі Договору застави, укладеного 29 квітня 2008 року між ОСОБА_7 та ПрАТ «АІСЕ Україна».

29 липня 2017 року до суду надійшов зустрічний позов ПрАТ «АІСЕ Україна» до ОСОБА_2 про стягнення з останньої заборгованості за угодою №174161 в розмірі 18305,93 грн. та суми сплаченого судового збору в розмірі 1 378,00 грн.

Вказані зустрічні позовні вимоги мотивовано тим, що ОСОБА_2, як єдина спадкоємиця та правонаступник ОСОБА_9, неналежним чином виконує вимоги Угоди щодо сплати щомісячних внесків та станом на дату звернення до суду з цим зустрічним позовом має заборгованість в розмірі 18 305,93 грн.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 20 червня 2018 року, у задоволенні первісного та зустрічного позовів відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, ухваленого з порушенням норм матеріального та процесуального права, просила скасувати рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 20 червня 2018 року та ухвалити нове рішення, яким первісні позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Також просила, змінити частково судове рішення за зустрічною позовною заявою в частині зміни його мотивувальної частини, а резолютивну частину залишити без змін.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, посилається на те, що по суті позовних вимог первісна позовна заява не розглядалась. Не правильно застосовано матеріальне право.

Зазначає, що вона є спадкоємицею та особою, яка виконала умови Угоди №174161 - виплатила усі гроші.

ПрАТ «АІСЕ Україна» було тричі встановлена сума заборгованості, але тричі суми зазначались різні. 21 грудня 2015 року ОСОБА_2 було отримано вимогу ПрАТ «АІСЕ України» щодо сплати заборгованості за угодою №174161 у розмірі 18637,43 грн. 23 березня 2016 року ПрАТ «АІСЕ Україна» направило на адресу ОСОБА_2 повідомлення про те, що заборгованість за угодою №174161 від 19 серпня 2007 року складає 32651,80 грн. В зустрічній позовні заяві ПрАТ «АІСЕ України» зазначило заборгованість за угодою №174161 у розмірі 18305,93 грн.

З підстав розбіжності сум заборгованості судом була постановлена ухвала про витребування доказів, а саме надання розгорнутого розрахунку заборгованості, але дана ухвала не була виконана.

В свою чергу ПрАТ «АІСЕ Україна» також подало апеляційну скаргу на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 20 червня 2018 року.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, посилається на те, що між ПрАТ «АІСЕ Україна» та ОСОБА_7 укладено Угоду №174161 від 19 серпня 2007 року.

21 травня 2008 року ОСОБА_7 отримав автомобіль Chery Elara, 2008 року випуску і зареєстрував його на своє ім'я.

ОСОБА_7 в свою чергу, зобов'язався оплатити стовідсоткову вартість автомобіля та наданих йому послуг шляхом сплати 100 щомісячних повних внесків.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 помер.

ПрАТ «АІСЕ Україна» неодноразово зверталося до Другої Криворізької державної нотаріальної контори з вимогами кредитора, проте нотаріальна контора не надала ПрАТ «АІСЕ Україна» відомості щодо кола спадкоємців померлого ОСОБА_7

В квітні 2016 року ПрАТ «АІСЕ Україна» отримало копію позову ОСОБА_2, як єдиної спадкоємиці ОСОБА_7 до ПрАТ «АІСЕ Україна» про захист прав споживача.

З відомостей викладених у позові ОСОБА_2, остання є єдиною спадкоємицею, а відтак і правонаступницею померлого ОСОБА_7

ПрАТ «АІСЕ Україна» повідомляло ОСОБА_2 про наявність заборгованості за Угодою, проте ОСОБА_2 у повному обсязі вимоги ПрАТ «АІСЕ Україна» не задовольнила, а звернулась до суду з позовом про визнання Угоди закінченою.

Розмір боргу ОСОБА_7 перед позивачем за Угодою на момент смерті становив 28056,01 грн. Відповідачем за зустрічним позовом було додатково задоволено вимогу позивача та сплачено суму боргу у розмірі 9750,08 грн.

Таким чином, сума боргу відповідача за зустрічним позовом складає 18 305,93 грн.

Просило суд, скасувати рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 20 червня 2018 року та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ПрАТ «АІСЕ Україна» відмовити. Позовні вимоги за зустрічним позовом ПрАТ «АІСЕ Україна» до ОСОБА_2 про стягнення боргу задовольнити в повному обсязі.

