Справа № 266/5752/18
Провадження № 2/266/169/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2019 року м. Маріуполь

Приморський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Д'яченко Д.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом Маріупольської міської ради до ОСОБА_1 про визнання додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки укладеною, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_2 Донбасу",

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого зазначив, що на підставі рішення Маріупольської міської ради від 16.04.2013 року між позивачем та третьою особою був укладений договір оренди земельної ділянки розташованої за адресою: м. Маріуполь, бул. Приморський, буд. 21, для розміщення та експлуатації будівель та споруд морського транспорту, строк дії договору десять років. Так, 15.06.2016 року ТОВ "ОСОБА_2 Донбасу" було відчужено майно розміщене на вищезазначеною земельною ділянкою на користь ОСОБА_1 відповідно договору купівлі-продажу № 713 від 15.06.2016 року. Таким чином у разі переходу права власності на нерухоме майно, що розташоване на орендній земельній ділянці до нового власника, з моменту набуття права власності переходить також і право оренди земельної ділянки на якій розміщено майно на тих самих умовах, в тому самому обсязі. Позивач намагався врегулювати питання щодо переоформлення договору оренду із відповідачем, проте остання жодних дій щодо переоформлення не вчинила. З метою захисту прав позивач звернувся до суду із позовом, в якому просив визнати додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки від 17.05.2013 року, зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 48004489 від 13.06.2013 року на земельну ділянку за адресою: м. Маріуполь, Приморський район, бульвар Приморський, 21, загальною площею 0,2230 га для розміщення та експлуатації будівель та споруд морського транспорту (функціонування будівлі для прийому делегацій) укладеним у редакції визначеній у позові, а також просив судові витрати покласти на відповідача.

Відповідно до ухвали суду від 22.01.2019 року по справі відкрито провадження за правилами глави 10 ЦПК України, тобто у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Позивачу вручена копія ухвалу про відкриття провадження у справі, що підтверджується матеріалами справи.

Представник позивача ОСОБА_3, який діє на підставі довіреності, надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просив розгляд справи проводити без його участі. Також зазначив, що в резолютивній частині позову допущено описку в зазначенні дати додаткового договору, а саме замість 15.06.2016 року зазначено 15.06.2018 року, а тому просив вважати правильним дату 15.06.2016 року.

Судовим повідомленням, відповідач ОСОБА_1 своєчасно і належним чином повідомлена про судовий розгляд справи у спрощеному порядку, не використала наданого законом права на подачу відзиву, проте надала суду клопотання, в якому позовні вимоги визнала у повному обсязі, не заперечувала проти задоволення позову.

Третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_2 Донбасу" повідомлена про розгляду справи в спрощеному позовному провадженні належним чином, із будь-якими клопотаннями, заявами, поясненнями на адресу суду не зверталася.

Клопотань від учасників процесу про розгляд справи у поряду загального позовного провадження не надходило.

Відзив від відповідача до суду не надходив.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами ( ч.8 ст.178 ЦПК України).

Оскільки, відповідно до вимог ст.279 ЦПК України, справа в порядку спрощеного позовного провадження розглядається без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, то, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює.

Перешкод для розгляду справи немає.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Згідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 17.05.2013 року між Маріупольської міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_2 Донбасу" укладено договір оренди земельної ділянки, площею 0,2230 га, яка розташована за адресою: м. Маріуполь, Приморський районі, бульвар Приморський, 21, кадастровий номер: :01:009:0069, для розміщення та експлуатації будівель та споруд морського транспорту (функціонування будівлі для прийому делегації). Строк дії договору десять років, тобто до 16.04.2023 року. (а.с.6-11)

З договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 15.06.2016 року, укладеного між ТОВ "ОСОБА_2 Донбасу" та ОСОБА_1 слід, що ТОВ "ТФД" продає, а ОСОБА_1 приймає у власність та сплачує обговорену грошову суму за майно, що складається з нежитлового приміщення загальною площею 253,80 кв.м., що знаходиться у будинку № 21 по бульвару Приморському в Приморському районі міста Маріуполя, розташоване на земельній ділянці Маріупольської міської ради, площею 0,2230 га, кадастровий номер № :01:009:0069, яка знаходиться в користуванні ТОВ "ТФД". (а.с.19-21)

Таким чином, власником нерухомого майна за адресою: м. Маріуполь, Приморський районі, бульвар Приморський, 21 є відповідач ОСОБА_1, що також підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна за № 83940076 від 31.03.2017 року. (а.с.17-18)

Статтею 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 16 ЦК України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Частиною 1 статті 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Розкриваючи зміст засади свободи договору у ст.ст. 6, 627 ЦК України визначає, що свобода договору полягає в праві сторін вільно вирішувати питання при укладенні договору, виборі контрагентів та погодженні умов договору.

