Головуючий суду 1 інстанції - Река А.С.
Доповідач -Стахова Н.В.
Справа № 426/536/19
Провадження № 22-ц/810/584/19
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2019 року місто Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого: Стахової Н.В.,

суддів: Кострицького В.В., Назарової М.В.,

за участю секретаря судового

засідання: Сінько А.І.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: Приватне акціонерне товариство «ВФ Україна»

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Луганського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 ,

на рішення Сватівського районного суду Луганської області від 19 червня 2019 року, ухваленого Сватівським районним судом Луганської області у складі судді Реки А.С. у приміщенні того ж суду

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «ВФ Україна» про захист прав споживачів та стягнення моральної шкоди,

встановив:

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Сватівського районного суду Луганської області з позовом до Приватного акціонерного товариства «ВФ Україна» (далі по тексту відповідач - ПрАТ «ВФ Україна») з вимогами про захист прав споживача та відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог вказав, що за його заявою відповідач 01 лютого 2016 року підключив на номер позивача - НОМЕР_1 послугу 3 грн./хв. дзвінків за кордон, що підтверджено смс повідомленням. 20 лютого 2016 року позивач дізнався про нову послугу відповідача «Безкоштовні роумінгові вхідні хвилини СНД і Європа».

25 лютого 2016 року він поповнив свій рахунок на 50 грн., після консультації з оператором перевів ще 118 грн. на свій мобільний рахунок, потім вчинив дії щодо оформлення віртуальної страховки на 250000 грн., що прив`язана до мобільного номеру НОМЕР_1 , на цей номер отримав підтвердження у виді смс повідомлення.

25 лютого 2016 року на номер позивача надійшло смс-повідомлення з інструкцією про підключення пакету «Безкоштовні роумінгові вхідні хвилини СНД і Європа».

28 лютого 2016 року позивач підключив вказаний тариф, про що отримав повідомлення. У цей же день він отримав смс - повідомлення про «Базові тарифи у роумінгу» та смс, в якому зазначалось, що припинення послуги в роумінгу при відсутності грошей на рахунку технічно не можливо.

07 березня 2016 року, перебуваючи у горах Грузії, він спробував здійснити вихідний дзвінок, однак автовідповідач повідомив, що номер тимчасово заблокований.

19 березня 2016 року, коли позивач повернувся до України та зв`язався з оператором відповідача, йому повідомили про існування заборгованості у сумі 450 грн.

У зв`язку з тим, що позивач, перебуваючи за кордоном у горах, був позбавлений можливості зв`язатись з близькими, дозвонитись посольству, була заблокована можливість користуватись послугою інтернет-банк та послугою про страхові випадки, яка ідентифікує особу за номером телефону, він зазнав моральних страждань, що спричинили останньому істотну моральну шкоду.

На підставі викладеного та посилаючись на ст. 626,627,638 ЦК України, Закон України « Про телекомунікації», Закон України « Про захист прав споживачів» просив суд першої інстанції стягнути з відповідача на його користь 100000 (сто тисяч) гривень в якості відшкодування моральної шкоди та стягнути судові витрати.

Рішенням Сватівського районного суду Луганської області від 19 червня 2019 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «ВФ Україна» про захист прав споживачів та стягнення моральної шкоди, відмовлено за необґрунтованістю.

Не погодившись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій він просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, вирішити питання про судові витрати.

В обґрунтування скарги зазначив, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Також вказав, що суд не дав належної оцінки показанням свідків, які підтвердили, що його номер був вимкнений за несплату, відповідач не надав інформацію про вхідні дзвінки з 29 лютого по 18 березня 2016 року. За період з 29 березня по 18 березня 2016 року позивач не отримав жодного вхідного дзвінка. У зв`язку з відключенням «ВФ України» мобільного телефону в роумінгу у лютому - березні 2016 року він не мав можливості передати своїм рідним, що з ним все гаразд. Відключення телефону призвело до неможливості користуватися послугами, зв`язку з посольством, неможливістю сповістити про страховий випадок. Зазначеними діями відповідача йому заподіяно моральну шкоду, яку він оцінює в розмірі 100000 грн., та яку, посилаючись на ст. 23 ЦК України та Постанову Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року, просить стягнути з відповідача.

