ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2019 року м.Херсон

Номер справи: 652/282/18

Номер провадження: 22-ц/819/144/19

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого (суддя-доповідач)Ігнатенко П.Я.,
суддів:Воронцової Л.П.,
Полікарпової О.М.,
за участю секретаряПісоцької Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою Асоціації фермерських господарств «Ольвія» на рішення Високопільського районного суду Херсонської області у складі судді Дамчука О.О. від 25 жовтня 2018 року у справі за позовом Асоціації фермерських господарств «Ольвія» до ОСОБА_5, третя особа: ОСОБА_6, про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2018 року Асоціація фермерських господарств «Ольвія»звернулась до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_5на праві приватної власності належить земельна ділянка загальною площею 2,20 га, розташована на території Зарічненської сільської ради Високопільського району Херсонської області.

27.03.2008 року між сторонами укладено договір оренди зазначеної земельної ділянки, який було зареєстровано в реєстрі. Відповідно до умов договору орендна плата складає у грошовій формі - 306,84 грн або в натурі: зерно продовольче 250 кг, зерно фуражне 550 кг, олія соняшникова 7,5 кг, січка 1 причіп, оранка присадибної ділянки до 0,25 га, ритуальні послуги. Строк договору 10 років з 27.03.2008 року по 31.01.2018 року.

Позивач наголосив на тому, що згідно п. 5 договору оренди землі від 27.03.2008 року, орендар має переважне право на укладення договору оренди земельної ділянки на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити орендодавця письмово про намір продовжити його дію. До закінчення строку дії договорів оренди землі на загальних зборах пайщиків, які передали свої земельні ділянки в оренду АФГ «Ольвія», орендодавцям було запропоновано поновити строк дії договорів оренди землі та вирішувалось питання щодо збільшення орендної плати за цими договорами.

Позивач зазначив, що ОСОБА_5 у відповідь, направив лист орендарю про відмову в поновленні строку дії договору оренди та підписанні додаткової угоди, при цьому не забажав обговорити питання щодо зміни істотних умов договору оренди, мотивуючи це тим, що буде самостійно займатись обробкою землі.

Позивач зазначив, що за умовами договору оренди землі укладеним ним з пайщикам у 2018 році, відповідач мав би можливість отримувати оренду плату у грошовій формі - 2026,62грн, або в натурі 300 кгпродовольчого зерна, 1200 кг фуражного зерна, 15 кг соняшникової олії, 0,5 причіпа січки або 50 тюків чи 125 грн, оранка присадибної ділянки до 0,25 га та ритуальні послуги 1600 грн. Однак, не зважаючи на більш вигідні умови договору оренди з АФГ «Ольвія», ОСОБА_5 уклав договір оренди земельної ділянки з ОСОБА_6, за яким орендна плата включає в себе видачу готівки у розмірі 2026,61 грн, або в натурі 300 кг продовольчого зерна, 1200 кг фуражного зерна, 15 кг соняшникової олії, 0,5 причіпа січки або 125 грн, оранка присадибної ділянки до 0,25 га та ритуальні послуги.

Отже, орендодавець був своєчасно повідомлений про намір позивача реалізувати своє переважне право на укладення договору оренди земельної ділянки на новий строк, умови та процедура про намір укласти додатковий договір дотримані. На теперішній час, АФГ «Ольвія» продовжує користуватись земельною після закінчення строку договору оренди землі та позивач вважає, що строк дії договору оренди продовжено на той же строк у відповідності до положень ст. 33 Закону України «Про оренду землі», на вигідніших для відповідача умовах, а саме збільшення орендарем орендної плати, із врахуванням збільшення нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Будь-яких претензій від ОСОБА_6 щодо користування земельною ділянкою, яка належить орендодавцю ОСОБА_5 не надходило, укладений договір між відповідачем та ОСОБА_6 носить формальний характер.