Закріпивши принцип свободи договору, ЦК України разом з тим визначив, що свобода договору не є безмежною, оскільки відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 6 та ст. 627цього Кодексу при укладенні договору, виборі контрагентів, визначенні умов договору сторони не можуть діяти всупереч положенням цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства.

Частиною 2 статті 792 ЦК України встановлено, що відносини по найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про оренду землі" відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Статтею 13 Закону України "Про оренду землі" визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Частиною 1 статті 15 Закону України "Про оренду землі" встановлено, що істотними умовами договору оренди землі є: обєкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Відповідно до ч. 3 статті 7 Закону України "Про оренду землі" до особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, також переходить право оренди на цю земельну ділянку. Договором, який передбачає набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, припиняється договір оренди земельної ділянки в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташований такий житловий будинок, будівля або споруда.

Відповідно до ч.ч. 3,4 статті 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально дійсним. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до Закону.

За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що до відповідача ОСОБА_1 з моменту переходу права власності на нерухоме майно, також перейшло право оренди земельної ділянки на якій розташоване нерухоме майно, до того ж, відповідачем в досудовому порядку не переоформлено додаткову угоду відповідно до якої змінені сторони, при цьому суд враховує визнання позову відповідачем, а тому приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі.

Задовольняючи позовні вимоги, суд відповідно до ст. 141 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати сплачений судовий збір в сумі 1762,00 гривень. При цьому суд враховує, що позивачем судовий збір сплачено у загальному розмірі 3200,00 гривень, проте відповідно до ставок визначених у ст. 4 Закону України "Про судовий збір" сплачений судовий збір мав би становити 1762,00 гривень.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 3,13,81,141,263-268,279 ЦПК України, ст.ст.2, 7,13,15 Закону України "Про оренду землі", ст.ст. 15,16,334,626,627,792 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Маріупольської міської ради до ОСОБА_1 про визнання додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки укладеною, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_2 Донбасу" - задовольнити.

Визнати додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки від 17.05.2013 року, зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 48004489 від 13.06.2013 року на земельну ділянку за адресою: м. Маріуполь, Приморський район, бульвар Приморський, 21, загальною площею 0,2230 га для розміщення та експлуатації будівель та споруд морського транспорту (функціонування будівлі для прийому делегацій) укладеним у наступній редакції:

"Додаткова угода до договору оренди земельної ділянки від 17.05.2013 року, який зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 48004489 від 13.06.2013 року

місто Маріуполь, пятнадцяте червня дві тисячі шістнадцятого року

Ми, що нижче підписалися: Маріупольська міська рада, (), місцезнаходження: м. Маріуполь, просп. Миру, буд. 70, іменована далі: "Орендодавець", в особі директора юридичного департаменту Маріупольської міської ради ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1), який мешкає за адресою: м. Харцизьк, вул. Миру, буд. 42, діючий на підставі розпорядження Маріупольського міського голови "Про надання повноважень з вчинення правочинів" від 23.01.2017 року за № 23р, з одного боку, та громадянка ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2), яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, іменований далі "Орендар", з другого боку, уклали цю додаткову угоду до Договору оренди земельної ділянки від 17.05.2013 року, який зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 48004489 від 13.06.2013, про нижченаведене:

1.На підставі положень ст. 120 Земельного кодексу України, Сторони домовилися змінити сторону орендаря в договорі оренди земельної ділянки від 17.05.2013 року, який зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 48004489 від 13.06.2013 року, при цьому замість "Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_2 ДОНБАСУ" вказати "громадянка ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2), яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

2.Інші умови договору є незмінними.

3.Цей договір укладено у трьох примірниках, що мають однакову юридичну силу, один з яких знаходиться у орендодавця, другий в орендаря, третій в органі, який провів його Державну реєстрацію.

4.Зміст ст.ст. 12,93,124 Земельного кодексу України Сторонам відомо.

5.Цей договір набуває чинності відповідно до ст.ст.3,4,5 Закону України "Про Державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" після його підписання сторонами та Державної реєстрації.

Реквізити сторін

"Орендодавець" Маріупольська міська рада, м. Маріуполь, просп. Миру, 70 (юридична адреса), . Директор юридичного департаменту Маріупольської міської ради ______ ОСОБА_4.

"Орендар" ОСОБА_1, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_2 ______ ОСОБА_1."

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_2, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь Маріупольської міської ради, місцезнаходження: м. Маріуполь, просп. Миру, 70, , судові витрати у вигляді сплати судового збору у розмірі 1762,00 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після відмови у відкритті апеляційного провадження, повернення апеляційної скарги, залишення її без розгляду, ухвалення іншого рішення, яким закінчується апеляційне провадження.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повний текст рішення складено 25 лютого 2019 року.

Суддя Д`яченко Д. О.