На зазначену апеляційну скаргу, представник ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_3 подала відзив, обґрунтовуючи його тим, що у підготовчому засіданні на питання суду сторони надали пояснення щодо предмету та підстав позовних вимог, послались на докази, якими обґрунтовують позовні вимоги, за клопотанням позивача за первісним позовом, суд витребував докази у відповідача та долучив до матеріалів справи додаткові докази позивача щодо реєстрації шлюбу позивачки зі ОСОБА_7 Відповідачем на цій стадії жодних клопотань про витребування доказів не заявлялось.

Крім цього, правову підставу виникнення зобов'язань померлого ОСОБА_7 та їх розмір відповідач в ході судового розгляду належними та допустимими доказами не довів, нормами матеріального права не обґрунтував.

Також, відповідачем не доведено виникнення будь-яких зобов'язань перед ним у ОСОБА_2, з огляду на те, що кредиторські вимоги до спадкоємців належним чином та у встановлений законом строк не заявлялись, а безпосередньо ОСОБА_2 не є стороною зобов'язань, які виникли між ОСОБА_7 та ПрАТ «АІСЕ Україна», не вступала до будь-яких груп та не отримувала фінансові послуги.

Просила, у задоволенні апеляційної скарги ПрАТ «АІСЕ Україна» відмовити.

Також, апеляційну скаргу на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 20 червня 2018 року подала і представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3, посилаючись на те, що рішення є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, посилається на те, що ОСОБА_2 як спадкоємець першої черги - дружина померлого, яка постійно проживала зі спадкодавцем на момент його смерті, є такою, що прийняла спадщину.

Окрім цього, ОСОБА_2 має право на захист власних прав та інтересів, які виникли під час шлюбу, як дружина ОСОБА_7

Майно за угодою з відповідачем придбавалося ОСОБА_7 за спільні кошти подружжя, набуто у зареєстрованому шлюбі, тому є спільною власністю подружжя.

Зазначає, що двосторонніми документами, в яких сторони у визначеній законом письмовій формі узгодили ціну договору у грошовому виразі, можна вважати лише додаток №1 до угоди №174161 від 19 серпня 2007 року, в якому визначена поточна ціна автомобіля Chery Elara у сумі 83560 грн. та додаток №3 від 29 квітня 2008 року до угоди №174161, в якій сторони узгодили наступне: загальна сума зобов'язань складає 117385,23 грн.; з них ОСОБА_7 на час підписання додатку №3 сплачено 34168,91 грн.; борг ОСОБА_7 станом на 29 квітня 2008 року становить 83216,32 грн.

Інші документи про узгодження розміру зобов'язання в грошовому виразі відсутні.

Згідно розрахунку платежів, наданого відповідачем та наявних квитанцій, ОСОБА_7 загалом сплачено 130645,53 грн. та страхових платежів 6347,04 грн., ОСОБА_2 сплачено 9750,08 грн.

Усього сплачено 134048,57 грн.

Тобто, переплата ОСОБА_7 за договором складає 16663,34 грн.

Підсумовуючи зазначає, що усі узгоджені в письмовій формі в грошовому виразі умови договору, визначені додатком №1 до угоди №174161 від 19 серпня 2007 року, та додатком №3 від 29 квітня 2008 року до угоди №174161, ОСОБА_7 були виконані, більше того - за ними наявна переплата.

Збільшена ціна послуг відповідача, порівняно з додатком №1 до угоди №174161 від 19 серпня 2007 року та додатком №3 від 29 квітня 2008 року до угоди №174161 у встановленій законом письмовій формі у грошовому виразі, сторонами не узгоджена.

Про довільне встановлення ціни договору поза контролем іншої сторони додатково свідчать вимоги та документи відповідача щодо розміру заборгованості.

Позивачем не заявляються вимоги про визнання недійсною угоди, оскільки в частині зміни ціни угода є неукладеною.

В частині узгоджених сторонами умов угода є повністю виконаною.

Просила, скасувати рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 20 червня 2018 року в частині відмови у задоволенні первісного позову та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_2 до ПрАТ «АІСЕ Україна».

