Єдиний унікальний номер судової справи № 488/1480/17
Провадження № 22-ц/812/1568/19
Доповідач в апеляційній інстанції Яворська Ж.М.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

01 жовтня 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Яворської Ж.М.,

суддів: Базовкіної Т.М., Кушнірової Т.Б,.

при секретарі судового засідання - Гавор В.Б.,

за участю представника ДВС - Долини Д.В.,

стягувача - ОСОБА_1 ,

боржника - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження

апеляційну скаргу

ОСОБА_2

на ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 06 серпня 2019 року, постановлену у приміщенні цього ж суду головуючим суддею Румянцевою Н.О., повний текст складено того ж дня, за поданням державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби міста Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області (далі Інгульського ВДВС) про обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 ,-

В С Т А Н О В И В

У серпні 2019 року старший державний виконавець Інгульського відділу державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2

Обґрунтовуючи подання вказував, що в Інгульському відділі державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області знаходиться виконавче провадження № 58939544 з виконання виконавчого листа № 2/489/840/18 виданого Ленінським районним судом м. Миколаєва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 боргу у розмірі 124 230 грн.61 коп.

Посилаючись на те, що державним виконавцем проведено ряд виконавчих дій спрямованих на виконання рішення суду проте на сьогоднішній день боржником таке не виконано та від його виконання він ухиляється.

Враховуючи наведене просив встановити тимчасове обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_2 за межі України до виконання зобов`язань за рішенням суду.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 06 серпня 2019 року подання задоволено.

Тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України шляхом заборони перетинати державний кордон України - ОСОБА_2 до виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням в межах виконавчого провадження №58939544 з примусового виконання виконавчого листа №2/489/840/18 виданого 06.03.2019 року Ленінським районним судом м. Миколаєва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 боргу в розмірі 124230,61грн.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції ОСОБА_2 подав на нього апеляційну скаргу.

Мотивуючи доводи апеляційної скарги вказував, що судом не повно з`ясовано обставини справи, а саме те, що державним виконавцем не було реалізовано усі можливі заходи щодо примусового виконання рішення суду. Крім того, посилається на недоведеність факту ухилення виконання рішення суду.

У відзиві державний виконавець посилається на законність ухвали суду першої інстанції просить залишити її без змін а апеляційну скаргу без задоволення.

ОСОБА_1 правом на подачу відзиву не скористався.

У суді апеляційної інстанції боржник ОСОБА_2 підтримав апеляційну скаргу, просив про її задоволення та скасування ухвали суду першої інстанції.

Державний виконавець відділу ДВС, стягувач ОСОБА_1 апеляційну скаргу не визнали, просили залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Заслухавши доповідь судді, осіб, які з`явилися у судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що 06 березня 2019 року Ленінським районним судом м. Миколаєва видано виконавчий лист про справі № 488/1480/17 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості у сумі 124230,61 грн.

16 квітня 2019 року до Інгульського відділу державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області звернувся ОСОБА_1 з заявою про прийняття до виконання вищезазначений виконавчий лист.

Старшим державним виконавцем Інгульського відділу державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області 19 квітня 2019 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 58939544.

Зазначену постанову 19.04.2019 року за вих. № 27148 направлено сторонам, зокрема ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

Старшим державним виконавцем Інгульського відділу державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області 19 квітня 2019 року винесено постанову про стягнення виконавчого збору.

Зазначену постанову 19 квітня 2019 року направлено сторонам, зокрема ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно відповідей Державної фіскальної служби України інформація стосовно відкритих рахунків в ДРФО та інформація про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами від 19 квітня 2019 року, відсутня.

Відповідно до даних Пенсійного фонду України про осіб-боржників, які отримують пенсію від 19 квітня 2019 року, інформація щодо ОСОБА_2 відсутня.

За результатами пошуку БД «Автомобіль» та НАІС МВС України від 08 травня 2019 року, за ОСОБА_2 рухоме майно не зареєстровано.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, сформованої 08 травня 2019 року, за ОСОБА_2 право власності на нерухоме майно не зареєстровано.

08 травня 2019 року на адресу ОСОБА_2 , а саме: АДРЕСА_1 , направлено виклик державного виконавця щодо необхідності з`явлення боржника до відділу державної виконавчої служби 15 травня 2019 року о 10:00 год.

10 травня 2019 року, старшим державним виконавцем Інгульського ВДВС м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області направлено запит до шести діючих банків на території Миколаївської області за про наявність рахунків боржника, а також інформацію щодо договорів боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа.

