йСправа № 304/1435/19 Провадження № 2/304/430/2019
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

23 вересня 2019 року м. Перечин

Суддя Перечинського районного суду Закарпатської області Ганько І.І., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про відшкодування понесених витрат, -

В С Т А Н О В И В :

позивач звернулася до суду із вищезазначеним позовом, який мотивує тим, що 20 червня 1992 року з ОСОБА_3 уклала шлюб, від якого у них народилося двоє синів ОСОБА_4 , 1993 року народження, та ОСОБА_5 , 1997 року народження. Після реєстрації шлюбу вони почали проживати у батьків чоловіка ( ОСОБА_6 та відповідача ОСОБА_2 ), а саме у будинку АДРЕСА_1 , відтак з моменту вселення і на даний час вона з дітьми там зареєстрована. Так, у 1994 році помер ОСОБА_6 . Після його смерті протягом 1995-1996 років відповідач почала виїжджати за кордон. За цей час вона спільно з ОСОБА_3 прибудували до будинку приміщення розміром 9 м х 4 м, де облаштували ванну кімнату, туалет та котельню, а також гараж розміром 7 м х 5 м. Вказані приміщення були побудовані із виготовлених нею 140 штук шлакоблоків (розміром 20 см х 40 см), шлак для них вона виписала за місцем роботи в Перечинському хлібозаводі. Інші 60 шлакоблоків продала, а виручені гроші використала на облаштування вищезазначених прибудов. Таким чином, вартість котельні та гаражу на даний час становить 35 000 грн. 26 липня 2002 року у будинку сталася пожежа, внаслідок якої такий був майже на половину зруйнований. Роботи по відновленню виконували її брати ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , четверо осіб із с. Порошково Перечинського району, ОСОБА_10 та багато інших. Усім їм за виконану роботу оплачувала кошти саме вона. Основні роботи, зокрема перекриття будинку, були виконані у 2002-2003 роках, а решта проводилися аж до 2017 року. У тому числі, нею було придбано для будинку 4 пластикові вікна, 3 дверей (одні вхідні та двоє міжкімнатних), гаражні ворота розміром 3,20 м х 2 м, проведено підготовку та облаштування криниці на подвір`ї будинку. Крім цього, було прибудовано літню кухню розмірами 6 м х 3 м та мангал 6 м х 2 м. Договори на електропостачання та на газифікацію будинку були укладені нею особисто. Станом на день подання позову вартість відновлювальних робіт будинку становить 280 000 грн., прибудови розміром 9 м х 4 м 125 000 грн., гаражу (7 м х 5 м) 90 000 грн., літньої кухні (4 м х 2,50 м) 85 000 грн., мангалу (7 м х 2 м) 40 000 грн., криниці 7 000 грн. (всього на загальну суму 627 400 грн.). Частину грошей на відновлення будинку (виконання робіт та закупівлю матеріалів) на загальну суму 98 252,45 грн. вона була вимушена взяти в кредит (кредитні договори № 014/4080/77/21069 від 06 жовтня 2005 року, №002-06991-281107 від 28 листопада 2007 року, № 008-06016-301113 від 30 листопада 2013 року, № 0 від 12 листопада 2014 року та у ТОВ «Фінансова компанія «Центра фінансових рішень» від 08 липня 2015 року, а також заяви № 003-06050-301113 від 30 листопада 2013 року і № 442791377 від 10 липня 2015 року), так як проводилися значні будівельні роботи і її заробітної плати (за період з 1989 по 2016 рік була офіційно працевлаштована) не вистачало. У той же час, ОСОБА_3 за весь вказаний період працював тільки близько двох років та зловживав спиртними напоями, що у подальшому призвело до розірвання 22 серпня 2017 року шлюбу між ними. За таких обставин, вважає, що частка понесених нею витрат є значно більшою, а саме 400 000 грн., у той час як частка колишнього чоловіка становить 2 200 000 грн. Що стосується відповідача у справі, то така у 1989 році була виписана з будинку, проживала у м. Ужгород та тільки у 2010 році була зареєстрована у ньому знову. Крім цього, ОСОБА_2 у 1995 році вдруге вийшла заміж та переїхала проживати у м. Кошіце до чоловіка ОСОБА_11 . Фактично у будинку проживала тільки вона з сім`єю (чоловіком та дітьми), тоді як відповідач практично жодної участі у будівництві прибудови до будинку, гаража, літньої кухні, мангалу та відновлення будинку після пожежі не брала (купила спільно з нею котел для обігрівання будинку, за який вони оплатили 350 доларів США у рівних частинах). Разом з цим, ОСОБА_2 намагається виселити її з будинку, про що звернулася до Перечинського районного суду із відповідною заявою. У свою чергу, у 2018 році вона звернулася до суду із позовом про скасування свідоцтва про право власності на житловий будинок та визнання права власності на його частку. У ході розгляду даної справи відповідач вказувала, що на відновлення нового даху після пожежі та придбання необхідних будівельних матеріалів витратила 5 000 євро, які надала їй донька ОСОБА_12 , що проживає у Словаччині. Разом з цим, будь яких доказів у підтвердження вказаного та того, що добудову вона проводила у 1992 році нею надано не було. Оскільки вжиті нею заходи досудового врегулювання спору виявилися безрезультатними (пропозиція про позасудове врегулювання спору залишилася без будь-якого реагування), тому враховуючи вищенаведене просить позов задовольнити визнати майно, що перераховане в описовій частині позовної заяви, на загальну суму 724 400 грн. спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , визнати за нею право на 3/4 частки вартості спільного майна подружжя, а саме 40 000,00 грн., та стягнути з ОСОБА_2 , як власника житлового будинку з надвірними спорудами АДРЕСА_1 , на її, позивача ОСОБА_1 , користь 400 000 грн. грошової компенсації частини спільного майна подружжя.

Подана позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки в порушення вимог ст. 175 ЦПК України не містить наступне:

- визначення точного процесуального статусу ОСОБА_3 , як третьої особи (яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору чи яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, на стороні позивача чи відповідача);

- зміст позовних вимог, зокрема яке саме майно з описової частини позовної заяви просить визнати позивач спільною сумісною власністю подружжя на загальну суму 724 400 грн.;

- зазначення доказів, що підтверджують обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а саме те, що 20 червня 1992 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено шлюб, від якого у них народилося двоє дітей та який 22 серпня 2017 року було розірвано; за час перебування у шлюбі подружжям виховано трьох дітей сиріт (що стосується доданого до позовної заяви договору про влаштування дитини на виховання та спільне проживання у прийомній сім`ї від 30 травня 2013 року, то суддя такий до уваги не бере, оскільки у ньому прийомними батьками зазначено ОСОБА_13 та ОСОБА_3 , тоді як прізвищем позивача є ОСОБА_1 ); остання проживає разом із сином ОСОБА_14 , перебуває у важкому матеріальному становищі та 21 серпня 2019 року направила відповідачу досудову пропозицію, у якій зазначила обставини, які мали місце у період з 1995 по 2017 роки, зробила перелік виконаних робіт, орієнтовно визначила розмір понесених витрат та просила добровільно відшкодувати такі; ОСОБА_2 у період з 1989 по 2010 рік не була зареєстрована у будинку АДРЕСА_1 ; ОСОБА_1 оформляла кредитні договори № 014/4080/77/21069 від 06 жовтня 2005 року, № 002-06991-281107 від 28 листопада 2007 року, № 008-06016-301113 від 30 листопада 2013 року, № 0 від 12 листопада 2014 року та у ТОВ «Фінансова компанія «Центра фінансових рішень» від 08 липня 2015 року, а також заяви № 003-06050-301113 від 30 листопада 2013 року і № 442791377 від 10 липня 2015 року; колишній чоловік позивача у період з 1995 по 2017 роки практично ніде не працював та зловживав спиртними напоями; ОСОБА_1 з 1989 по 2016 року була постійно працевлаштована; ОСОБА_2 зверталася до суду із позовом про виселення позивача, рішенням Перечинського районного суду від 26 лютого 2019 року у справі № 304/407/18 у позові ОСОБА_1 відмовлено; останньою придбано для будинку 4 пластикові вікна та 3 дверей (одні вхідні та двоє міжкімнатних), оплачено Пйосі В. 7 400 грн. за надання послуг щодо облаштування криниці, закуплено матеріали на встановлення електропроводки на суму 2 000 грн.;

- точний виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а саме яка загальна сума понесених витрат 627 400 грн. чи 724 400 грн.; сума 3/4 частки вартості спільного майна подружжя (40 000 грн. чи 400 000 грн.), яку слід стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 ; розміри прибудованої літньої кухні та мангалу; номер будинку по АДРЕСА_1 , у якому здійснювались відновлювальні роботи та прибудови (№ НОМЕР_1 чи № НОМЕР_2 ), а також частка витрат понесених ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (з позовної заяви вбачається, що частка позивача є більшою та становить 400 000 грн., а частка колишнього чоловіка меншою, однак ОСОБА_1 визначає її у розмірі 2 200 000 грн.), оскільки у позовній заяві міститься розбіжності щодо вказаних обставин;

- відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

- перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

При цьому, згідно ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Тому, керуючись ст. ст. 185, 258-261 ЦПК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про відшкодування понесених витрат залишити без руху і надати строк для усунення недоліків п`ять днів з дня вручення позивачу ухвали.

Повідомити позивача, що вказані в даній ухвалі недоліки слід усунути шляхом подання нової позовної заяви, та роз`яснити, що в разі невиконання вимог ухвали позовна заява буде вважатися неподаною і підлягає поверненню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Ганько І. І.