Справа № 158/2880/18
Провадження № 2/0158/53/19
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 лютого 2019 року м. Ківерці
Ківерцівський районний суд Волинської області в складі:
головуючого судді - Корецької В.В.
за участю секретаря - Процик Л.В.
позивача ОСОБА_1
відповідача ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення з квартири,-
в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про виселення з квартири.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона є власником квартири №2, яка знаходиться за адресою: м. Ківерці, вул. Щорса, 2А Волинської області.
Зазначає, що рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 23.01.2015 року між нею та відповідачем було розірвано шлюб, однак ОСОБА_2 не бажає залишати вказану квартиру, крім того зловживає спритними напоями, не приймає участі в утриманні житла, його ремонті, оплаті послуг за електроенергію тощо.
З врахуванням наведеного просить виселити відповідача ОСОБА_2 із квартири № 2, яка знаходиться за адресою: м. Ківерці, вул. Щорса, 2А Волинської області.
Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 30.11.2018 року відкрито загальне позовне провадження та справу призначено до підготовчого провадження.
20.12.2018 року ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду.
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, наведених у позовній заяві, зазначила, що не хоче проживати з колишнім чоловіком, а тому просить позовні вимоги задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив у задоволенні позову відмовити, оскільки йому немає де жити.
Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1 відповідача ОСОБА_2, кожного зокрема, всебічно проаналізувавши та дослідивши матеріали справи, зясувавши дійсні обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і обєктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов до наступного висновку.
Відповідно до положень ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
За змістом ст. 12 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданими учасниками справи.
Відповідно до вимог ст. 19 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин.
Судом встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 15.11.1996 року, який було розірвано рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 23.01.2015 року /а.с.14/.
Відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 04.07.1995 року серії 2085, будинкової книги, позивач по справі ОСОБА_1 є власником квартири №2, яка знаходиться за адресою: м. Ківерці, вул. Щорса, 2А Волинської області.
Згідно зі ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.
В силу ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності.
Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню, ч. 1, 2 ст. 386 ЦК України.
Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.
Разом з цим, згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю.
Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі №6-709цс16, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.
Згідно ст. 150 ЖК УРСР громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Судом встановлено, що відповідач проживає у спірній квартирі самовільно, без будь-якої домовленості із власником вказаного житла.
Також в судовому засіданні знайшли підтвердження посилання позивача про те, що відповідач самовільно проживає у належній їй на праві приватної власності квартирі, що і не заперечується відповідачем.
З врахуванням наведеного та беручи до уваги те, що відповідач неодноразово здійснює насильство в сімї, що підтверджується повідомленнями з Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області, суд приходить до висновку про виселення відповідача по справі з вищевказаної квартири №2, яка знаходиться за адресою: м. Ківерці, вул. Щорса, 2А Волинської області.
Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позов підлягає до задоволення в повному об'ємі, тому судові витрати по сплаті судового збору в сумі 704,80 грн. слід стягнути з відповідача на користь позивача.
На підставі вищенаведеного та керуючись ст. 41 Конституції України, ст. 316, 317, 321, 391, 401, 402, 405 ЦК України, ст.ст. 64, 150, 156 ЖК УРСР, ст.ст. 3-5, 12-13, 19, 76-92, 95, 187, 211, 258-259, 264-265, 268, 272-273, 352, 354-355, п.15.5 розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України, суд, -
у х в а л и в :
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення з квартири - задовольнити.
Виселити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1 судові витрати повязані з оплатою судового збору у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 15.5 розділу 15 XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України рішення суду може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Ківерцівський районний суд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

На виконання п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України суд зазначає повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач ОСОБА_1, жителька м. Ківерці, вул. Щорса, 2А, кв., 2, Волинської області.

Відповідач ОСОБА_2, житель ІНФОРМАЦІЯ_2, кв., 2, Волинської області.

Суддя Ківерцівського районного суду В.В. Корецька

Повний текст рішення суду виготовлено 28.02.2019 року.