Відповідно до довідки ПАТ «ПУМБ» від 16 травня 2019 року станом на дату запиту в банку відсутні відкриті рахунки на ім`я ОСОБА_2 та відсутні укладені договори про зберігання цінностей або надання в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфу із зазначеною особою.

Згідно довідки АТ «ОТП Банк» від 15 травня 2019 року ОСОБА_2 не являється клієнтом банку.

З довідки АТ «Укрсиббанк» від 21 травня 2019 року вбачається, що ОСОБА_2 рахунки в банку не відкривав, договори про зберігання цінностей, оренду сейфа не укладав.

Відповідно до довідки АТ «Райффайзен банк Аваль» від 22 травня 2019 року, за наданими даними на ім`я ОСОБА_2 рахунків та договорів оренди індивідуального (банківського) сейфу не знайдено.

22 травня 2019 року, ОСОБА_2 на виконання виклику від 08 травня 2019 року з`явився до державного виконавця та надав пояснення, що має у власності яхту, тимчасово не працює, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Довідкою АТ КБ «ПриватБанк» встановлено, що станом на 03 червня 2019 року ОСОБА_2 має відкриті рахунки.

13 червня 2019 року старшим державним виконавцем Інгульського ВДВС м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області направлено запит до Державної служби морського та річкового транспорту України про наявність у власності ОСОБА_2 рухомого транспорту.

26 червня 2019 року старшим державним виконавцем Інгульського ВДВС м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області винесено постанову про арешт коштів боржника.

Вказана постанова направлена сторонам 26 червня 2019 року.

Довідкою з Державної служби морського та річкового транспорту України від 24 червня 2019 року підтверджено, що ОСОБА_2 є власником прогулянкового судна марки «Омега», 1998 року побудови, реєстровий номер НОМЕР_4.

08 липня 2019 року старшим державним виконавцем Інгульського ВДВС м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області до Корабельного ВДВС м. Миколаїв ГТУЮ в Миколаївській області направлено повідомлення про проведення виконавчих дій на території, на яку поширюється компетенція іншого органу ДВС.

З Акту державного виконавця від 08 липня 2019 року вбачається, що 03 липня 2019 року від стягувача до відділу надійшло повідомлення про місцезнаходження майна боржника, а саме: прогулянкового судна з реєстраційним номером « НОМЕР_4», яке знаходиться за адресою: м. Миколаїв, вул. Новобудівна, 1-Б, на території яхт-клубу «ДЮСОК». Під час перевірки майнового стану боржника за вказаною адресою, встановлено, що майно боржника, на яке можливо звернути стягнення відсутнє. Згідно журналу виходу та прибуття суден, боржник вийшов на відпочинок 26 червня 2019 року о 18:00 і до теперішнього часу не повернувся.

08 липня 2019 року старшим державним виконавцем Інгульського ВДВС м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області винесено постанову про арешт майна боржника.

Вищенаведене підтверджується витягом про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна від 08 липня 2019 року.

Вказана постанова направлена сторонам 08 липня 2019 року.

Згідно відповіді з Пенсійного фонду України про осіб-боржників, які отримують пенсію від 08 липня 2019 року, інформація щодо отримання пенсії ОСОБА_2 відсутня.

Відповідно до відповідей Державної фіскальної служби України інформація стосовно відкритих рахунків в ДРФО та інформація про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами від 09 липня 2019 року, інформація щодо ОСОБА_2 відсутня.

09 липня 2019 року старшим державним виконавцем Інгульського ВДВС м. Миколаїв до Корабельного ВДВС м. Миколаїв ГТУЮ в Миколаївській області направлено повідомлення про проведення виконавчих дій на території, на яку поширюється компетенція іншого органу ДВС.

З Акту державного виконавця від 09 липня 2019 року вбачається, що під час перевірки майнового стану боржника за адресою: м. Миколаїв, вул. Новобудівна, 1-Б на території яхт - клубу, встановлено, що прогулянкове судно з реєстраційним номером «НОМЕР_4» знаходиться на парковці яхт-клубу «ДЮСОК». Боржник відмовився надавати доступ до судна для проведення арешту та опису майна, що є перешкоджанням для виконання виконавчого документу № 2/489/840/18 від 06.03.2019 року виданого Ленінським районним судом м. Миколаєва.

09 липня 2019 року ОСОБА_2 надано письмове пояснення, відповідно до якого останній зазначає, що не надав доступу державному виконавцю до свого майна, оскільки належним чином не був повідомлений про дату та час проведення виконавчих дій. Зобов`язався надати доступ 12.07.2019 року о 14:00 год.

12 липня 2019 року старшим державним виконавцем Інгульського ВДВС м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області до Корабельного ВДВС м. Миколаїв ГТУЮ в Миколаївській області направлено повідомлення про проведення виконавчих дій на території, на яку поширюється компетенція іншого органу ДВС.

Актом державного виконавця від 12 липня 2019 року встановлено, що під час виходу державного виконавця за адресою: м. Миколаїв, вул. Новобудівна, 1-Б на території яхт-клубу «ДЮСОК» прогулянкове судно з реєстраційним номером «НОМЕР_4» знаходиться на парковці яхт-клубу «ДЮСОК». Боржник за вказаною адресою відсутній та доступ до свого майна не надав, таким чином не виконав зобов`язання наданого в поясненні, що перешкоджає виконанню рішення суду, скласти постанову про опис та арешт майна не виявилося можливим.

12 липня 2019 року ОСОБА_2 з`явився до відділу державної виконавчої служби та повідомив в письмовому вигляді про те, що він перебуває на амбулаторному лікуванні та у зв`язку з хворобою не може з`явитися за адресою: м. Миколаїв, вул. Новобудівна, 1-Б .

Відповідно до медичної довідки лікаря ОСОБА_3 від 11.07.2019 року, ОСОБА_2 перебуває на амбулаторному лікуванні у терапевта з 10.07.2019 року по теперішній час. Проте захворювання боржника не перешкоджає йому вільно пересуватися.

12 липня 2019 року старшим державним виконавцем Інгульського відділу державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області на адресу ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) направлено вимогу виконавця, відповідно до якої ОСОБА_2 зобов`язано бути присутнім 18.07.2019 року з 17:00 до 18:00 за адресою: АДРЕСА_1 та надати державному виконавцю безперешкодний доступ до квартири для перевірки майнового стану боржника.

15 липня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Корабельного ВП ГУНП в Миколаївській області з заявою про відкриття кримінального провадження по факту невиконання боржником ОСОБА_2 рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 22.10.2018 року, свідченням чого є Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до Акту державного виконавця від 18.07.2019 року, вбачається, що виходом державного виконавця за адресою: АДРЕСА_1 , було встановлено, що майно на яке можливо звернути стягнення відсутнє. Зі слів матері встановлено, що боржник за вказаною адресою не проживає, де зараз проживає їй невідомо.

Згідно відомостей Державної фіскальної служби України інформація стосовно відкритих рахунків в ДРФО та інформація про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами від 18.07.2019 року, відсутня інформація стосовно ОСОБА_2 .

Згідно відомостей Державної фіскальної служби України інформація стосовно відкритих рахунків в ДРФО та інформація про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами від 25.07.2019 року, відсутня інформація стосовно ОСОБА_2

25 липня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Інгульського відділу державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області з заявою про направлення на адресу суду подання про обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_2 , оскільки йому відомо про наявність у останнього закордонного паспорту.

26 липня 2019 року старшим державним виконавцем Інгульського відділу державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області до Корабельного ВДВС м. Миколаїв ГТУЮ в Миколаївській області направлено повідомлення про проведення виконавчих дій на території, на яку поширюється компетенція іншого органу ДВС.

З Акту державного виконавця від 26.07.2019 року вбачається, що виходом державного виконавця за адресою: м. Миколаїв, вул. Новобудівна, 1-Б на території яхт-клубу «ДЮСОК», встановлено, що прогулянкове судно з реєстраційним номером «НОМЕР_4» знаходиться на парковці яхт-клубу «ДЮСОК», боржник також був присутнім, але надати доступ до судна державному виконавцю для складання постанови про опис та арешт майна боржника, відмовився.

Відповідно довідки Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації Державної міграційної служби України від 23.07.2019 року за вих. № 6.3-8625/6-19, за наявними даними Єдиної інформаційно - аналітичної системи управління міграційними процесами Державної міграційної служби України, ОСОБА_2 документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 , виданий 20.05.2015 року органом видачі 4801 та другим діючим паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_3 виданий 15.11.2017 року органом видачі 4801.

Задовольняючи подання державного виконавця суд прийшов до висновку, що боржник своїми діями ухиляється від виконання рішення суду.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погоджується з огляду на таке.

Так, статтею 33 Конституції України встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно статті 2 Протоколу 4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і порядок розв`язання спорів у цій сфері визначаються Законом України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України".

Даним Законом також встановлено вичерпний перелік підстав для тимчасового обмеження громадян України у праві виїзду за кордон.

Так, відповідно до ст.6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України", право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли: він обізнаний з відомостями, які становлять державну таємницю, - до закінчення терміну, встановленого статтею 12 цього Закону; стосовно нього у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством, застосовано запобіжний захід, за умовами якого йому заборонено виїжджати за кордон, - до закінчення кримінального провадження або скасування відповідних обмежень; 4) він засуджений за вчинення кримінального правопорушення - до відбуття покарання або звільнення від покарання; 5) він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів; 9) він перебуває під адміністративним наглядом Національної поліції - до припинення нагляду.

Порядок виконання рішень судів та рішень інших органів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України "Про виконавче провадження".

Стаття 18 Закону України "Про виконавче провадження" визначає, що державний виконавець в процесі здійснення виконавчого провадження має право, у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Аналізуючи положення ст. 441 ЦПК України у взаємозв`язку з положеннями статті 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" та статті 18 Закону України "Про виконавче провадження", варто дійти висновку, що підставою для встановлення особі тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України є встановлення судом, який розглядає подання державного виконавця, факту ухилення боржника від виконання своїх майнових зобов`язань перед стягувачем.

Під ухиленням від виконання зобов`язання варто розуміти такі дії чи бездіяльність з боку боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні ним рішення суду, за наявності при цьому можливостей вчинити дії в порядку його виконання та за відсутності об`єктивних обставин, які перешкоджають виконанню.

Застосування обмеження у праві виїзду за межі України може мати місце лише у виключних випадках і повинно застосовуватися лише як крайній захід після реалізації усіх можливих та передбачених законом засобів примусового виконання судового рішення, оскільки стосується гарантованого ст.33 Конституції України та ст. 313 ЦК України особистого немайнового права особи вільно залишати територію України та права на свободу пересування, передчасне і безпідставне обмеження яких є неприпустимим.

Звертаючись до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 , державний виконавець надав суду докази того, що боржник ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду, та що ним вчинено всі дії, передбачені Законом України "Про виконавче провадження", спрямовані на погашення боргу.

В свою чергу боржник ухиляється від виконання рішення суду, а саме: добровільно його не виконує, вчиняє дії які перешкоджають державному виконавцеві примусово виконувати судового рішення, наведене дає підстави вважати, що боржник своїми діями (бездіяльністю) не має наміру своєчасно та в повному обсязі повертати стягувачу грошові кошти за виконавчим листом, відтак, він свідомо ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, а тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення подання державного виконавця.

Посилання апеляційної скарги на наявність майна на яке можна звернути стягнення колегія суддів відхиляє, оскільки боржник мав можливість до часу звернення з даним поданням надати доступ державному виконавцю до прогулянкового судна для проведення виконавчих дій, його опису, а в подальшому реалізації, проте своїми діями він всіляко чинить перешкоди, що свідчить про ухилення від виконання судового рішення.

Аргументи апеляційної скарги щодо не вчинення державним виконавцем всіх передбачених діючим законодавством дій є безпідставними, оскільки останнім вчинені всі можливі виконавчі дії та в повній мірі вжито заходів щодо розшуку майна боржника, що підтверджується матеріалами подання наданих до суду.

Крім того, ОСОБА_2 не був позбавлений можливості самостійно виконати рішення суду першої інстанції, в такому випадку у застосуванні такого заходу взагалі б не було необхідності.

А відтак обмеження у праві виїзду за межі України буде спонукати його для більш швидкого виконання чинного судового рішення, яким його боргові зобов`язання перед ОСОБА_1 є встановлені та самим боржником не оскаржені.

Відповідно до ст.129 Конституції України однією з основних засад здійснення судочинства є обов`язковість судового рішення.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави ( пункт 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом ( пункт 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Колегія суддів вважає необхідним врахувати також практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в рішенні у справі «Шмалько проти України» від 20 липня 2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43). Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист. Не виконання рішення порушує конституційну гарантію прав і свобод стягувача, як людини і громадянина на справедливий судовий захист.

За такого, з урахуванням конкретних обставин справи, колегія суддів вважає, що тимчасове обмеження у праві виїзду ОСОБА_2 за межі України з метою виконання рішення суду, направленого на захист прав і інтересів стягувача, а саме на захист його конституційного права на справедливий судовий захист, є легітимним втручанням держави у права боржника, так як воно здійснюється згідно з законом та є необхідним (пропорційним) у демократичному суспільстві.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду по суті вирішення подання державного виконавця, при розгляді якого судом не допущено порушення норм матеріального та/або процесуального права, які б були підставою для скасування чи зміни оскаржуваної ухвали, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381,382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 06 серпня 2019 року без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий Ж.М. Яворська

Судді Т.М. Базовкіна

Т.Б. Кушнірова

Повний текст постанови складено 02 жовтня 2019 року.