"21" лютого 2019 р.
Справа № 642/6615/18
Провадження № 2-о/642/10/19
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

21 лютого 2019 року м. Харков

Ленінський районний суд м. Харкова

у складі головуючого судді Гримайло А.М.

за участю секретаря Сорокіної Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 Вардуіі Молотівни, зацікавлені особи: Друга державна нотаріальна контора про встановлення факту належності правовстановлюючих документів,-

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2018 року заявник ОСОБА_1 звернулась до Ленінського районного суду м. Харкова з заявою, у якій просив встановити факт належності їй - ОСОБА_1 заповіту від двадцять сьомого травня 1995 року, посвідченого другою Харківською державною нотаріальною конторою р.№ 2-6356 від ОСОБА_2.

В обґрунтування заяви зазначила, що вона звернулась до 2-ї ХДНК у Ленінському районі, м. Харкова із заявою про прийняття спадщини після ОСОБА_2, яка померла 28 лютого 2003 року в м. Харкові.

Після її смерті залишилась спадщина житловий будинок № 15 по провул. Башкирський в м. Харкові, де проживає і заявник.

Померла ОСОБА_2 залишила заповіт на все своє майно в рівних частинах на заявника ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Підставою для звернення до суду являється те, що при оформлені заповіту була допущена помилка в прізвищі, написано «ЧИКІРЯ», по батькові «МОЛОТОВНА» тоді як насправді прізвище заявника по документах «ЧИКИРЯ», по батькові «МОЛОТІВНИ». Ця описка при оформлені заповіту була зроблена помилково зі слів заповідача без наявності документів заявника.

Заяву про прийняття спадщини у заявника прийняли, була заведена спадкова справа, але при оформлені спадщини із - за вказаної помилки заявнику було відмовлено, тому вона змушена звернутись до суду з заявою про встановлення факту належності заповіту.

В судове засідання заявник не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та зазначила, що заявлені вимоги підтримує у повному обсязі, просила їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у заяві.

Представник заінтересованої особи Другої Харківської державної нотаріальної контори - в судове засідання не з'явився, про слухання справи повідомлений належним чином. Подали заяву про розгляд справи без участі представника

В силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об'єктивно оцінивши докази, встановив, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом встановлено, що двадцять сьомого травня 1995 року, було складено заповіт посвідчений другою Харківською державною нотаріальною конторою р.№ 2-6356 від ОСОБА_2, на все своє майно в рівних частинах на заявника ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

При оформлені заповіту була допущена помилка в прізвищі, написано «ЧИКІРЯ», по батькові «МОЛОТОВНА» тоді як насправді прізвище заявника по документах «ЧИКИРЯ», по батькові «МОЛОТІВНИ»

Викладені обставини підтверджуються: копією заяви про прийняття спадщини від 19 серпня 2003 року, яка зареєстрована до книги обліку спадкових справ за № 949, від імені ОСОБА_1 Вардуіі Молотівни, копією заповіту від імені ОСОБА_2 на імя ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Ці помилки виникла оскільки при оформлені заповіту записи було зроблено зі слів заповідача без наявності документів заявника.

Встановлення факту належності заявнику правовстановлюючого документа заповіту має для нього юридичне значення, оскільки необхідне для оформлення спадщини.

Відповідно до ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У відповідності з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення .

Згідно ст.315 ч.1 п.6 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особи, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, прізвищем, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначених у свідоцтві про народження або паспорті.

У зв'язку з наведеним суд вважає, що вимоги заявника обґрунтовані та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12,13, 81, 89, 258, 259, 264, 265, 293, 315, 319 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 Вардуіі Молотівни, зацікавлені особи: Друга державна нотаріальна контора про встановлення факту належності правовстановлюючих документів - задовольнити

Встановити факт належності ОСОБА_1 Вардуіі Молотівни, ІНФОРМАЦІЯ_1, заповіту від двадцять сьомого травня 1995 року, посвідченого другою Харківською державною нотаріальною конторою р.№ 2-6356 від ОСОБА_2 на імя ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Харкова, шляхом подачі апеляційної скарги у 30-денний строк з дня оголошення рішення.

Суддя А.М. Гримайло