Справа № 203/598/19
19 вересня 2019 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:
головуючого судді - Казака С.Ю.
при секретарі - Пилипенко А.С.
розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
В позовній заяві та наданому клопотанні представник позивача в разі його неявки просив розглядати справу за його відсутності, не заперечуючи проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засіданні на неодноразові виклики не з`явився, про причини неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не надав.
В зв`язку з цим, судом у відповідності до ч.3 ст.211, ч.4 ст.223, ч.2 ст.247, ст.ст.280,281 ЦПК України було ухвалено про розгляд справи в заочному порядку на підставі наявних матеріалів та без фіксації судового засіданні за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Перевіривши доводи позовної заяви, дослідивши надані позивачем до заяви на підтвердження позовних вимог докази, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст.ст.3,6,11,525,627 ЦК України підставами для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокре-ма, є договір, який є обов`язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. При цьому сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (предмет договору, умови, визначені законом як істотні, а також ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди). Різновидом договору є кредитний договір, який обов`язково укладається в письмові формі (ст.ст.1054,1055 ЦК України).
Відповідно до вимог ч.2 ст.642 ЦК України якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.
Частиною 3 ст.642 ЦК України встановлено, що особа, яка прийняла пропозицію, може відкликати свою відповідь про її прийняття, повідомивши про це особу, яка зробила пропозицію укласти договір, до моменту або в момент одержання нею відповіді про прийняття пропозиції.
Нормою ст.1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Частинами 1,2 ст.207 ЦК України встановлено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.
Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 04.02.2016 року між сторонами було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, відповідно до умов п.2 якої відповідачу було надано кредит в сумі 8158 грн. 88 коп., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, на строк до 28.02.2019 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.
Під час розгляду справи відповідач до суду не з`явився, доказів на спростування обґрунтованості позовних вимог, в частині стягнення заборгованості по кредиту та відсоткам, штрафу відповідно до умов п.2.2 Генеральної угоди не надав, а тому в цій частині суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.
Щодо стягнення з відповідача на користь банку заборгованості за пенею та комісією в сумі 4010 грн. 90 коп., суд враховує наступне.
З доданого до позовної заяви розрахунку заборгованості вбачається, що сума в розмірі 4010 грн. 90 коп. розрахована саме, як заборгованість за комісією.
Поряд з цим, умови укладеної між сторонами Генеральної угоди від 04.02.2016 року не містять положень, які визначають обов`язок позичальника сплачувати комісію, порядок та підстави її нарахування.
Позовна заява також не містить підстав для нарахування комісії, а витяг з Умов та правил надання банківських послуг, суд не визнає належним та допустимим доказом погодження останніх сторонами відповідно до положень ст.ст.207,1055 ЦК України.
В зв`язку з вищенаведеним, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за Генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 04.02.2016 року, яка виникла станом на 03.02.2019 року, в сумі 7893 грн. 32 коп. , що складається з заборгованості по кредиту в сумі 5277 грн. 62 коп., за відсотками в сумі 1678 грн. 18 коп., штрафу в сумі 937 грн. 52 коп.
В задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості за пенею та комісією в сумі 4010 грн. 90 коп. відмовити.
Відповідно до ст.141 ЦПК України також слід стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 1921 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3,6,11,207,525,549,612,616,627,629,638,642,1054,1055 ЦК України, ст.ст.4,5,10,11-13,76-81,141,211,223,247,258,259,263-268,280,281 ЦПК України, суд
Позов Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
В задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості за пенею та комісією в сумі 4010 грн. 90 коп. відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м.Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Повне рішення складено 23 вересня 2019 року.
Суддя С.Ю.Казак