Справа № 457/456/19
провадження №2/457/185/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2019 року м. Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської області

в складі: головуючої-судді Марчука В.І.

при секретарі Мазурик В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Трускавці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Трускавецької міської ради, гаражного обслуговуючого кооперативу «Лада» про визнання права власності на самочинне будівництво,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Трускавецької міської ради, гаражного обслуговуючого кооперативу «Лада» про визнання права власності на самочинне будівництво.

Позивач позовні вимоги мотивує тим, що вона є членом гаражного обслуговуючого кооперативу «Лада». Їй належить будівля гаражу № НОМЕР_1 у 1-му ряді, площею 31.5 м.кв., яка розташована на території гаражного обслуговуючого кооперативу «Лада» за адресою: АДРЕСА_1 . Вказану будівлю гаражу почав будувати мій батько ОСОБА_2 . Батько помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 , копія якого додається. Згідно заповіту, складеного 04 лютого 1989 року, зареєстрованого за №262, батько заповів позивачу цегляний гараж, що розташований в районі АДРЕСА_1 . Оформити належним чином спадщину, а саме: недобудований гараж, вона не змогла, оскільки він не був введений в експлуатацію та не було оформлено право власності. Після смерті батька вона, будучи членом гаражного обслуговуючого кооперативу «Лада», господарським способом здійснила добудову гаражу у 1995 році. Будівництво гаражу нею здійснювалось без оформлених відповідно до законодавства, яке діяло на той час, дозвільних документів, які дають право на виконання будівельних робіт та на земельній ділянці, яка не належала їй на праві власності чи користування. На даний момент будівництво гаражу завершене і об`єкт готовий до експлуатації. Проте, вона не може здійснити введення об`єкта в експлуатацію та реєстрацію права власності відповідно до чинного законодавства України в силу тих обставин, що таке будівництво було проведене без належно оформлених дозвільних документів на право виконання будівельних робіт. Саме тому в неї виникла необхідність звернутися з даним позовом в суд.

Представником відповідача Трускавецькою міською радою Львівської області подано до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого в задоволенні позову просить відмовити.

Представником відповідача гаражного обслуговуючого кооперативу «Лада»подано до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого позов просять задоволити в повному розмірі.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, однак представником позивача подано до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задоволити.

Представник Трускавецької міської ради та гаражного обслуговуючого кооперативу «Лада» в судове засідання не з`явилися та не повідомили причини своєї неявки, однак суд вважає за можливе проводити справу за відсутності представників відповідача, оскільки у матеріалах справи достатньо доказів, які висвітлюють права та взаємовідносини сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити виходячи із наступних підстав.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках..

Відповідно ч.3 ст.12 ЦПК України, Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача ОСОБА_2 .

Згідно складеного ОСОБА_2 за життя заповіту, ОСОБА_2 заповів своїй дочці цегляний гараж, що розташований по АДРЕСА_1 .

З матеріалів справи вбачається, що після смерті батька вона, будучи членом гаражного обслуговуючого кооперативу «Лада», господарським способом здійснила добудову гаражу у 1995 році. Будівництво гаражу нею здійснювалось без оформлених відповідно до законодавства, яке діяло на той час, дозвільних документів, які дають право на виконання будівельних робіт та на земельній ділянці, яка не належала їй на праві власності чи користування. На даний момент будівництво гаражу завершене і об`єкт готовий до експлуатації. Проте, вона не може здійснити введення об`єкта в експлуатацію та реєстрацію права власності відповідно до чинного законодавства України в силу тих обставин, що таке будівництво було проведене без належно оформлених дозвільних документів на право виконання будівельних робіт.

Оформити належним чином спадщину, а саме: недобудований гараж, позивач не змогла, оскільки він не був введений в експлуатацію та не було оформлено право власності.

Відповідно до ч.2 ст.331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житловібудинки, будівлі, спорудитощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна ).Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Згідно ч.1 ст. 376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотним порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Статтею 376 ЦК України також визначені певні правила, за якими можливе визнання за особою права власності на самочинно збудоване нерухоме майно.

Зокрема, згідно із нормою частини 5 статті 376 ЦК України, яка регламентує порядок визнання права власності на майно, що виникло внаслідок самочинного будівництва, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки, суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Згідно довідки від 11.04.2019 року, виданого головою правління ГОК «ЛАДА» Варламов Ю.М., ОСОБА_1 є членом гаражного обслуговуючого кооперативу «ЛАДА», їй належить будівля гаражу № НОМЕР_1 у 1-му ряді, площею 31,5 кв.м. Гараж розташований на території гаражного обслуговуючого кооперативу «ЛАДА» за адресою: АДРЕСА_1 а. Станом на 01.04.2019 року заборгованості по сплаті пайових та членських внесків немає.

Вказана будівля гаражу розміщена на земельній ділянці, кадастровий номер :07:003:0011, яка належить на праві власності гаражному обслуговуючому кооперативу «ЛАДА», підтвердженням чого є інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Як вбачається з відзиву відповідача гаражного обслуговуючого кооперативу «Лада», кооператив, як власник земельної ділянки не заперечує щодо визнання за позивачем права власності на вищевказаний гараж.

Згідно п.12.2 Статуту ГБК «Лада» члени кооперативу є власниками будівель, споруд, грошових та майнових внесків його членів, а також іншого майна загального користування, придбаного на підставах, не заборонених законодавством України.

Пунктом 6.1.5 Статуту ГБК «Лада» передбачено, що член кооперативу має право розпоряджатись своїм гаражем (боксом), який на території кооперативу побудував господарським або придбав іншим способом, на власний розсуд, а саме: продати, обміняти, подарувати, заповідати, передавати для тимчасового користування третій особі, здати в оренду свій гараж (бокс) відповідно до вимог чинного законодавства України, а також цього Статуту. Член кооперативу, якому гараж (бокс) був переданий в постійне користування від іншого члена кооперативу, може оформляти на цей гараж (бокс) право власності, передавати для постійного або тимчасового користування іншому члену кооперативу, здавати в оренду тощо відповідно до вимог чинного законодавства України, цього Статуту та відповідних правил та положень кооперативу.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст.19-1 ЗУ «Про кооперацію» член житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного, житлового, гаражного чи іншого відповідного кооперативу має право володіння, користування, а за згодою кооперативу-розпорядження квартирою, дачею, гаражем, іншою будівлею, спорудою або приміщенням кооперативу, якщо він не викупив це майно. У разі викупу квартири, дачі, гаража, іншої будівлі, споруди або приміщення член житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного, житлового, дачного, гаражного кооперативу чи іншого відповідного кооперативу стає власником цього майна.

Відповідно до п.8 постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 28.06.1991 «Про практику розгляду судами цивільних справ, пов`язаних з діяльністю гаражно-будівельних кооперативів» із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України № 15 від 25.05.1998 : у справах про право на пай і на гараж судам належить виходити з того, що : а) член гаражно-будівельного кооперативу, який повністю вніс свій пай за гараж, наданий йому в користування, набуває право власності на це майно і вправі розпоряджатись ним на власний розсуд, продавати, заповідати, здавати в оренду, обміняти, вчиняти відносно нього інші угоди, що не заборонені законом.

Одним із способів захисту цивільних прав відповідно до п.1 ч.2 ст.16 ЦК України є визнання права. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво, лише у випадках, передбачених ст. 376 ЦК, а саме: за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно (ч. 3 ст. 376 ЦК України); за особою - власником (користувачем) земельної ділянки, яка здійснила самочинне будівництво на цій ділянці, якщо це не порушує права інших осіб (ч. 5 ст. 376 ЦК).

Разом з тим, позивачка, здійснюючи самочинну добудову гаражу, не порушила прав та інтересів інших осіб, що стверджується Звітом про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об`єкту, проведеного експертом Кархут Ігорем Івановичем . В зазначеному звіті експерт зробив висновок, що за результатами проведення технічного обстеження, встановлено відповідність нежитлової будівлі вимогам державних будівельних норм і правил та підтверджено можливість або готовність вказаного об`єкта до експлуатації.

Пункт 10 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 р. № 461 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 8 вересня 2015 р. № 750) передбачає, що у випадку визнання права власності на самочинно збудований об`єкт за рішенням суду він приймається в експлуатацію згідно з цим Порядком за умови можливості його надійної та безпечної експлуатації за результатами проведення технічного обстеження такого об`єкта.

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається за підставами, що незаборонені законом, зокрема із правочинів, ч. 2 цієї статті, передбачає, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Беручи до уваги вищенаведене, зокрема те, що самочинне будівництво спірного нерухомого майна здійснено без порушення будівельних і технічних норм, а також те, що судом не здобуто доказів того, що таке будівництво суперечить суспільним інтересам чи порушує права інших осіб та що таким будівництвом порушені санітарно-технічні вимоги чи правила експлуатації, суд не вбачає перешкод для задоволення позову, а вважає, що є достатньо підстав для задоволення такого і визнання за позивачем права власності на нежитлову будівлю площею 31,5 м.кв. (гараж НОМЕР_1 в гаражному обслуговуючому кооперативі « Лада» по АДРЕСА_1 , що розташована на земельній ділянці кадастровий номер :07:003:0011.

Керуючись ст.ст. 12,13,81,263-265,268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на нежитлову будівлю площею 31,5 м.кв. (гараж № НОМЕР_1 в гаражному обслуговуючому кооперативі « Лада» по АДРЕСА_1 , що розташована на земельній ділянці кадастровий номер :07:003:0011.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: В. І. Марчук