Справа № 147/361/19
Провадження № 22-ц/801/1862/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Дудіков А. В.
Доповідач:Матківська М. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2019 рокуСправа № 147/361/19м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

Головуючого: Матківської М.В.

Суддів: Марчук В.С., Міхасішина І.В.

Секретар: Кирилюк Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Тростянецького районного суду Вінницької області від 03 червня 2019 року у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Тростянецького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Водяницького Ігоря Віталійовича,

Ухвалу постановив суддя Дудіков А.В.

Ухвалу постановлено о 13.44 год. в смт. Тростянець Вінницької області

Повний текст ухвали складено 10 червня 2019 року,

встановив:

В березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії старшого державного виконавця Тростянецького районного відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області Водяницького І.В., мотивуючи свої вимоги тим, що 18 березня 2019 року він отримав розрахунок заборгованості зі сплати аліментів у 2018-2019 роках, що нарахована державним виконавцем. Із таким розрахунком він не погоджується, оскільки стягнуті з нього рішенням Тростянецького районного суду аліменти на дітей він сплачував, а стягувач ОСОБА_2 не зверталась до нього з позовом про зміну розміру аліментів відповідно до ст. 192 СК України. Враховуючи те, що між ними не було домовленостей про збільшення розміру аліментів та відсутнє судове рішення про збільшення визначеного судом розміру аліментів, вважає розрахунок державного виконавця незаконним та таким, що порушує його інтереси.

У зв`язку з чим просив визнати протиправними дії старшого державного виконавця Тростянецького районного відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області Водяницького І.В. щодо нарахування заборгованості зі сплати ним аліментів за 2018-2019 роки та скасувати нараховану заборгованість.

Ухвалою Тростянецького районного суду Вінницької області від 03 червня 2019 року в задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця відмовлено.

В апеляційній скарзі заявник ОСОБА_1 просить ухвалу суду скасувати; визнати протиправними дії старшого державного виконавця Водяницького І.В. щодо нарахування йому заборгованості зі сплати аліментів за 2018-2019 роки та скасувати нараховану заборгованість.

Зазначив, що ухвалу суду вважає незаконною через порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права. Всупереч ст. 265 ЦПК України суд в оскаржуваній ухвалі не зазначив, чому державний виконавець при виконанні рішення має керуватись зміненим законодавством та ігнорувати виконавчий документ 2008 року. Діями державного виконавця порушено його право виконувати рішення суду у спосіб, порядок та в розмірі, визначеними в ньому. Призначення аліментів, спосіб та порядок їх сплати, а також зміна способу та порядку сплати є питаннями, які мають вирішуватися судом, а не є повноваженнями державних виконавців.

Тростянецький районний відділ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити, а оскаржувану ухвалу суду залишити без змін, оскільки ухвала є законною та обґрунтованою.

Стягувач ОСОБА_2 відзив на апеляційну скаргу не подала.

Учасники справи, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися. Заявник ОСОБА_1 надіслав заяву про розгляд справи без його участі, де також вказав, що апеляційну скаргу підтримує в повному обсязі і просить врахувати доводи, викладені в ній.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали цивільної справи, прийшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення за таких підстав.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що 11 червня 2008 року Тростянецьким районним судом Вінницької області видано виконавчий лист у справі № 2-278/2008 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно по 100 грн. на кожну дитину, починаючи з 27 березня 2008 року до досягнення повноліття.

02 вересня 2008 року відкрито виконавче провадження ВП № 8860390 за цим виконавчим листом.

В березні 2019 року стягувач ОСОБА_6 звернулась до начальника Тростянецького районного відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області із заявою про перерахунок розміру стягуваних на дітей аліментів із 100 грн. на 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на кожну дитину, починаючи з 01 вересня 2018 року, у зв`язку із внесенням змін до законодавства щодо мінімального розміру аліментів на одну дитину.

08 липня 2017 року набрав чинності Закон України від 17 травня 2017 року № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів». Цим Законом внесені зміни до статті 182 СК України та частиною другою цієї статті встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Тобто, починаючи з 08 липня 2017 року, сума стягуваних з ОСОБА_1 згідно рішення суду аліментів на дітей не може бути меншою, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину щомісячно.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років з 01 липня 2018 року становив 1944 грн., з 01 грудня 2018 року - 2027 грн.

Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років з 01 січня 2019 року становив 2027 грн.

Із розрахунку заборгованості зі сплати аліментів у 2018-2019 роках, складеного старшим державним виконавцем Тростянецького районного відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області 07 березня 2019 року вбачається, що за період з вересня 2018 року до лютого 2019 року ОСОБА_1 нараховано заборгованість по аліментах на двох дітей, виходячи із встановленого Сімейним кодексом України мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 зведені до того, що державний виконавець зобов`язаний проводити стягнення аліментів у тому розмірі, який присуджено судом до стягнення; керуючись зміненим законодавством та нарахувавши заборгованість зі сплати аліментів в розмірі більшому, ніж стягнуто рішенням суду, державний виконавець порушує його право виконувати рішення суду у спосіб, порядок та в розмірі, визначеному в ньому.

Такі доводи не заслуговують на увагу з огляду на те, що 28 серпня 2018 року набрав чинності Закон України від 03 липня 2018 року № 2475-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання», яким, зокрема, внесені зміни до Закону України «Про виконавче провадження», частину першу статті 71 якого доповнено абзацом другим, згідно з яким виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

Таким чином з часу набрання чинності зазначених змін до Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний проводити стягнення аліментів в тому розмірі, який визначений рішенням суду, при цьому такий розмір стягуваних аліментів не може бути меншим гарантованого частиною другою статті 182 СК України мінімального розміру аліментів, що не може бути меншим 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Крім того, у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року роз`яснено, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення.

Зазначеним спростовуються доводи апеляційної скарги про те, що стягнення аліментів у розмірі 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку у даному випадку можливе лише за наявності відповідного судового рішення про збільшення розміру аліментів до встановленого законодавством мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину за позовом стягувача аліментів відповідно до ст. 192 СК України.

За наведених обставин апеляційний суд вважає, що ухвала суду є законною і обґрунтованою, постановленою з дотриманням норм матеріального і процесуального права, в зв`язку з чим не підлягає до скасування, а апеляційна скарга не підлягає до задоволення, оскільки наведені в ній доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Тростянецького районного суду Вінницької області від 03 червня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

ГоловуючийМ.В. Матківська
СуддіВ.С. Марчук
І.В. Міхасішин