ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2145/19 Справа № 171/1266/17 Суддя у 1-й інстанції - Кодрян Л. І. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2019 року м.Кривий Ріг

Справа № 171/1266/17

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Барильської А.П., Бондар Я.М.

секретар судового засідання - Євтодій К.С.

сторони:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - Апостолівська районна державна адміністрація Дніпропетровської області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області на рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 06 грудня 2017 року, яке ухвалено суддею Кодрян Л.І. у місті Апостолове Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 06 грудня 2017 року, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Апостолівської міської ради про визнання права на земельну частку (пай), який уточнив у листопаді 2017 року та зазначив відповідачем Апостолівську районну державну адміністрацію Дніпропетровської області.

Позов обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 був членом радгоспу «Криворізький» Дніпропетровської області, який 13.10.1995 року було перейменовано на Колективне сільськогосподарське підприємство «Криворізьке», та його було внесено до Списку громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства «Криворізьке», що додається до Державного акту на право колективної власності на землю КСП «Криворізьке».

Державний акт на право колективної власності на землю НОМЕР_1 КСП «Криворізьке» було видано 24 квітня 1997 року на підставі рішення Апостолівської міської ради народних депутатів від 19.02.1996 року № 25. На підставі Державного акту на право колективної власності КСП «Криворізьке» передано у колективну власність 4901,7 гектарів землі для ведення сільськогосподарського виробництва. Сертифікат про право на земельну частку (пай) позивачу, як члену КСП «Криворізьке», не видавався.

У зв'язку з чим, ОСОБА_1 просив суд визнати за ним право на земельну частку (пай), розміром 7,15 умовних кадастрових гектарів, визначеним для членів колективного сільськогосподарського підприємства «Криворізьке» Апостолівського району Дніпропетровської області.

Рішенням Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 06 грудня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Визнано за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай), розміром 7,15 умовних кадастрових гектарів, визначеним для членів колективного сільськогосподарського підприємства «Криворізьке» Апостолівського району Дніпропетровської області.

В апеляційній скарзі Прокуратур Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області просить скасувати рішення суду та прийняти нове рішення, яким відмовити у позові ОСОБА_1 в повному обсязі та стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь прокуратури Дніпропетровської області, сплачений за подання апеляційної скарги.

На думку прокурора, судом порушено норми матеріального та процесуального права, оскільки центральним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів є Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, до повноважень якого належить розпорядження землями державної власності сільськогосподарського призначення, проте, всупереч вимогам ЦПК України, цей орган не залучено до участі у справі в якості співвідповідача, що позбавило його можливості своєчасно встановити факт наявності вказаного рішення та оскаржити його з метою захисту інтересів держави.

Крім цього, судом не було взято до уваги те, що ОСОБА_1 вже не був членом КСП «Криворізьке» на час видачі КСП «Криворізьке» Державного акту на право колективної власності на землю, оскільки його було виключено із членів підприємства 19 квітня 1996 року.

Прокурор вважає, що суд першої інстанції при ухваленні даного рішення необґрунтовано дійшов висновку щодо набуття громадянином ОСОБА_1 прав на пай з огляду на те, що вказана особа працювала в радгоспі «Криворізьке» до проведення паювання.

Також, на думку прокурора судом першої інстанції було грубо порушено норми процесуального права та не взято до уваги, що уточнений позов подано та підписано від імені позивача ОСОБА_1 його представником ОСОБА_3, яка не мала на це процесуальних повноважень, адже в матеріалах справи відсутня довіреність на вчинення нею дій від імені ОСОБА_1, натомість ОСОБА_3 надана суду довіреність на представлення в суді інтересів ОСОБА_4, що не має відношення до даної справи, у зв'язку з чим суд першої інстанції був зобов'язаний залишити позов без розгляду.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора Рудницьку О.П. та представника Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області - ОСОБА_5, які, кожна окремо, підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_6, який заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позоних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року за № 2147-VІІІ, яким викладено в нових редакціях тексти, зокрема, Цивільного процесуального кодексу України та Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 9 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VІІІ) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчиненні окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Враховуючи те, що оскаржуване судове рішення ухвалено судом під час дії Цивільного процесуального кодексу України, в редакції від 18.03.2004 року, законність та обгрунтованість оскаржуваного рішення суду перевіряється відповідно до положень такого кодексу.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до рішення Апостолівської міської Ради народних депутатів Апостолівського району Дніпропетровської області від 19 лютого 1996 року № 25 Колективному сільськогосподарському підприємству «Криворізьке» передано у колективну власність 4901,7 гектарів землі в межах згідно з планом для ведення сільськогосподарського виробництва, що підтверджується Державним актом на право колективної власності на землю Серії НОМЕР_1 виданим Апостолівською міською радою народних депутатів 24 квітня 1997 року та зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № 15.

Згідно додатку до вказаного Державного акту ОСОБА_1 внесений до списку громадян - членів КСП «Криворізьке» (а.с. 7-8).

З відповіді відділу Держгеокадастру в Апостолівському районі Дніпропетровської області від 04.02.2016 року № Ш-27/0-48/6-16, вбачається, що ОСОБА_1 внесений до списку громадян-членів КСП «Криворізьке», але в списках Книги реєстрації сертифікатів по КСП «Криворізьке» Апостолівського району Дніпропетровської області прізвище позивача відсутнє (а.с. 10).

Довідкою № Ш -190/0-0.27-191/131-17 від 29.09.2017 року підтверджується, що позивач право власності на земельні ділянки на території Апостолівського району не отримував (а.с. 37). Згідно довідки № Ш -189/0-0.27-190/131-17 від 29.09.2017 року, виданої відділом Держгеокадастру в Апостолівському районі Дніпропетровської області розмір земельної частки (паю) по колишньому КСП «Криворізьке» складає 7,15 в умовних кадастрових гектарах (а.с. 38).

Державний акт на право колективної власності на землю КСП «Криворізьке» отримало на підставі рішення Апостолівської міської Ради народних депутатів Апостолівського району Дніпропетровської області від 19 лютого 1996 року № 25, на підставі якого Колективному сільськогосподарському підприємству «Криворізьке» передано у колективну власність 4901,7 гектарів землі в межах згідно з планом для ведення сільськогосподарського виробництва. В списку працездатних членів КСП «Криворізьке», що є додатком до Державного акта на право колективної власності на землю, під номером 257 значиться ОСОБА_1 (а.с.7-9).

Даними трудової книжки БТ-І № 6061132 підтверджується, що ОСОБА_1 11 лютого 1983 року прийнятий в Радгосп «Криворізький», 19.04.1996 року позивач виключений з членів КСП «Криворізький» за власним бажанням (а.с. 11-14).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що у ОСОБА_1 існують права на земельну частку (пай), які він набув згідно Указу Президента України № 720/95 від 08 серпня 1995 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям».

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, так як їх суд першої інстанції дійшов на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилались, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 55 Конституції України кожному гарантовано право на судовий захист оспорюваних або не визнаних прав.

Відповідно до частини дев'ятої статті 5 ЗК України (в редакції від 22 червня 1993 року) кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому частинами шостою і сьомою статті 6 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 22 ЗК України право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і документа, що посвідчує це право.

Відповідно до ст.7 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство" від 14 лютого 1992 року земля є об'єктом права колективної власності підприємства, майно у підприємстві належить на праві спільної часткової власності його членам, суб'єктом права власності у підприємстві є підприємство як юридична особа, а його члени - в частині майна, яку вони одержують при виході з підприємства.

Пунктом 1 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» встановлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства.

Відповідно до п. 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», право на земельну частку (пай) мають члени колективною сільськогосподарського підприємства сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними та має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність.

Отже, суд дійшов вірного висновку про те, що включення особи до списку громадян, які мають право на отримання земельної частки (паю), який додано до Державного акту на право колективної власності на землю КСП «Криворізьке», є підставою для визнання за ним права власності на земельну частку (пай) в умовних кадастрових гектарах, визначених для члені КСП «Криворізьке».

