УХВАЛА

21 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 357/4095/16-ц

провадження № 61-3519ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Червинської М. Є. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 жовтня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 17 січня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, про встановлення факту проживання чоловіка і жінки однією сім`єю без шлюбу та визнання права на спадкування; за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на майно у порядку спадкування; за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_2 про визнання права власності на майно у порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ :

Подана касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки пунктом 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України встановлено, що до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового бору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 посилається на звільнення його від сплати судового збору відповідно до пункту 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Пунктом 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що від сплати судового збору звільняються інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів.

Ураховуючи, що до суду касаційної інстанції ОСОБА_1 не надано копій документів, які б свідчили про наявність у нього пільг щодо сплати судового збору за подання касаційної скарги, заявник має сплатити судовий збір у розмірі, встановленому підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», або надати документи, які підтверджують підстави для звільнення від сплати судового збору.

Ураховуючи, що предметом спору заявлених позовів окрім вимог майнового характеру (визнання права власності на квартиру), пред'явлено також дві вимоги немайнового характеру (встановлення факту проживання ОСОБА_5 із ОСОБА_1 та встановлення, що ОСОБА_5 є двоюрідною сестрою ОСОБА_2), частиною третьою статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що заявнику необхідно сплатити судовий збір за ставками, встановленими за подання касаційної скарги майнового та немайнового характеру.

Частиною третьою статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» зазначено, що за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Ураховуючи, що із поданої касаційної скарги та доданих до неї матеріалів не вбачається ціни позову щодо вимог майнового характеру, неможливо встановити розмір судового збору, який підлягав сплаті при поданні позовної заяви, а тому заявнику необхідно самостійно обрахувати розмір судового збору за подання касаційної скарги, сплативши судовий збір, або надати документи, що підтверджують наявність у ОСОБА_1 пільг щодо сплати судового збору.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38004897, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача 6007, код банку отримувача (МФО) 899998, код класифікації доходів бюджету 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», символ звітності банку 207.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Також відповідно до пункту 3 частини другої, пункту 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України заявник повинен зазначити у касаційній скарзі повне найменування інших учасників справи та їх місцезнаходження, зокрема, ОСОБА_4, надавши копії виправленої касаційної скарги відповідно до кількості учасників справи.

Частиною другою статті 393 ЦПК України передбачено, що у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 жовтня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 17 січня 2019 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 11 березня 2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М. Є. Червинська