Від відповідача надійшов відзив, в якому викладені пояснення аналогічні до відзиву у суді першої інстанції. Відповідач зазначає, що дійсно між ним та позивачем було укладено договір про надання послуг мобільного зв`язку на мобільний номер НОМЕР_1 від 04.10.2005 року, в якому у п. 1.1. вказано, що абонент своїм підписом підтверджує правильність заповнених відомостей та що він ознайомлений з усіма тарифами оператора та Правилами користування мережами мобільного зв`язку.Крім того, ПрАТ «ВФ Україна» зазначає, що усі сервіси, які надаються абонентам фіксуються сертифікованими технічними устаткуваннями, що відповідають усім національним та міжнародним стандартам.Відповідач підтверджує той факт, що за замовленням позивача 01 лютого 2016 року по номеру телефону НОМЕР_1 було встановлено підключення послуги «0 за кордон» і її вартість складала 3 грн./хв. та ця вартість була встановлена на вихідні міжнародні дзвінки на мережу Росії та Грузії. 28 лютого 2016 року позивачем було замовлено підключення послуги «Безкоштовні роумінгові вхідні хвилини СНД і Європа» вартістю 100 грн., яка була сплачена абонентом. Згідно цієї послуги абоненту надавалось 50 хвилин на вхідні дзвінки у роумінгу строком на 1 місяць. Надалі з 28 лютого по 17 березня 2016 року обслуговування абонента здійснювалось роумінг-партнерами ПрАТ «ВФ Україна», які згідно п.9.1 Умов користування можуть самостійно встановлювати тарифи на усі послуги. Згідно інформації наданої у формі Довідкової інформації про надані послуги по мобільному номеру НОМЕР_1 за період з 28 лютого по 17 березня 2016 року вбачається, що абонент користувався наступними послугам на території Росії та Грузії: вхідні дзвінки -2шт. вартістю 0 грн./хвилина (відповідно до послуги «безкоштовні роумінгові вхідні хвилини СНД і Європа), вихідні дзвінки -15 шт. вартістю 30 грн./хвилина (відповідно до Базових тарифів у роумінгу), вихідні смс -4 шт. вартістю 8 грн./шт. Згідно роздруківки електронного звіту (ТАР- файл), що надається роумінгом- партнером, вбачається, що у період з 28 лютого по 17 березня 2016 року оператор надавав споживачу послуги зв`язку, про що заперечує позивач. Відповідачем надано розрахунок заборгованості за використані послуги зв`язку позивачем та вказано, що у зв`язку з несплатою заборгованості позивачем з 20 травня 2016 року дія договору від 04.10.2005 року була припинена, а відповідно припинене обслуговування номера телефона НОМЕР_1 абонента. Крім того, відповідач вважає, що договором не передбачено підстав та порядку відшкодування моральної шкоди. Згідно з Законом України « Про захист прав споживачів» моральна шкода відшкодовується у випадку недоліків продукції (дефекту в продукції), а ст. 22 цього ж Закону встановлено, що споживачі мають право на відшкодування моральної шкоди тільки в разі її заподіяння небезпечною для життя і здоров`я продукцією у випадках, передбачених законом. Також відповідач зазначив, що матеріали справи не містять жодного належного доказу про зазнання позивачем моральної шкоди, а тому цей факт абонентом не доведений. Крім того у 2018 році позивач звернувся до відповідача з вимогою про відновлення договору про надання послуг мобільного зв`язку, при цьому не висуваючи жодних претензій. Отже, на думку відповідача, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, та є такими, що не підлягають задоволенню.

В судовому засіданні позивач підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, надав пояснення аналогічні викладеним в апеляційній скарзі.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційну скаргу не визнав, просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Рішення суду вказаним вимогам відповідає.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами спору виникли договірні відносини на підставі договору від 04 жовтня 2005 року. Усі права та обов`язки сторін визначені договором та додатковою угодою від 18 грудня 2012 року. Посилання позивача на те, що оператором у період надходження останнього за кордоном, не було надано послуги зв`язку не доведено позивачем та спростовується наданою довідковою деталізованою інформацією щодо наданого обсягу телекомунікаційних послуг, а саме за період з 28 лютого по 17 березня 2016 року позивач користувався послугами смс, телефонував оператору, отримував вхідні дзвінки. Таким чином, факт припинення надання послуг у цей період не доведений. Також не доведено позивачем, що він зазнав моральної шкоди через неправомірні дії відповідача. Позивачем не надано жодного доказу на підтвердження своїх посилань щодо моральної шкоди, а тому суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню.

Колегія суддів погоджуються з правильними висновками суду першої інстанції, рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 04 жовтня 2005 року між позивачем та ЗАТ «Український мобільний зв`язок» було укладено договір послуг рухомого (мобільного) телефонного зв`язку. Підпис позивача в договорі свідчить, що останній був ознайомлений з тарифами оператора та правилами (умовами) користування мережами мобільного зв`язку.

