Житомирський апеляційний суд
Справа №274/3003/18 Головуючий у 1-й інст. Вдовиченко Т. М.
Категорія 71 Доповідач Григорусь Н. Й.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2019 року

Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого судді Григорусь Н.Й.

суддів Галацевич О.М., Борисюка Р.М.,

секретаря судового засідання Гайдамащук Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Житомирі цивільну справу №274/3003/18 за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа - Скаківська сільська рада Бердичівського району Житомирської області про встановлення факту проживання однією сім'єю,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 19 листопада 2018 року, ухвалене суддею Вдовиченко Т.М. у місті Бердичіві,

встановив:

У червні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, у якій просив встановити факт проживання із ОСОБА_2 однією сім'єю з 2010 року по день смерті останньої ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 19 листопада 2018 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено за безпідставністю.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, заявником ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове про задоволення позовних вимог. В обґрунтування скарги посилається на те, що суд першої інстанції неповно встановив та дослідив обставини справи, не дослухав пояснення свідків та не надав можливості скористатися послугами представника. Окрім того вказує, що суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги довідку Скаківської сільської ради № 442 від 09 січня 2018 року, зазначивши, що постійно до її смерті проживав із мачухою в с. Скаківка, оскільки працював у місцевій школі вчителем, а сім'я проживала у місті Бердичіві. Дані факти були судом неправильно розтлумачені. При розгляді справи заявник не мав можливості надати вичерпні пояснення через хвилювання та акустику в залі судових засідань, а при допиті свідків суддя ставила навідні запитання.

В судовому засіданні заявник, його представник просили апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити.

Відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд доходить наступного висновку.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваний прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.

Згідно абзацу 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 54 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності, акт цивільного законодавства не має зворотної дії в часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи.

Згідно ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Пунктом 21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 роз'яснено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 була дружиною батька заявника ОСОБА_3 з 06 листопада 1977 року, які і виховували його до повноліття. Заявник з червня 1990 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 16). Після смерті батька з 2010 року ОСОБА_1 проживав з мачухою ОСОБА_2 за вищевказаною адресою (а.с. 64). Інших рідних у покійної не було, а заявник як спадкоємець четвертої черги прагне вступити у спадщину після смерті мачухи, так як у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом йому відмовлено за недоведеністю родинних стосунків із останньою.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є вчителем та працює з 1991 року у Скаківській ЗОШ І-ІІ ступенів Бердичівської районної ради та з 2008 року у Хажинській ЗОШ І-ІІІ ступенів Семенівської сільської ради Житомирської області, тобто школи, яка безпосередньо розташована у населеному пункті за місцем проживання спадкодавця та заявника (а.с. 65, 66).

З пояснень заявника та свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6 встановлено, що ОСОБА_1 мав із покійною теплі родинні відносини, після смерті батька постійно здійснював за нею догляд до її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року, проживав та допомагав по господарству, купував продукти харчування та ліки.

Суд першої інстанції на вищевикладене уваги не звернув та безпідставно вважав, що інформація з довідки про постійне місце проживання заявника у с. Скаківка Бердичівського району є недостовірною, а тому дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні заяви.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, з ухваленням нового про задоволення заяви ОСОБА_1

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 19 листопада 2018 року скасувати, ухвалити нове судове рішення про задоволення заяви.

Встановити факт спільного проживання однією сім'єю ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_2, померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 з 2010 року по день її смерті.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді

Повний текст складено 25.02.2019.