Справа № 236/3234/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.2019 м. Лиман

Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді - Саржевської І.В.,

за участю секретаря - Олійник С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лиман Донецької області за відсутністю сторін цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Об`єднана територіальна громада в особі виконавчого комітету Лиманської міської ради Донецької області, про встановлення факту родинних відносин,

ВСТАНОВИВ:

20 серпня 2019 року до Краснолиманського міського суду Донецької області надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа: Об`єднана територіальна громада в особі виконавчого комітету Лиманської міської ради Донецької області, про встановлення факту родинних відносин (а.с. 3-4).

В обґрунтування позовних вимог заявник зазначив, що є чоловіком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 померла. У встановлений законом строк він звернувся до Лиманської нотаріальної контори для оформлення своїх спадкових прав після смерті дружини ОСОБА_2 , однак, постановою нотаріуса йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки не підтверджується факт родинних відносин між ним та спадкодавицею, бо маються певні розбіжності у написанні їх прізвищ. В зв"язку з чим заявник звернувся до суду та просить встановити факт родинних відносин між ним та померлою ОСОБА_2 , визнавши його чоловіком померлої.

Заявник ОСОБА_1 , належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув, просив заяву задовольнити, справу розглянути без його участі, про що суду надав відповідну заяву (а.с. 28).

Заінтересована особа - представник виконавчого комітету Лиманської міської ради Донецької області за довіреністю Шуляченко І.О. (а.с. 27), належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибула, надала суду заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, рішення ухвалити на розсуд суду (а.с. 26).

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові матеріали по справі, встановив наступні обставини і визначив відповідні до них правовідносини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Лиман Донецької області померла ОСОБА_2 , що підтверджується наданою заявником копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Лиманським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 1116 (а.с. 9).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, яка складається в тому числі із земельної ділянки кадастровий номер :03:001:0601, площею 3,0634 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Лиманської міської ради Донецької області, яка належала померлій ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 22 вересня 2017 року державним нотаріусом Лиманської державної нотаріальної контори Семеновою І.М., зареєстрованого в реєстрі за номером 3038 (а.с. 10), що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 98224414, сформованого 22 вересня 2017 року (а.с. 12).

Цивільним законодавством України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст 1217 ЦК України).

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За життя ОСОБА_2 заповіту складено не було.

У відповідності за ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Статтею 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Для оформлення своїх спадкових прав у встановленому законом порядку, заявник, як спадкоємець першої черги за законом звернувся до Лиманської державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції в Донецькій області, однак, постановою державного нотаріуса Лиманської державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції в Донецькій області Семенової І.М. від 31 травня 2019 року заявнику відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки документально не підтверджується факт шлюбних відносин між спадкоємцем ОСОБА_1 та спадкодавицею ОСОБА_2 (а.с. 17).

Згідно п. 4.1 та п. 4.2 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріус перевіряє наявність підстав для закликання до спадкування за законом осіб, які подали заяви про видачу свідоцтва. Доказом родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем є: свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів, копії рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних та інших відносин.

На підтвердження факту родинних відносин заявником надана копія свідоцва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого 28 червня 1985 року, з якого вбачається, що 28 червня 1985 року між заявником ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженцем с. Кіровськ Краснолиманського району Донецької області, та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженкою с. Торське Краснолиманського району Донецької області, був зареєстрований шлюб, після укладення шлюбу чоловіку та дружині були присвоєні прізвища " ОСОБА_1 " та " ОСОБА_2 " (російською мовою), про що зроблено відповідний актовий запис № 142 (а.с. 8).

З наданої заявником копії паспорту ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Торське Краснолиманського району Донецької області, серії НОМЕР_3 , виданого Краснолиманським МВ УМВС України в Донецькій області 3 січня 2001 року, її прізвище російською мовою зазначено як " ОСОБА_2 " та в графі "сімейний стан" зазначено "зареєстрований шлюб з громадянином ОСОБА_1 " (а.с.7).

Згідно паспорту громадянина України серії НОМЕР_4 , прізвище заявника рсійською мовою зазначено як " ОСОБА_1 " та в графі "сімейний стан" зазначено "зареєстрований шлюб з ОСОБА_2 " (а.с. 5).

Суд також зауважує, що за часів УРСР документообіг вівся російською мовою, актові записи реєструвалися російською мовою, як заповнювалися і свідоцтва органами РАЦС. Тому при видачі паспорту громадянина України був здійснений некоректний переклад прізвища дружини заявника з російської на українську мову.

Крім того, заявником надана суду довідка № 1492 від 31 липня 2019 року, видана старостою Зарічненського старостинського округу Мікуліним О.І., згідно з якою заявник ОСОБА_1 з 29 грудня 1989 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , разом з ним у зазначеному будинку також була зареєстрована ОСОБА_2 з 29 грудня 1989 року та по день смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 18).

Враховуючи всі вищенаведені факти в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведення факту родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , як між чоловіком та дружиною.

Згідно п. 1 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 №5 Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

Встановлення даного факту для заявника має юридичне значення, оскільки від цього факту безпосередньо породжуються юридичні наслідки, в даному випадку прийняття спадщини, і законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Приписами п.1 ст.6 Конвенції про захист правлюдини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Так, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (п.36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 у справі «Голден проти Сполученого королівства») та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції).

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

При прийнятті рішення відповідно до ст. 80 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достовірність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, в судовому засіданні досліджено кожний доказ, наданий стороною на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п.27 Постанови ПВС України від 12.06.2009 №2 "Про практику застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції").

Враховуючи викладене, суд вважає, що факт родинних відносин повністю доведений, бо досліджені в судовому засіданні докази свідчать про те, що ОСОБА_2 є дружиною ОСОБА_1 , а тому заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 235 ЦПК України судові витрати, пов"язані з розглядом справи окремого провадження заявнику не відшкодовуються.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 13, 77-81, 258-259, 263-265, 293, 315-316, 319 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Об`єднана територіальна громада в особі виконавчого комітету Лиманської міської ради Донецької області, про встановлення факту родинних відносин - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, визнавши ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , чоловіком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Лиман Донецької області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п. 15.5, п.15 ч. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повний текст рішення виготовлений 02 жовтня 2019 року.

Суддя -