18 грудня 2012 року між позивачем та ПАТ «МТС» було укладено додаткову угоду № 5362072 до Договору про надання послуг мобільного звязку № 2482882/1.11299649 від 04.10.2005 року.

Відповідно до договору добровільного страхування від нещасних випадків № DNH0NS-161Р8ВН, який було укладено між позивачем ОСОБА_1 та Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Інгосстрах», 25 лютого 2016 року позивач був застрахований від нещасних випадків на суму 250000 грн. Контактні телефони позивача, вказані у даному договорі страхування НОМЕР_1 , НОМЕР_3 .

З тексту смс-повідомлень, на контрактовому номері позивача НОМЕР_1 було встановлено послугу «Безкоштовні роумінгові вхідні хвилини - СНД і Європа» та повідомлено про базові тарифи у роумінгу: «вхідні /вихідні дзвінки В Україну і місцеві - 30 грн./хв., надіслано інструкції з користування послугами. Також, позивачу шляхом надсилання смс-повідомлень було повідомлено про те, що «для абонентів контракту припинення послуг у роумінгу при відсутності коштів на рахунку технічне неможливо. При вичерпанні коштів може виникнути борг».

Згідно довідкової деталізованої інформації щодо наданого обсягу телекомунікаційних послуг, сформованої за даними автоматизованої системи розрахунків за послуги (білінгової системи) про надані послуги по мобільному номеру НОМЕР_1 за період 20.02.2016 року по 21.03.2016 вбачається користування за період 28.02.2016 р. з 10год. 41хв. по 17.03.2016 р. до 21год. 39 хв. наступними послугами на території Росії та Грузії: вхідні дзвінки - 2 шт. вартістю 0грн/хвилина (відповідно до підключення послуги «Безкоштовні роумінгові вхідні хвилини СНД і Європа»), вихідні дзвінки - 15 шт. вартістю 30грн./хвилина (відповідно до Базових тарифів у роумінгу), Вихідні SMS - 4 шт. вартістю 8грн./шт. (відповідно до Базових тарифів у роумінгу), передача даних - 0,0Kb)».

На адресу позивача у березні 2016 року була направлена претензія на суму боргу 437,60 грн., а потім сума збільшилася до 557,60 грн., оскільки зазначений у претензії розмір боргу не був оплачений абонентом (а.с.90-91).

Згідно ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно до ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Статтями 1, 37 Закону України «Про телекомунікації» визначено, що абонент - це споживач телекомунікаційних послуг, який отримує телекомунікаційні послуги на умовах договору, котрий передбачає підключення кінцевого обладнання, що перебуває в його власності або користуванні, до телекомунікаційної мережі; оператор телекомунікацій - суб`єкт господарювання, який має право на здійснення діяльності у сфері телекомунікацій із правом на технічне обслуговування та експлуатацію телекомунікаційних мереж.

Правовими основами діяльності операторів, провайдерів телекомунікацій є пріоритет інтересів споживачів телекомунікаційних послуг, що кореспондує загальному змісту законодавства про захист прав споживачів.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 33 Закону України «Про телекомунікації» визначено, що споживачі телекомунікаційних послуг зобов`язанні дотримуватися Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, що затверджує Кабінет Міністрів України, зокрема, виконувати умови договору про надання телекомунікаційних послуг у разі його укладення, у тому числі своєчасно оплачувати отримані ними телекомунікаційні послуги.

Статтею 63 Закону України «Про телекомунікації» врегульовано порядок надання та отримання телекомунікаційних послуг. Положеннями цієї статті визначено, що телекомунікаційні послуги надаються відповідно до законодавства. Також визначено умови надання зазначених послуг, якими є укладення договору між оператором, провайдером телекомунікацій і споживачем телекомунікаційних послуг відповідно до основних вимог до договору про надання телекомунікаційних послуг, установлених національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації; та наявність оплати замовленої споживачем телекомунікаційної послуги.

У пункті 3 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №295 від 11.04.2012 року (надалі-Правила) надано ряд визначень, відповідно до яких: послуги рухомого (мобільного) зв`язку - послуги, які надаються оператором рухомого (мобільного) зв`язку і під час отримання яких кінцеве обладнання абонента може вільно переміщатися в межах телекомунікаційної мережі такого оператора або його роумінг-партнера із збереженням абонентського номера або мережевого ідентифікатора споживача.

Договором про надання послуг вважається правочин, укладений між споживачем і оператором, провайдером, за яким оператор, провайдер зобов`язується на замовлення споживача надавати послуги, а споживач - їх оплачувати (якщо інше не передбачено договором).

