Справа № 283/1359/19
Провадження №2/283/575/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

02 жовтня 2019 року м. Малин

Малинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Міхненка С.Д.

за участю

секретаря Ільніцької С.В.

представника позивача адвоката Яременка Д.В.

відповідача

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Малині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на своє утримання, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач 19 червня 2019 року звернулась до Малинського районного суду з позовом до відповідача.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю.

З підстав, передбачених ст.ст. 88,182,184 СК України просить позов задовольнити.

Пояснив, що під шлюбу у сторін народилась дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_3 є дитиною з інвалідністю, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, позивач опікується нею.

Відповідач допомоги на утримання дитини не надає, останній крім своєї основної роботи також має інші дохід.

Позивачу відмово, що сума отриманого ОСОБА_2 доходу щомісячно становить близько 20 тис. грн., а тому він має можливість сплачувати аліменти в розмірі, визначеному позивачем на утримання дитини в сумі 6 тис. грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та на її утримання до досягнення дитиною повноліття в сумі 3 тис. грн.

Відповідач позов визнав частково, згоден сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 2 тис. грн. , позов в частині стягнення аліментів на утримання позивача не визнає.

Пояснив, що в даний час він працевлаштований в ТОВ «КСМ АСГАРД» та його посадовий оклад становить 4250 грн., а тому сплачувати аліменти в розмірі 6 тис. грн. на утримання дитини та 3 тис. грн. на утримання позивача він не в змозі.

Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши надані сторонами докази, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789-ХІІ і набула чинності для України 27.09.1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно ст.27 цієї Конвенції держави учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ч.ч.7,8 ст.7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей.

Копією свідоцтва про народження дитини ОСОБА_3 підтверджується, що її батьком є відповідач (а.с.8).

У відповідності до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Судом встановлено, що відповідач працює менеджером (управителем) із збуту в Товаристві з обмеженою відповідальністю «КСМ АСГАРД» з посадовим окладом 4250 гривень, що підтверджується наказом № 8-К від 09 серпня 2019 року «Про прийняття на роботу ОСОБА_2 » та відповідним записом в трудовій книжці (а.с.42,53).

На своєму утриманні інших дітей, непрацездатних батьків, відповідач не має.

Відповідно до ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» передбачено, що прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень.

Суд з урахування досліджених доказів та тих обставин, що відповідач визнав позов в частині стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 2 тис. грн., вважає, що розмір аліментів, який повинен стягуватись з відповідача на утримання дитини повинен становити 2 тис. грн.

Згідно із ст.88 СК України, якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною з інвалідністю, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною з інвалідністю та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає.

Розмір аліментів тому з подружжя, з ким проживає дитина з інвалідністю, визначається за рішенням суду відповідно до частини першої статті 80 цього Кодексу, без урахування можливості одержання аліментів від своїх батьків, повнолітніх дочки або сина.

З аналізу ст.88 СК України вбачається, що право на утримання матеріальної допомоги на дитину-інваліда виникає на підставі певних фактів, а саме: проживання одного з подружжя з дитиною-інвалідом та опікування нею, нездатність дитини обходитися без постійного стороннього догляду, походження дитини від одного з подружжя та спроможність другого з подружжя надавати таку допомогу.

З копії посвідчення серії НОМЕР_1 , виданого УПСЗН виконавчого комітету Малинської міської ради вбачається, що позивач отримує державну соціальну допомогу на дитину з інвалідністю ОСОБА_3 (а.с.9). Дитина проживає з позивачем. ( а.с. 67).

Довідкою ЛКК № 675 від 02 жовтня 2019 року, підтверджується, що малолітня ОСОБА_3 за станом здоров`я не може обходитись без постійного стороннього догляду.

Тому суд вважає, що наявні підстави для застосування ст.88 СК України.

Враховуючи те, що відповідач є особою працездатного віку, працюючим, а позивач проживає, доглядає та опікується дитиною-інвалідом, тому суд прийшов до висновку про спроможність ОСОБА_2 сплачувати аліменти на утримання ОСОБА_1 та з урахуванням досліджених судом доказів визначає даний розмір у сумі 1000 грн.

Статтями 12,81 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачем не надано суду належних доказів того, що з відповідача можуть стягуватися аліменти на утримання дитини в розмірі 6000 грн. та на її утримання в розмірі 3000 грн.

У відповідності до ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів на утримання дитини та на утримання позивача в розмірі місячного стягнення підлягає негайному виконанню.

З відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Керуючись статями 13,81,141,263-265,273 ЦПК України, на підставі ст.ст. 88,180,182,184,191 Сімейного Кодексу України,суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання АДРЕСА_1 , аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання АДРЕСА_2 , на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 2 тис. грн., щомісячно, починаючи з 19 червня 2019 року, до досягнення дитиною повноліття.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання АДРЕСА_1 , аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання АДРЕСА_2 , на її утримання в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 19 червня 2019 року та до закінчення часу проживання з дитиною-інвалідом ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та опікування нею.

В решті позову відмовити.

У відповідності до ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів на утримання дитини та на утримання ОСОБА_1 в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Малинський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: С. Д. Міхненко