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи, в порядку, передбаченому статтею 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 19 серпня 2007 року між ОСОБА_7 та ПрАТ «АІСЕ Україна» було укладено угоду №174161 щодо надання ПрАТ «АІСЕ Україна» послуг з адміністрування фінансових активів, спрямованих на придбання учасником відповідно до системи «Автоплан» легкового автомобіля марки CHERY, модель Easter B11, вартістю 83 560грн., за умовами якої ОСОБА_7 зобов'язався своєчасно та в повному обсязі виконувати обов'язки з внесення вступного платежу й періодичних платежів зі сплати вартості транспортного засобу тощо, а ПрАТ «АІСЕ Україна» - сформувати групу учасників за рахунок чистих внесків, з яких здійснюється придбання транспортного засобу.

В подальшому, а саме 29 квітня 2008 року між ОСОБА_7 та ПрАТ «АІСЕ Україна» було укладено додаток №3 до угоди №174161, яким сторони встановили, що загальна сума зобов'язань по сплаті учасника системи на момент підписання цього Додатку за Угодою становить 117 385,23 грн.

На момент підписання цього договору учасник системи сплатив 34 168,91 грн., а заборгованість учасника системи на момент підписання цього додатку складає 83 216,32 грн.

Крім того, 21 травня 2008 року між ОСОБА_7 та ПрАТ «АІСЕ Україна» було укладено договір застави, за умовами якого в забезпечення виконання зобов'язань, передбачених Угодою №174161 від 19 серпня 2007 року, Додатку №3 від 29 квітня 2008 року до угоди, заставодавець передає заставодержателю в заставу автомобіль марки Chery, модель А21 Elara, колір сірий, випуску 2008 року.

Разом з тим, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 помер, про що свідчить наявна в матеріалах справи копія свідоцтва про смерть від 30 березня 2015 року.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні первісного та зустрічного позовів, суд першої інстанції виходив з того, що будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_7 є спадкоємицею ОСОБА_10, як позивачем, так і відповідачем до суду не надано.

Крім того, судом не встановлено, що позивач у відповідності до вимог ст.1281 ЦК України зверталася до відповідача, як кредитора померлого ОСОБА_10, про відкриття спадщини.

Також, відсутні будь-які докази, які б підтверджували наявність між сторонами правовідносин, що виникають з угоди №174161, додатку №3 до угоди від 29 квітня 2008 року та Договору застави від 21 травня 2008 року.

З висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може, оскільки вони не ґрунтуються на матеріалах справи, а також не узгоджуються з вимогами чинного законодавства з огляду на наступне.

По справі встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 19 серпня 2007 року між ПрАТ «АІСЕ Україна» та ОСОБА_7 було укладено угоду №174161.

21 травня 2008 року ОСОБА_7 - отримав автомобіль Chery Elara, номер кузова НОМЕР_1, 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 і зареєстрував його на своє ім'я у Запорізькому ВРЕР №2 УДАІ УМВС України 21 травня 2008 року.

В свою чергу, ОСОБА_7 зобов'язався оплатити стовідсоткову вартість автомобіля та вартість наданих йому послуг шляхом сплати 100 щомісячних повних внесків, у відповідності до ст.5 угоди №174161.

Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 помер.

З листа приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_11 №528/02-14 від 02 жовтня 2018 року вбачається, що останньою 22 вересня 2015 року за заявою спадкоємців було заведено спадкову справу №18/2015 після померлого ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

До кола спадкоємців входять: донька ОСОБА_5, донька ОСОБА_4 та дружина ОСОБА_2.

Відповідно до вимог ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною 1 ст.1282 ЦК України встановлено, що спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Так, на виконання умов угоди №174161, ОСОБА_7 було сплачено 92,6415% в оплату чистих внесків та 92 внески в оплату послуг позивача.

Розмір боргу ОСОБА_7 перед позивачем за угодою станом на березень 2015 року складав 7,3585% від ціни автомобіля, актуальної у березні 2015 року та 8 внесків в оплату послуг позивача.

Угоду №174161 було укладено між ПрАТ «АІСЕ Україна та ОСОБА_7 з метою придбання автомобіля Chery Eastar.

У відповідності до п.11.1 та п.11.2 ст.10 додатку №2 до вищезазначеної угоди, якщо протягом терміну дії угоди виробник та/або імпортер здійснить заміну, або припинить імпортувати або виробляти, або продавати модель автомобіля, зазначену у додатку №1 до Угоди, АІСЕ зобов'язується замінити її, відповідно новою моделлю або іншим автомобілем.

Якщо поточна ціна нового автомобіля або моделі є щонайбільше на 10% вищою за останню відому поточну ціну автомобіля, зазначеного в додатку №1 до угоди, нова поточна ціна буде дійсною для розрахунку повного внеску, який мають сплачувати всі учасники групи.

Якщо поточна ціна нової моделі автомобіля більш ніж на 10% перевищує останню відому поточну ціну автомобіля, зазначеного в додатку №1 до угоди, застосовується наступна диференційна лінійка.

Учасники системи які вже отримали попередню модель, сплачуватимуть внески відповідно до поточної ціни виданого автомобіля, яка діяла на останньому асигнаційному акті, на якому надавалося право на отримання автомобіля, а повні внески, що підлягають сплаті такими учасниками системи, будуть змінюватись у відсотковому відношенні відповідно до зміни поточної ціни нової моделі.

У лютому 2010 року Українська автомобільна корпорація повідомила ПрАТ «АІСЕ Україна» про те, що з лютого 2010 року припинено виробництво автомобілів Chery Eastar та на підставі умов Угоди, ПрАТ «АІСЕ Україна» здійснило заміну автомобіля Chery Eastar на автомобіль KIA Rio.

Оскільки вартість старої моделі 86400 грн., а нової 98400 грн., в подальшому для розрахунку щомісячних внесків використовувалася ціна KIA Rio з урахуванням коефіцієнту на який знижувалась ціна для розрахунку щомісячних внесків 0,8780488.

Станом на березень 2015 року ціна автомобіля KIA Rio становила 346940 грн., а тому поточна ціна автомобіля з урахуванням коефіцієнту становила 304630,26 грн.

Розмір заборгованості ОСОБА_7 перед ПрАТ «АІСЕ Україна» складав 28056,01 грн., що відповідало 7,3585% та 8 внесків в оплату адміністративних витрат.

ОСОБА_2 було частково задоволено вимогу ПрАТ «АІСЕ Україна» та сплачено суму боргу в розмірі 9750,08 грн.

Таким чином, сума заборгованості ОСОБА_2 перед ПрАТ «АІСЕ Україна» становить 18 305,93 грн., у зв'язку з чим відсутні підстави стверджувати, що зобов'язання за Угодою №174161 є закінченими, а тому первісний позов слід залишити без задоволення.

Відповідно, зустрічний позов підлягає до часткового задоволення, оскільки ПрАТ «АІСЕ Україна» звернулося до суду лише до однієї спадкоємиці, тоді як з матеріалів спадкової справи їх є троє.

Як наголошувалось вище, згідно з вимогами ст.1282 ЦК України, кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Відповідно, зі ОСОБА_2 підлягає стягненню на користь ПрАТ «АІСЕ Україна» 1/3 частина заборгованості від 18 305,93 грн., що складатиме 6 101,98 грн.

У відповідності до положень ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як передбачено вимогами ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд першої інстанціїприйшов до передчасного висновку про відмову у задоволенні первісного та зустрічного позовів, не встановивши, що після померлого ОСОБА_7 заведена спадкова справа, не витребував її у приватного нотаріуса, у зв'язку з чим рішення підлягає скасуванню з прийняттям по справі постанови про відмову у задоволенні первісного позову та часткове задоволення зустрічного позову.

За правилами ч.13 ст.141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційний суд скасовує рішення суду першої інстанції та частково задовольняє позовні вимоги за зустрічним позовом, з відповідача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно ч.1 ст.376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст.367,369,374,376,381,382,389 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційні скарги Приватного акціонерного товариства «АІСЕ Україна», ОСОБА_2, ОСОБА_3, яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 20 червня 2018 року скасувати та прийняти по справі постанову.

Позов ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «АІСЕ Україна», треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання зобов'язання припиненим, зобов'язання вчинити дії залишити без задоволення.

Зустрічний позов Приватного акціонерного товариства «АІСЕ Україна» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Приватного акціонерного товариства «АІСЕ Україна» суму заборгованості за Угодою №174161 в розмірі 6 101,98 грн.

В решті позовних вимог за зустрічним позовом відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Приватного акціонерного товариства «АІСЕ Україна» судовий збір у розмірі 1 148,33 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови виготовлений 28 лютого 2019 року

Суддя-доповідач К.П. Приходько

Судді Д.О. Таргоній

С.О. Журба