Згодою споживача є волевиявлення, виражене споживачем у будь-який спосіб, у тому числі вчинення дій, які можуть бути зафіксовані обладнанням оператора, провайдера (голосове, текстове повідомлення, використання сигналів тонового набору тощо).

Роумінгом, у розумінні Правил, є послуга, яка забезпечує можливість абонентові одного оператора рухомого (мобільного) зв`язку отримувати послуги в мережі іншого оператора із збереженням початкової реєстрації абонента в телекомунікаційній мережі свого оператора, а роумінг-партнери - оператори, що уклали договір про роумінг.

Припинення надання послуг - остаточне припинення оператором, провайдером надання споживачеві послуг внаслідок припинення дії чи зміни умов договору в частині скорочення переліку послуг, а також у випадках, встановлених законом.

Відповідно до п.14 Правил надання послуг здійснюється у разі: 1) укладення договору відповідно до основних вимог, встановлених НКРЗІ; 2) їх оплати споживачем. Надання програмної послуги абонентові здійснюється на підставі угоди, укладеної між абонентом і провайдером такої послуги відповідно до Закону України «Про телебачення і радіомовлення» та інших нормативно-правових актів.

Згідно із п.15 Правил до укладення договору оператор, провайдер зобов`язаний безоплатно надати споживачеві для ознайомлення вичерпну інформацію про зміст, якість, вартість та порядок надання послуг, зокрема: тарифи, тарифні плани на послуги із зазначенням мінімального строку їх дії, пільги з надання та оплати послуг; умови і порядок оплати послуг; перелік країн, з якими організований міжнародний телефонний зв`язок та в яких надається роумінг; порядок розгляду звернень споживачів.

Зазначена інформація повинна надаватися споживачеві у доступній формі шляхом розміщення у місцях продажу послуг, пунктах колективного користування, довідково-інформаційних, сервісних службах оператора, провайдера, на його веб-сайті. Крім того, на вимогу споживача може надаватися інша інформація про надання послуг відповідно до законодавства.

Згідно п.п.27, 39 Правил оператори, провайдери зобов`язані повідомляти абонентові під час першої реєстрації його кінцевого обладнання в мережі роумінг-партнера для отримання міжнародного роумінгу про суму коштів на особовому рахунку абонента (за наявності технічної можливості), вартість послуг телефонного зв`язку з абонентами країни перебування та України, з передачі текстових повідомлень, доступу до Інтернету, а також додатково повідомляти абонентові, з яким укладений договір у письмовій формі, про технічну неможливість припинення надання послуг у разі відсутності коштів на його особовому рахунку.

Відповідно до п. 2.4.1 укладеного між сторонами Договору було передбачено, що Абонент зобов`язаний користуватись послугами мобільного зв`язку у повній відповідності до умов укладеного Договору та Умовами (Правилами) користування мережами мобільного зв`язку Оператора, а також своєчасно сплачувати рахунки за надані послуги та плату за утримання номеру в мережі мобільного зв`язку Оператора по всіх телефонах, зареєстрованих на його особовому рахунку (плата за утримання номера в мережі сплачується і в тому випадку, коли надання послуг призупинено за несплату попередніх рахунків або за заявою Абонента). Фактичне використання Абонентом тієї чи іншої послуги означає, що така послуга була замовлена абонентом - відповідно до умов п.2.4.2 Договору.

Умови користування регулюють відносини між Оператором та Абонентом, права та обов`язки сторін, порядок укладення та припинення дії Договору, умови розрахунків, відповідальність сторін тощо. Умови користування набирають чинності з моменту їх затвердження та оприлюднення на сайті www.mts.com. ua . (п.1.1. Умов користування). Умови користування є невід`ємною складовою частиною укладеного між Оператором та Абонентом Договору/Угоди, що встановлюються та змінюються Оператором в односторонньому порядку (п.1.2. Умов користування).

Дані Умови користування розміщені на офіційному загальнодоступному веб-сайті ПрАТ «ВФ Україна».

Відповідно до п. 1.1. Договору, оператор надає замовлені абонентом згідно з договором послуги мобільного зв`язку в межах України. Міжнародний телефонний зв`язок здійснюється з країнами, що визначаються за вибором оператора.

Також пунктом 1.3 Договору передбачено, що надання послуг за цим договором починається після внесення абонентом на підставі відповідного рахунку оператора повної суми первинного авансу та його зарахування на особовий рахунок абонента.

