справа № 278/2734/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2019 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Грубіяна Є.О. за участю секретаря Журиної А.В., розглянув цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Вертокиївської сільської ради Житомирського району про визначення додаткового строку для прийняття спадщини та визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, яким просив визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька - ОСОБА_5, а також визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, виданого приватним нотаріусом Новоград-Волинського районного нотаріального округу Лавренюк Т.Г. №1465 від 18.12.2015 року.

В обґрунтування позову його автор зазначив, що є спадкоємцем його померлого батька ОСОБА_5 та пропустив встановлений законом строк для подачі заяви про прийняття спадщини з поважних причин. Відповідач, в свою чергу, отримала оспорюване свідоцтво про право на спадщину за законом внаслідок ухвалення судового рішення про встановлення факту проживання однією сім'єю з ОСОБА_5

В судове засідання сторони не з'явились. Позивач подав до суду заяву, якою просить розглядати справу без його участі, позов підтримав та просив його задовольнити. Від представника відповідача Вертокиївської сільської ради Житомирського району Житомирської області надійшла заява про розгляд справи без його участі, проти позову не заперечував. Відповідач ОСОБА_3, будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи, в судове засіння не з'явилась, причин неявки суду не повідомила.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає правилам, встановленим реченням другим ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні її фактичні обставини і відповідно ним правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача - ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1. Факт рідства з позивачем підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 від 30.01.1987 року.

Постановою нотаріуса від 4.07.2018 року №384/02-31 позивачу відмовлено у оформленні спадкових прав на майно ОСОБА_5 у зв'язку з відсутністю факту прийняття спадщини, а також у зв'язку з видачею свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_3.

Рішенням Новоград-Волинського районного суду Житомирської області по справі №285/3499/15-ц від 20.10.2015 року встановлено факт проживання однією сім'єю відповідача ОСОБА_3 з ОСОБА_5

18.12.2015 року ОСОБА_3 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_5 в повному обсязі.

Судом витребувано та досліджено спадкову справу №94/2015 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 Згідно довідки виконавчого комітету Несолонської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області від 21.08.2015 року №700 разом з ОСОБА_5 на день смерті та протягом шести місяців до дня смерті проживала відповідач ОСОБА_3, яка і прийняла спадщину, яка складається із земельної ділянки площею 1,70006 га, кадастровий номер якої НОМЕР_3, що розташована на території Вертокиївської сільської ради Житомирського району Житомирської області з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 18.12.2015 року, зареєстрованого в реєстрі за №1465.

Поважністю причини пропущення строку подання заяви про прийняття спадщини позивач вказує юридичну необізнаність з порядком прийняття спадщини, факт непроживання з батьком та перебування протягом тривалого часу за межами України.

Відповідач ОСОБА_3 подала відзив, яким позов не визнала у повному обсязі та просила відмовити у його задоволенні. В обгрунтування невизнання позову зазначила, що причини пропуску строку на прийняття спадщини, на які вказує позивач, не являються поважними, а відтак, позивач не мав об'єктивних, непереборних та істотних труднощів для завчасного прийняття спадщини після смерті батька.

Правовідносини, що склались між сторонами в даній справі, врегульовані наступними положеннями норм матеріального закону.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 78, ст. 81 ЦПК України оставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (ч. 1 ст. 1272 ЦК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

У відповідності до ч. 1 ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

Згідно із частиною першою статті 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, п'ятою та шостою ст.203 цього Кодексу.

Нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення (стаття 236 ЦК України).

Як роз'яснив Верховний Суд України, іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв'язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо (абз. 3 п.27 постанови Пленуму №7). Зокрема, підставами для визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним може бути оформлення його не уповноваженою на те посадовою особою; оформлення не за місцем відкриття спадщини; недодержання встановленої законом форми свідоцтва; видача свідоцтва, якщо серед імовірних спадкоємців за законом або заповітом є ненароджена дитина спадкодавця, зачата за його життя тощо. Свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним лише за рішенням суду.

Між тим, у пункті 2 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 міститься роз'яснення, відповідно до якого судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини:

1) юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини;

2) необізнаність особи про наявність спадкового майна;

3) похилий вік;

4) непрацездатність;

5) незнання про існування заповіту;

6) встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину;

7) відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини;

8) несприятливі погодні умови.

У справах №198/476/16-ц (Постанова від 18.01.2018 року), №712/656/15-ц (Постанова від 12.02.2018 року) та Постанові Верховного Суду від 6.06.2018 року, справа №595/9058/17-ц, касаційний суд вказав, що норми частини третьої стаття 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

Оскільки вимога позивача про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом у даній справі є похідною від першої - призначення додаткового строку для прийняття спадщини, а причиною пропуску строку представником позивача вказано саме юридичну необізнаність з порядком прийняття спадщини, суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні позову, оскільки вказана причина не являється поважною.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову - відмовити.

Повне рішення складено - 22 лютого 2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Є.О. Грубіян