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 вже не був членом КСП «Криворізьке» на час видачі КСП «Криворізьке» Державного акту на право колективної власності на землю, оскільки його було виключено із членів підприємства 19 квітня 1996 року, а тому не набув права власності на земельну ділянку (пай) є помилковими та зводяться до невірного тлумачення правових норм та обставин справи.

Так, згідно зі статтями 22, 23 ЗК України (у редакції від 22 червня 1993 року) та відповідно до вище зазначеного Указу особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: 1) перебування в членах КСП на час паювання; 2) включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; 3) одержання КСП цього акта.

Як вбачається з матеріалі справи, Державний акт на право колективної власності на землю КСП «Криворізьке» отримало на підставі рішення Апостолівської міської Ради народних депутатів Апостолівського району Дніпропетровської області від 19 лютого 1996 року № 25, на підставі якого Колективному сільськогосподарському підприємству «Криворізьке» передано у колективну власність 4901,7 гектарів землі в межах згідно з планом для ведення сільськогосподарського виробництва. В списку працездатних членів КСП «Криворізьке», що є додатком до Державного акта на право колективної власності на землю, під номером 257 значиться ОСОБА_1 (а.с.7-9).

Тобто, паювання КСП «Криворізьке» було здійснене на підставі рішення Апостолівської міської Ради народних депутатів Апостолівського району Дніпропетровської області від 19 лютого 1996 року № 25, а позивача ОСОБА_1 було виключено із членів підприємства 19 квітня 1996 року, тобто після проведення паювання.

Крім того, Державний акт на право колективної власності на землю КСП «Криворізьке» Серії НОМЕР_1 від 24 квітня 1997 року, в Додатку до якого у списку працездатних членів КСП «Криворізьке» під номером 257 значиться ОСОБА_1, є чинним, у зв'язку з чим суд першої інстанції дійшов вірного висновку про набуття позивачем права власності на земельну частку (пай) у відповідності вищевикладених правових норм.

Відповідно до роз'яснень, що містяться в пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Позови громадян, пов'язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є КСП, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі, тощо.

У зв'язку з чим, колегією суддів відхиляються, як безпідставні, доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, оскільки центральним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів є Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, до повноважень якого належить розпорядження землями державної власності сільськогосподарського призначення, проте, всупереч вимогам ЦПК України, цей орган не залучено до участі у справі в якості співвідповідача, що позбавило його можливості своєчасно встановити факт наявності вказаного рішення та оскаржити його з метою захисту інтересів держави.

Крім того, до суду апеляційної інстанції позивачем ОСОБА_1 було надано копію Розпорядження Голови Апостолівської районної державної адміністрації № Р-86/0/269-18 від 06.03.2018 року, яким, в порядку виконання рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 06 грудня 2017 року, виділено ОСОБА_1 земельну частку (пай) та передано у власність земельну ділянку у розмірі земельної частки (паю) в натурі (на місцевості), площею 5,7859 га із земель колишнього Колективного сільськогосподарського підприємства «Криворізьке» на території Апостолівської міської ради Апостолівського району Дніпропетровської області, проектною організацією розроблено технічні документи із землеустрою та у Державний земельний кадастр і у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно внесено відповідні відомості (а.с. 127-134), тобто порушення інтересів держави оскаржуваним рішенням суду не відбулося.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення судом норм процесуального права та допуск до участі у справі представника позивача ОСОБА_3, яка не мала належних повноважень, є помилковими, оскільки 19 серпня 2017 року ОСОБА_1 видав довіреність на ім'я ОСОБА_3 на представництво його інтересів, у тому числі й у судових органах, яка посвідчена приватний нотаріусом Апостолівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_7 та зареєстрована у реєстрі за №932 (а.с. 70-71).

Аргументи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а стосуються переоцінки доказів, що виходить за межі повноважень суду апеляційної інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 06 грудня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 27 лютого 2019 року.

Головуючий:

Судді: