ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3183/19 Справа № 210/2443/18 Суддя у 1-й інстанції - Сільченко В. Є. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2019 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Бондар Я.М.,

суддів - Барильської А.П., Зубакової В.П.

сторони справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження згідно положення ч.13 ст.7,ч.1 ст.369 ЦПК України без повідомлення осіб апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 листопада 2018 року, ухваленого суддею Сільченком В.Є. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини до досягнення нею повноліття та стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку.

В мотивування позовної заяви зазначила, що 11.02.2016 року у сторін народилася донька ОСОБА_3 Вона не може працювати через вік доньки та необхідністю догляду за нею. Отримує соціальну допомогу при народженні дитини щомісячно у розмірі 860 грн., що недостатньо для нормального утримання дитини, відповідач матеріальну допомогу не надає. У зв'язку з чим, просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки в розмірі 4000 грн., та на її утримання у розмірі 2000 гривень щомісячно.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 листопада 2018 року позов задоволено. Стягнуто аліменти з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на її утримання в сумі 2000 грн., щомісячно до досягнення дитиною ОСОБА_3 трирічного віку до ІНФОРМАЦІЯ_3. А також аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення нею повноліття, у розмірі 4000 грн. щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подання позовної заява, а саме з 17 травня 2018 року.

Не погоджуючись із рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким стягнути з нього на користь дитини аліменти у розмірі ј частки його заробітку або 2500 грн. та на користь дружини стягнути аліменти на її утримання в розмірі 1/8 частини його доходу, або у сумі 1500 грн. В мотивування доводів апеляційної скарги зазначає, що судом не враховано, що він написав заяву про добровільне відрахування аліментів на утримання доньки у розмірі ј частки. Він має постійне місце роботи, стабільний заробіток, тому стягнення аліментів у твердій грошовій сумі не відповідає вимогам законодавства.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено та видно з матеріалів справи, що між сторонами укладено шлюб 22 лютого 2014 року (а.с.6).

Від шлюбних відносин в них народилась донька - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. Батьком якої є відповідач (а.с. 7). Відповідач ОСОБА_2 працює ПАТ «АрселорМітталКривий Ріг» в управлінні залізодорожнього транспорту. Середній розмір його заробітної плати становить 17876,42 грн (а.с.23). Як видно із довідки про отриманий заробіток відповідача за липень,серпень,вересень 2018 року з нього утримано аліменти щомісячно у розмірі 3630 грн. (а.с.24).

Позивач, ОСОБА_1 отримує щомісячну одноразова допомога при народженні дитини у розмірі 860 грн. (а.с. 10).

Задовольняючи позовні вимоги позивача та стягуючи з відповідача на її користь аліменти в сумі 4000 грн. на утримання доньки та 2000 грн. на утримання дружини, суд першої інстанції виходив з майнового положення сторін, з того, що визначений судом розмір аліментів, з урахуванням щомісячного доходу відповідача, є достатнім для утримання дружини та дитини.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини до досягнення нею повноліття та на утримання дружини до досягнення трьохрічного віку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 181 СК України).

Відповідно до частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

На підставі статті 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину (частина п'ята статті 183 СК України).

Відповідно до частини першої статті 184 СК України суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень статті 182 СК України, так і статей 183, 184 СК України.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для визначення розміру аліментів, але не пов'язує їх виключно зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). З огляду на відсутність імперативної заборони розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми права належить виключно суду.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років з 01 липня пo 30 листопада -1559 грн, з 01 грудня - 1626 грн.

Згідно матеріалів справи, відповідач ОСОБА_2 працює ПАТ «АрселорМітталКривий Ріг» в управлінні залізодорожнього транспорту. Середній розмір його заробітної плати становить 17876,42 грн. За його заявою на користь позивача з липня 2018 року утримано аліментів у розмірі ј частки, щомісячно у сумі 3630 грн. (а.с.24).

За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з частиною третьою статті 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (стаття 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (стаття 184 СК) і виплачуються щомісячно.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у частині другій статті 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до частини третьої статті 70 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи.

Колегія суддів не може погодитися із визначеним судом першої інстанції порядком стягнення аліментів та визначеним розміром у твердій грошовій сумі.

Відповідач офіційно працює, має стабільний дохід, тому доцільно стягнути з нього аліменти у частці від його заробітку, а не у твердій грошовій сумі. З огляду на отриманий позивачем дохід, ј частка якого становитиме - 3630 грн., колегія суддів дійшла висновку, що даний розмір у двічі перевищує мінімально гарантований прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, що забезпечить малолітній гармонійний розвиток та достатній рівень матеріального забезпечення.

Що стосується стягнутого розміру аліментів на утримання дружини, колегія суддів також приходить до висновку необхідності стягнення їх не у твердій сумі, а у частці від заробітку відповідача.

Як видно з матеріалів справи, ОСОБА_1 самостійного заробітку не має, тому що перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3 років, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги. Отримує допомогу при народженні, щомісячно в сумі 860 грн.

Забезпечення її утримання на належному рівні законодавцем покладається на батька ОСОБА_2, оскільки відповідно до вимог ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги відповідача про наявність стабільного доходу, як підставу для стягнення аліментів у частці від його доходу такими, що заслуговують на увагу.

Враховуючи, що ОСОБА_2 офіційно працює, має постійний щомісячний заробіток, колегія суддів приходить до висновку, що відповідач має фінансову можливість надавати позивачу аліменти на її утримання до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1/8 частини від його доходу (заробітку), що буде становити щомісячно близько 1815 грн., що на час розгляду справи забезпечує мінімально гарантований державою прожитковий мінімум для працездатних осіб.

У зв'язку з викладеним, колегія суддів приходить до висновку необхідності зміни рішення суду першої інстанції на підставі п.1 ч.1 ст. 376 ЦПК України, в частині способу стягнення аліментів з твердої грошової одиниці на частку від заробітку відповідача та стягнути аліменти на утримання малолітньої доньки у розмірі ј частини від його доходу. А на користь дружини в розмірі 1/8 частини від заробітку.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, п. 1 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381, 382 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 листопада 2018 року змінити в частині розміру стягнутих аліментів.

Стягнути аліменти з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на її утримання в розмірі 1/8 частки від його заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 трирічного віку до - ІНФОРМАЦІЯ_3.

Стягнути аліменти з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ј частки від його заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подання позовної заява, а саме з 17 травня 2018 року.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне рішення суду складено 28 лютого 2018 року.

Головуючий:

Судді: