ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 2-1774/2010 Номер провадження 22-ц/814/299/19Головуючий у 1-й інстанції Завора І.М. Доповідач ап. інст. Абрамов П. С.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді: Абрамова П.С.,

Суддів: Прядкіної О.В., Хіль Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Гадяцької територіальної громади, з участю третьої особи: Гадяцька державна нотаріальна контора, про визнання права власності

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 10 вересня 2010 року, ухвалене у період часу з 10:48:00 год. до 10:48:11 год. 10 вересня 2010 року під головуванням судді Завори І.М., -

В С Т А Н О В И В:

короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції:

13 серпня 2010 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, у якому просила визнати право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті чоловіка ОСОБА_5, та на майно, яке належить їй, але відсутні правовстановлюючі документи.

Підстави позову вмотивовувала тим, що її чоловікові, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7, була надана в безстрокове користування земельна ділянка для будівництва будинку за адресою: АДРЕСА_2. У 1977 році було побудовано будинок за цією адресою. В 1985 році з дозволу міської ради побудовано гараж. Земельна ділянка біля будинку не була приватизована. В грудні 2003 року з дозволу міської ради була побудована і господарська будівля.

Позивач вказувала, що заповіт померлим ОСОБА_5 не посвідчувався. Так як вона на момент смерті проживала з чоловіком за вказаною вище адресою, вела господарство, позивач фактично прийняла спадщину.

Вирішивши оформити спадкове майно, позивач виявила, що не може цього зробити, оскільки не було отримано дозвіл на будівництво та схему прив'язки в КП «Контур», не погоджено будівництво з головним архітектором району. Також в технічному паспорті зазначено, що будівля Д-сарай, побудована самовільно, але згідно технічного звіту - придатна до експлуатації.

Просила визнати право власності на спадкове майно, яке складається з 1/ 2 частини житлового будинку «А-1», літньої кухні «Б», вбиральні «В», гаражу «Г», №1 огорожі та самовільно збудованого сараю «Д», розташовані в АДРЕСА_1, що залишилося після смерті чоловіка ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_8, а також на Ѕ частину цього ж будинковолодіння, яке їй належить, але відсутні правовстановлюючі документи на неї.

Рішенням Гадяцького районного суду Полтавської області від 10 вересня 2010 року позовні вимоги ОСОБА_2 - задоволено.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на спадкове майно, яке складається з 1/ 2 частини житлового будинку «А-1», літньої кухні «Б», вбиральні «В», гаражу «Г», №1 огорожі та самовільно збудованого сараю «Д», розташовані в АДРЕСА_1, що залишилося після смерті чоловіка ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_8.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частину зазначеного будинковолодіння, яке їй належить, але на яку відсутні правовстановлюючі документи.

короткий зміст вимог апеляційної скарги :

З заочним рішенням не погодилися ОСОБА_3 та ОСОБА_4, особи, які не були залучені до участі у справі, але вважають, що рішенням суду були вирішені питання про належні їм права та обов'язки. Подали на нього апеляційну скаргу, в якій просять рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Апелянти вважають, що рішення суду першої інстанції ухвалено з неправильним з'ясуванням обставин, які мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, а викладені в ньому висновки такими, що не відповідають фактичним обставинам та матеріалам справи.

узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу :

Вказують на те, що ІНФОРМАЦІЯ_7 помер ОСОБА_6, який проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_1. На день його смерті з ним за цією адресою проживали та були зареєстровані: дружина - ОСОБА_2, син - ОСОБА_7, невістка - ОСОБА_3, онука - ОСОБА_4.

В шестимісячний строк, передбачений ст. 1270 ЦК України заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини ніхто не подав.

Вважають, що у відповідності до ст. 1269 ЦК України спадщину після смерті ОСОБА_5 в рівних долях прийняли спадкоємці першої черги, які були зареєстровані зі спадкодавцем за місцем його проживання, а саме: дружина ОСОБА_2 та син - ОСОБА_7, що відповідає нормам ст. 1261 ЦК України.

ІНФОРМАЦІЯ_9 син ОСОБА_5 - ОСОБА_7 помер. Після смерті останнього з заявами про прийняття спадщини після ОСОБА_3 апелянти звернулися до нотаріальної контори. Вважають, що спадкове майно ОСОБА_7, до числа кого належить і частина спірного будинку, має бути розділено між спадкоємцями в рівних долях.

Вказують на те, що довідка міської ради №1561 від 05 травня 2010 року, відповідно до якої ОСОБА_2 на день смерті свого чоловіка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7, проживала одна не відповідає дійсності.

узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи:

Відзив на апеляційну скаргу не надходив, що відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків.

встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини:

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_2 перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 з 6 грудня 1969 року і по день смерті чоловіка. Даний факт підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с. 6).

Згідно договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку на праві приватної власності ОСОБА_5 була надана земельна ділянка по АДРЕСА_2.

Будівництво будинку було закінчено в лютому 1977 року. Даний факт підтверджується актом про закінчення будівництва і вводу в експлуатацію індивідуального домоволодіння від 11 лютого 1977 року.

Згідно довідки Гадяцької міської ради нумерації житлового будинку ОСОБА_5 було змінено з АДРЕСА_2 на АДРЕСА_1.

Рішенням Гадяцької міської ради №416-173 від 18 грудня 2003 року ОСОБА_5 надано дозвіл на будівництво господарської будівлі по АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_5, помер (а.с. 13)

Згідно технічного звіту - висновку №253 від 31 березня 2010 року житлова будівля - сарай по АДРЕСА_1 придатна до експлуатації.

Задовольняючи позовні вимоги, місцевий суд виходив з того, що позивач є спадкоємцем першої черги після померлого ОСОБА_5, як подружжя, який його пережив, судом здобуто достатньо доказів, які підтверджують, що Ѕ частина будинковолодіння, розташована в АДРЕСА_1, є спадковим майном після смерті ОСОБА_5, а позивач ОСОБА_2 є також і власницею іншої Ѕ частини зазначеного будинковолодіння.

З висновками щодо задоволення позовних вимог суд апеляційної інстанції не погоджується за наступних обставин.

Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції:

Судом встановлено. Що спірні правовідносини врегульовуються нормами Цивільного кодексу України та Сімейного кодексу України.

З матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції при ухваленні рішення по суті спору, як на один із доказів у підтвердження позовних вимог, посилався на довідку виконавчого комітету Гадяцької міської ради №1561 від 05 травня 2010 року, зі змісту якої вбачається, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, згідно реєстрації в паспорті проживає в АДРЕСА_1, дійсно проживала одна разом зі своїм чоловіком ОСОБА_6 до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с. 16).

Апеляційним судом встановлено, що згідно реєстраційних карток станом на ІНФОРМАЦІЯ_7 про АДРЕСА_1 були зареєстровані: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_6.

Вказані обставини встановлені на підставі інформації, наданої виконавчим комітетом Гадяцької міської ради за вих. №03-77/407 від 13 лютого 2019 року.

Судом встановлено, що ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4 являвся сином померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_6 та позивача ОСОБА_2. Як вбачається зі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.42) ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_9.

З матеріалів справи вбачається, що спадкування після померлого ОСОБА_5 здійснювалося за законом.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Звідси вбачається, що станом на момент смерті ОСОБА_5 був живий його син, який нарівні з позивачем входив до числа спадкоємців першої черги.

Докази того, що ОСОБА_7 відмовився від прийняття спадщини після померлого батька матеріали справи не містять.

Відповідно до інформації, наданої Гадяцькою державною нотаріальною конторою у листі від 27 липня 2010 року за №575, вбачається, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_5 із заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався, спадкова справа не відкривалася.

Суд першої інстанції належним чином не встановив цих обставин та ухвалив рішення за позовом лише до Гадяцької територіальної громади, яка у даному випадку не є належним позивачем за позовними вимогами про визнання права власності на спадкове майно після ОСОБА_6.

мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу:

Апелянти вказують на те, що на даний час спадкова справа після померлого ОСОБА_6 не відкривалася.

ІНФОРМАЦІЯ_9 помер син ОСОБА_5 - ОСОБА_7, який доводився ОСОБА_3 - чоловіком, а ОСОБА_4 - батьком.

Вказане підтверджується копіями свідоцтва про одруження, народження та смерті, які були надані апелянтами у додатках до апеляційної скарги (а.с. 41-45)

Як зазначають апелянти, вони у шестимісячний термін звернулися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_7, до обсягу спадкового майна якого, на їх думку, має входити і частина спірного будинку, який залишився після смерті ОСОБА_5.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Тому доводи апелянтів, про незалучення у справі належного відповідача є обґрунтованими. Матеріали справи не містять жодних доказів про те, що ОСОБА_7 відмовився від спадщини після смерті свого батька ОСОБА_5

Апелянти в жодне судове засідання не з'явилися, судові повідомлення не отримували, на дзвінки за вказаними у апеляційній скарзі телефонні номери ніхто не відповідав. Виклик їх здійснений шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі «Судова влада України».

чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду;

Внаслідок незалучення до участі у справі належного відповідача - спадкоємця першої черги ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_9, майнові права його спадкоємців, апелянтів у справі, є порушеними.

висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції;

Відповідно до п. 3,4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 376 ЦК України порушення норм процесуального права є обов'язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов'язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

На підставі вищевикладеного, апеляційний суд приходить до висновку про скасування Гадяцького районного суду Полтавської області від 10 вересня 2010 року, з ухваленням нового, про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2.

Враховуючи висновок суду про скасування судового рішення та відмову у задоволенні позовних вимог і апеляційної скарги, судові витрати за розгляд справи підлягають відшкодуванню відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Сплачений ОСОБА_3 судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції в сумі 775 гривень 28 копійок слід компенсувати за рахунок позивача ОСОБА_2

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - задовольнити.

Рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 10 вересня 2010 року - скасувати.

Ухвалити нове рішення.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Гадяцької територіальної громади, з участю третьої особи: Гадяцька державна нотаріальна контора, про визнання права власності - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 775 гривень 28 копійок в рахунок відшкодування судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, яким є Верховний Суд.

У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, строк на касаційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя : П.С. Абрамов

Судді: О.В. Прядкіна Л.М. Хіль