Таким чином, сторонами не заперечується факт замовлення позивачем та підключення відповідачем послуг у роумінгу, їх вартість та умови використання; перебування позивача у Грузії в лютому-березні 2016 року, а також щодо розміру заборгованості за його номером телефону.

Відповідно до п.п.12.2, 12.3, 6.9 Умов (Правил) користування мережами мобільного зв`язку Умовах користування:

-мобільний зв`язок у силу своїх природних умов поширення радіохвиль може погіршуватися, перериватися або супроводжуватися перешкодами поблизу будинків, у тунелях, підвалах та інших підземних спорудах через локальні особливості рельєфу і забудови, метеорологічних умов та інших причин. У зв`язку з цим, такі перешкоди або відсутність зв`язку в окремих місцях, або надмірний трафік та користування зв`язком у певних місцях та у певний час, які можуть негативно впливати на наявність та потужність радіосигналів, не є фактом неналежного виконання Оператором свої зобов`язань;

-оператор не несе відповідальності за будь-які збитки, завдані дією на мережу мобільного зв`язку фізико-географічних чинників у зоні знаходження мобільного телефону Абонента (гроза, особливості рельєфу, вплив місцевих електромагнітних полів та інше), а також якщо телефон знаходиться поза зоною дії мобільної мережі. Оператор також не несе відповідальності за непрямі збитки, втрачену вигоду, які взагалі можуть виникнути;

-оператор не зобов`язаний оприлюднювати інформацію про тарифи та покриття іноземних роумінг-партнерів, наявність і якість послуг та не несе відповідальності за достовірність такої інформації у разі її оприлюднення, а також не несе відповідальності у разі зміни тарифів, послуг та покриття іноземних роумінг-партнерів.

Як вбачається з матеріалів справи обсяги наданих та отриманих послуг при використанні послуги роумінг позивачем на території Росії та Грузії зафіксовані автоматизованою системою розрахунків за телекомунікаційні послуги відповідача.

Довідковою інформацією про надані послуги по мобільному номеру НОМЕР_1 , інформацією наданою роумінг - партнерами підтверджується факт надання в період з 28.02.2016 року по 17.03.2016 року телекомунікаційних послуг в роумінгу за зазначеним номером та користування позивачем вказаними послугами, у тому числі послугою «Безкоштовні роумінгові вхідні хвилини СНД І Європа».

За таких обставин, доводи апеляційної скарги про те, що позивачу заподіяно моральну шкоду, до уваги не приймаються, оскільки останнім не доведений факт припинення надання відповідачем послуг зв`язку у роумінгу під час перебування позивача на території іншої країни.

Крім того, та обставина, що позивачу було підключено послугу «Безкоштовні роумінгові вхідні хвилини - СНД і Європа" підтверджується наявними в матеріалах справи світлокопіями знімків мобільного телефону.

Належних доказів тому, що неналежна якість зв`язку виникла саме з вини відповідача, а не була обумовлена перебуванням позивачем у гірській місцевості, також скаржником не надано.

Також, доводи позивача щодо припинення надання відповідачем послуг за його номером телефону спростовуються наданими відповідачем даними довідкової деталізованої інформації щодо наданого обсягу телекомунікаційних послуг, сформованої за даними автоматизованої системи розрахунків за послуги (білінгової системи) по мобільному номеру за період 20.02.2016р. по 21.03.2016р., згідно якої позивач протягом часу з 28.02.2016 року по 17.03.2016 року користувався послугами смс, телефонував оператору, і після повернення в Україну, 19.03.2016 року продовжував користуватися телекомунікаційними послугами по номеру НОМЕР_1 , зокрема приймати вхідні дзвінки.

Відповідно до частини 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, заподіяної в результаті порушення її прав.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Посилання скаржника на Закон України "Про захист прав споживачів", відповідно до положень якого позивач вважає, що має підстави для відшкодування моральної шкоди, також до уваги судом не приймаються, оскільки яке зазначалося вище, останнім не доведений факт заподіяння такої шкоди, і крім того, відповідно до цього Закону моральна шкода підлягає стягненню тільки у випадку заподіяння небезпеченою для життя і здоров`я людей продукцією.

Позивачем в порушення норми ст. 81 ЦПК України не надано доказів на підтвердження фактів та обставин протиправних дій відповідача та завданням йому моральної шкоди.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції на підставі ст. 375 ЦПК України вважає, шо апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 367 374,375,383,384 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Сватівського районного суду Луганської області від 19 червня 2019 року залишити без змін.

Постанова Луганського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту.

Повний текст постанови складено - 01 жовтня 2019 року.

Головуючий

Судді: