Ухвала

27 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 755/21917/14-ц

провадження № 61-24916св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Журавель В. І.,

учасники справи:

заявник - головне управління Державної міграційної служби України в м. Києві,

заінтересовані особи: ОСОБА_4, управління Державної міграційної служби України в Житомирській області,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві, яка підписана представником ОСОБА_5, на ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 21 червня 2017 року у складі колегії суддів: Гаращенка Д. Р., Невідомої Т. О., Пікуль А. А.,

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2014 року ОСОБА_4, заінтересовані особи: Дніпровський РВ ГУ ДМС у м. Києві, УДМС у Житомирській області звернулася із заявою про встановлення факту постійного проживання на території України.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 15 вересня 2014 року заяву задоволено. Встановлено факт, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, станом на 24 серпня 1991 року постійно проживала на території України.

21 листопада 2016 року ГУ ДМС України в м. Києві звернувся до суду із заявою про перегляд, у зв'язку з нововиявленими обставинами, рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 15 вересня 2014 року.

Заява мотивована тим, що в апеляційному порядку вказане рішення не переглядалося та набрало законної сили 26 вересня 2014 року. Після ухвалення рішення заявнику стали відомі істотні для справи обставини, які не були і не могли бути відомі на час розгляду справи.

21 жовтня 2016 року ГУ ДМС України в м. Києві отримало від департаменту захисту національної державності СБ України інформацію щодо фальсифікації судових доказів з метою отримання підстав для легалізації в Україні громадянам Вірменії, в тому числі громадянкою Вірменії ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до запиту управління контррозвідувальних заходів по боротьбі з тероризмом департаменту захисту національної державності СБ України від 24 травня 2016 №5/2/1-8662 від відокремленого підрозділу готель «Оберіг» ПАТ «Холдингова компанія «Київміськбуд» отримано відповідь від 25 травня 2016 року №107, що заявник ОСОБА_4 в період з 1989 по 2004 рік не була зареєстрована за вказаною адресою.

Крім того згідно отриманої інформації у загальноосвітній школі №141 м. Києва ОСОБА_4 навчалась тільки з вересня 1995 року.

Таким чином ГУ ДМС України в м. Києві вважало, що матеріали перевірок СБ України спростовують факт постійного проживання ОСОБА_4 в Україні станом на 24 серпня 1991 року.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 06 квітня 2017 року заяву ГУ ДМС України в м. Києві про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами задоволено. Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 15 вересня 2014 року скасовано у зв'язку з нововиявленими обставинами. У задоволенні заяви ОСОБА_4, заінтересовані особи: Дніпровський РВ ГУ ДМС України в м. Києві, управління ДМС України в Житомирській області про встановлення факту постійного проживання на території України відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що лист СБ України та надані інші докази, на які послався заявник є нововиявленим обставинами, які існувала на час розгляду справи і не були відомі заінтересованій особі на момент розгляду справи і такі обставини є істотними для розгляду справи.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 21 червня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволено частково. Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 06 квітня 2017 року скасовано. Заяву ГУ ДМС України в м. Києві про перегляд рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 15 вересня 2014 року у зв'язку з нововиявленими обставинами залишено без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що лист СБ України не може бути визнаний нововиявленою обставиною, оскільки вказані в ньому обставини могли бути встановлені під час розгляду справи за ініціативи заінтересованих осіб. Проте заінтересована особа - Управління ДМС України в Житомирській області знала про розгляд справи, що підтверджується наданими запереченнями від 15 вересня 2014 року (а. с. 32-33), проте нею не заявлялися жодні клопотання про витребування та встановлення відповідної інформації. Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 15 вересня 2014 року також не оскаржувалося в апеляційному порядку.

Аргументи учасників справи

У липні 2017 року ГУ ДМС України в м. Києві через представника ОСОБА_5 подало касаційну скаргу на ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 21 червня 2017 року, в якій просить скасувати оскаржене рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд порушив пункт 1 частини другої статті 361 ЦПК України (у редакції, чинній на момент прийняття оскарженого рішення), оскільки матеріали перевірок СБ України спростовують факт проживання ОСОБА_4 на території України станом на 24 серпня 1991 року. СБ України не є заінтересованою особою, тому не могло заявляти клопотань та оскаржувати рішення суду першої інстанції.

У листопаді 2018 року ОСОБА_4 через представника ОСОБА_7 надала письмові пояснення, в яких просить при розгляді справи врахувати постанову Верховного Суду від 18 жовтня 2018 року у справі № 755/20909/14-ц.

Короткий зміст ухвали суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 листопада 2017 року відкрито касаційне провадження у справі.

Рух справи

У статті 388 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), в редакції Закону України № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», який набрав чинності 15 грудня 2017 року, передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

На підставі підпункту 6 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України справу передано до Касаційного цивільного суду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У касаційній скарзі ГУ ДМС України в м. Києві міститься клопотання про повідомлення часу та дати судового засідання, а також розгляд справи за участю представника ГУ ДМС України в м. Києві.

Європейський суд з прав людини вказав, що процедура допуску скарг до розгляду та провадження виключно з питань права, на відміну від того, що стосується питань фактів, може відповідати вимогам статті 6 Конвенції, навіть якщо особі не була надана можливість бути особисто заслуханим апеляційним чи касаційним судом, за умови, якщо відкрите судове засідання проводилось у суді першої інстанції і якщо суди вищої інстанції не мали встановлювати факти справи, а тільки тлумачити відповідні юридичні норми (ZHUK v. UKRAINE, № 45783/05, § 32, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу. У разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.

У частині тринадцятій статті 7 ЦПК України передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи.

Тлумачення вказаних норм свідчить, що виклик учасників справи для надання пояснень у справі вирішується Верховним Судом з урахуванням встановленої необхідності таких пояснень. Тому у задоволенні клопотання потрібно відмовити.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача про проведення підготовчих дій та обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, колегія суддів встановила відсутність підстав, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України. Тому колегія суддів, з урахуванням категорії та складності справи, призначає справу до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п'яти суддів.

Керуючись статтями 7, 260, 400, 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві про повідомлення часу та дати судового засідання, а також розгляд справи за участю представника Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві відмовити.

Справу № 755/21917/14-ц за заявою Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві в особі Дніпровського районного відділу про перегляд судового рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 15 вересня 2014 року у зв'язку з нововиявленими обставинами призначити до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п'яти суддів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

Н. О. Антоненко

В. І. Журавель