З огляду на викладене, посилаючись на те, що переважне право орендаря АФГ «Ольвія» порушене, оскільки орендодавець не займався обробкою землі самостійно, а уклав новий договір оренди з новим орендарем, незважаючи на дотримання попереднім орендарем процедури про намір реалізувати своє переважне право та фактичне користування вказаною земельною ділянкою орендодавця дотепер, просить визнати недійсним договір оренди земельної ділянки площею 2,20 га, кадастровий номер НОМЕР_1, розташованої на території Зарічненської сільської ради Високопільського району Херсонської області, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 б/н від 01.02.2018 року та зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 24842695.

Рішенням Високопільського районного суду Херсонської області від 25 жовтня 2018 рокув задоволенні позову АФГ «Ольвія» до ОСОБА_5, третя особа на стороні відповідача ОСОБА_6 про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним, - відмовлено за необґрунтованістю.

В апеляційній скарзі АФГ «Ольвія» посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на обставину, що не заявлена як підстава позову, вважає оспорений договір незаконним з підстав укладення до закінчення строку договору оренди із позивачем, тобто до 31.03.2018 року, і орендар АФГ «Ольвія», знаючи про це, не скористався переважним правом. До того ж, суд не звернув уваги на відсутність можливості у АФГ «Ольвія» скористатись переважним правом на укладення нового договору, оскільки достроково був укладений договір із іншим орендарем. Просить взяти до уваги, що заява нового орендаря ОСОБА_6 до правоохоронних органів підтверджує лише факт звернення та жодного процесуального рішення по кримінальному провадженню не прийнято. Лист Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області від 03.07.2018 року - не доводить факт самовільного зайняття земельної ділянки позивачем. АФГ «Ольвія» відкрито користується спірною земельною ділянкою, при цьому сплачує земельний податок, орендну плату відповідачу за користування земельною ділянкою, а останній отримує орендну плату, чим підтверджує своє волевиявлення та дійсність договору оренди від 27.03.2008 року. ОСОБА_6 не надав письмових доказів того, що дійсно користується земельною ділянкою, сплачує податки за користування землею та виплачує орендодавцю орендну плату.

У відзиві на апеляційну скаргу адвокат Сагайдак Д.С., який діє від імені ОСОБА_5 просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін. Адвокат зазначив, згідно п. 5 договору оренди землі термін договору спливає 31 січня 2018 року, про що домовилися сторони, визначивши конкретну дату закінчення строку дії договору та дійшовши згоди щодо істотних умов. Проект угоди на новий строк позивач не направляв, вимоги закону не виконав. Самовільне користування АФГ «Ольвія» земельною ділянкою відповідача не заперечується позивачем та підтверджується листом Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління держгеокадастру у Херсонській області від 03.07.2018 року, однак це не вказує на поновлення договору. Окрім того, вказав, що порушення переважного права на укладення договору оренди землі на новий строк та наявність підстав для його захисту не доведені належними і допустимими доказами та не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Просить взяти до уваги, що стосовно реалізації переважного права на укладення договору на новий строк дій, передбачених ст. 33 Закону України «Про оренду землі» позивачем вчинено не було.

У ході апеляційного розгляду адвокат Кудлюк О.І. апеляційну скаргу підтримав, просить її задовольнити.

ОСОБА_6 подав письмові пояснення, в яких просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін як законне та обґрунтоване. Зазначив, що оскаржуваний договір укладено між ним та відповідачем з дотриманням вимог закону та після закінчення строку дії попереднього договору оренди. Вважає, що наразі відбувається самовільне захоплення позивачем земельної ділянки, яка належить йому на праві оренди, що підтверджується листом Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області від 03.07.2018 року. Стосовно заявлених позовних вимог, вказав, що позивачем не дотримано процедуру передбачену ст. 33 Закону України «Про оренду землі» щодо поновлення договору, оскільки орендар у встановлений строк не надіслав орендодавцю повідомлення про свій намір скористатися переважним правом щодо укладення договору на новий строк з відповідним проектом додаткової угоди. ОСОБА_5 в свою чергу письмово повідомив АФГ «Ольвія» до закінчення строку дії договору про відсутність наміру укладати договір на новий строк. Окрім того, позивач не довів належними та допустимими доказами ознаки та підстави недійсності оскаржуваного договору. Просить розглядати справу за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 372 ЦПК України неявка до суду апеляційної інстанції не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Статтею 204 ЦК України закріплено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ч. 1,3 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

У відповідності до ч. 4 ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 2 ст. 792 ЦК України встановлено, що відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема ЗК України, Законом України «Про оренду землі».

Відповідно до норм ст. 33 Законом України «Про оренду землі», що узгоджуються з ч. 1 ст. 777 ЦК України, по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення. У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 є власником земельної ділянки загальною площею 2,20 га, кадастровий номер НОМЕР_1, розташованої на території Зарічненської сільської ради Високопільського району Херсонської області (а.с.59 та зв. а.с.59).

27.03.2008 року між ОСОБА_5 та АФГ «Ольвія» укладено договір оренди землі № б/н, зареєстрований у Високопільському районному відділі реєстрації Херсонської філії ЦДЗК, про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 31 березня 2008 року, згідно якого орендодавець передав орендарю в строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 2,20 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Зарічненської сільської ради Високопільського району Херсонської області. Відповідно до умов договору орендна плата складає у грошовій формі - 306,84 грн або в натурі: зерно продовольче 250 кг, зерно фуражне 550 кг, олія соняшникова 7,5 кг, січка 1 причіп, оранка присадибної ділянки до 0,25 га, ритуальні послуги.

Згідно п. 5 Договору, договір укладено на 10 років, тобто до 31 січня 2018 року. Після закінчення строку договору орендар, який належно виконував обов'язки відповідно до умов договору, має за інших рівних умов переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. У разі поновлення договору оренди землі на новий строк, його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі якщо орендар продовжує користуватись земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, то за відсутності письмових заперечень орендодавця протягом одного місяця після закінчення строку дії договору, він підлягає поновленню на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Письмове заперечення здійснюється листом-повідомленням (а.с. 10-11).

Відповідно до матеріалів реєстраційної справи, 01.02.2018 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 укладено договір оренди землі № б/н, зареєстрований 01.02.2018 року Високопільською районною державною адміністрацією в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, згідно якого орендодавець передав орендарю в строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 2,20 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Зарічненської сільської ради Високопільського району Херсонської області. Згідно п. 5 Договору, договір укладено на 10 років, тобто до 01 лютого 2028 року (а.с. 54-63).

Відповідно опису цінного листа, 08.06.2017 року до закінчення строку дії договору ОСОБА_5 направляв повідомлення АФГ «Ольвія» про заперечення у поновленні договору оренди землі (а.с. 45).

Листом від 27.04.2018 року відповідач повторно повідомив, що вважає правовідносини припиненими в зв'язку з недотриманням АФГ «Ольвія» процедури волевиявлення та відсутністю домовленості сторін щодо істотних умов договору на новий строк. Просив повернути належну йому земельну ділянку (а.с. 46-47).

Відповідно до заяви про вчинення кримінального правопорушення від 30.04.2018 року, ОСОБА_6, звернувся до Високопільського ВП Бериславського ВП ГУНП в Херсонської області з заявою про вчинення посадовими особами АФГ «Ольвія» кримінального правопорушення передбаченого ст. 197-1 ч. 1 КК України (а.с. 84-86).

Згідно заяви про вчинення кримінального правопорушення від 02.05.2018 року, ОСОБА_6 звернувся до Бериславської місцевої прокуратуру Херсонської області з заявою про вчинення посадовими особами АФГ «Ольвія» кримінального правопорушення передбаченого ст. 197-1 ч. 1 КК України; (а.с. 81-83)

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 17.05.2018 року за № 0000117, порушено кримінальне провадження відносно ОСОБА_10, який самовільно зайняв та обробляє земельну ділянку площею близько 50 га, яка перебуває у оренді ОСОБА_6 та знаходиться неподалік села Зарічне Високопільського району Херсонської області. Правова кваліфікація 197-1 ч. 1 КК України (а.с.87).

Відповідно до листа Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області від 03.07.2018 року, за результатами проведеної перевірки, діями АФГ «Ольвія» порушено вимоги ст.ст. 95, 125, 126 Земельного кодексу України та згідно ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» розцінюється, як самовільне зайняття земельних ділянок, зокрема, земельної ділянки площею 2,1951 га з кадастровим номером НОМЕР_1 (а.с. 79-80).

Суд першої інстанції ухвалюючи рішення дійшов висновку, що договір оренди з АФГ «Ольвія» припинив дію, позивач не довів належними та допустимими доказами наявність у нього переважного права на поновлення договору оренди землі з ОСОБА_5 відповідно до вимог ст. 33 Закону України «Про оренду землі», ознаки та підстави недійсності оскаржуваного договору не знайшли свого підтвердження, у зв'язку з чим в задоволенні позову відмовлено за необґрунтованістю.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду з огляду на таке.

Так, позивач в обґрунтування позову послався на те, що строк дії договору оренди від 27.03.2008 року складав 10 років з 27.03.2008 року по 31.01.2018 року, сторони погодили остаточну дату дії договору, що підтверджується копією договору та не оспорюється сторонами (а.с. 10-11).

Отже, сторони у договорі оренди землі від 27.03.2008 року будучи вільними у визначені умов договору погодили конкретну дату закінчення дії договору саме 31.01.2018 року, що визначено в пункті 5 цього договору.

В свою чергу, реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена частинами 1-6 статті 33 Закону України «Про оренду землі», можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури і строків.

Для застосування ч. 1 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди згідно частинами 2-5 цього закону необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належно виконує свої обов'язки за договором; орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення.

Частиною 6 ст.33 Закону України «Про оренду землі» передбачено іншу підставу поновлення договору оренди землі: у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Таким чином, для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов'язки за договором оренди; до закінчення строку дії договору він повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець письмово не повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди.

Отже, аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку, що переважне право орендаря, яке підлягає захисту відповідно до статті 3 ЦПК України, буде порушене в разі укладення договору оренди з новим орендарем при дотриманні процедури повідомлення попереднього орендаря про намір реалізувати переважне право, продовження користування земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди і відсутності протягом місяця після закінчення строку дії договору оренди заперечень орендодавця щодо поновлення договору.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2018 року у справі № 594/376/17-ц (№ 14-65цс18).

Жодної дії, передбаченої умовами ст. 33 Закону України «Про оренду землі» та п. 5 договору оренди землі від 27.03.2008 року орендар не вчинив, як за тридцять днів до закінчення строку дії договору, так і взагалі за весь час дії договору не повідомив орендодавця письмово про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк, не направив проект додаткової угоди.

З огляду на це, позивачем порушено процедуру, передбачену частинами першою та шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі», з дотриманням якої можлива реалізація переважного права на поновлення договору оренди.

В свою чергу, ОСОБА_12 до закінчення строку дії договору звернувся до АФГ «Ольвія» з заявою про заперечення у поновленні договору оренди землі тапісля закінчення строку дії договору повторно повідомив, що вважає правовідносини припиненими в зв'язку з недотриманням АФГ «Ольвія» процедури волевиявлення та відсутністю домовленості сторін щодо істотних умов договору на новий строк та просив повернути належну йому земельну ділянку.

За таких обставин, орендодавець мав всі підстави вважати припиненим 31.01.2018 року договір оренди землі з АФГ «Ольвія», а отже відсутні перешкоди для укладення нового договору оренди землі із новим орендарем.

Оспорений договір оренди землі від 01.02.2018 року укладено із дотриманням вимог закону, зареєстровано в той же день 01.02.2018 року та згідно акту про передачу та прийом земельної ділянки в натурі, земельну ділянку передано новому орендарю ОСОБА_6 (а.с. 54-63).

Таким чином, існування підстав для визнання недійсним оспореного договору оренди позивачем не доведено, а судом не встановлено.

Посилання скаржника на те, що відповідач уклав оспорений договір оренди до закінчення дії попереднього договору, тобто до 31.03.2018 року - обставина не зазначена, як підстава даного позову, розглянутого судом. Окрім того, з матеріалів справи вбачається, встановлено судом першої інстанції та не оспорюється сторонами, що в договорі від 27.03.2008 року погоджено дію договору до 31.01.2018 року.Окрім того, як зазначалось вище, при зверненні до суду АФГ «Ольвія» в позові зазначено кінцевою датою договору саме 31.01.2018 року (а.с. 2-5).

Посилання позивача на те, що він фактично продовжує користуватись орендованою земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди землі, в даному випадку не може свідчити про продовження орендних відносин, оскільки орендодавець заперечує проти цього. Отже, норма закону про продовження договору оренди за мовчазною згодою сторін, а саме ч. 6 ст. 33 ЗУ «Про оренду землі» - не підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Наявність або відсутність письмового заперечення орендодавця за вказаною нормою, має значення лише у разі направлення на його адресу у передбаченому законом письмовому вигляді повідомлення про намір орендаря скористатись переважним правом та проектом додаткової угоди, що не було зроблено орендарем. Вказані обставини унеможливлюють реалізацію переважного права з огляду на викладене вище та відсутність таких позовних вимог. Окрім того, за ч. 6 ст. 33 ЗУ «Про оренду землі» поновлення договору допускається но той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором (п. 5 цього договору), а позивач заявляв про їх зміну.

Разом з тим, заявивши позов про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 01.02.2018 року, укладеного з порушенням переважного права орендаря АФГ «Ольвія»,позивач не заявляв вимог щодо реалізації переважного права на поновлення попереднього договору оренди землі.

Доводи позивача про те, що відповідач ухилився від обговорення істотних умов нового договору оренди, є необґрунтованими, оскільки проект додаткової угоди не направлявся орендодавцю.

Отже, позивач не довів належними та допустимими доказами, що оскаржений договір оренди від 01.02.2018 року порушує його права, як орендаря за договором від 27.03.2008 року.

Посилання в апеляційній скарзі на формальний характер оспореного договору оренди укладеного між відповідачем та ОСОБА_6, оскільки останній не надав доказів користування земельною ділянкою, сплати податків, виплати орендодавцю орендної плати є безпідставними з огляду на вищевказані письмові докази звернення ОСОБА_6 до правоохоронних органів стосовно самовільного зайняття позивачем земельної ділянки, яка належить ОСОБА_6 на праві користування згідно договору оренди землі від 01.02.2018 року.

Окрім того, позовні вимоги стосуються безпосередньо прав та обов'язків обох сторін оспореного договору: ОСОБА_5 та ОСОБА_6, однак, останнього залучено до участі у справі в якості третьої особи. Порушення суб'єктного складу та незалучення до участі у справі в якості співвідповідача сторони оскарженого договору оренди землі від 01.02.2018 року, права та обов'язки якого безпосередньо мають вирішуватись судом, - унеможливлює вирішення спору та задоволення позовних вимог. Апеляційний суд позбавлений повноважень усунути ці порушення.

На підставі викладеного, рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням порушень норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування або зміни - немає.

Отже, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Асоціації фермерських господарств «Ольвія», - залишити без задоволення.

Рішення Високопільського районного суду Херсонської області від 25 жовтня 2018 року, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення (постанови) шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції у цивільних справах - Верховного Суду.

Дата складання повного судового рішення 26 лютого 2019 року.

Головуючий підпис П.Я.Ігнатенко

Судді: підпис Л.П. Воронцова

підпис О.М.Полікарпова

З оригіналом згідно:

Копія постанови оформлена 27 лютого 2019 року

Постанова набрала законної сили 21 лютого 2019 року

Суддя П.Я. Ігнатенко

Секретар судового засідання Т.І. Пісоцька