ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2019 року

м. Харків

Справа № 644/3191/17

Провадження № 22-ц/818/1227/19

Категорія: інші

Апеляційний суд Харківської області у складі:

судді-доповідача: Кіся П.В.,

суддів: Хорошевського О.М., Яцини В.Б.,

за участю секретаря - Пузікової Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові справу заапеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Фармак»

на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 08 листопада 2018 року у складі судді Попової В.О. про встановлення способу і порядку виконання судового рішення

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Фармак», третя особа Генеральний директор публічного акціонерного товариства «Фармак» Жебравська Філя Іванівна про виправлення запису в трудовій книжці відповідно до законодавства України,-

встановив:

24 травня 2018 року надійшла заява приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Наконечного І.М. в якій він просив встановити спосіб і порядок виконання судового рішення, а саме, щодо проведення виконавцем перевірки відповідності наказу ПАТ «ФАРМАК» від 31.01.2018 року № 10, виданого на виконання рішення Апеляційного суду Харківської області від 29.11.2017 року, змісту резолютивної частини рішення та необхідності перевірки даного наказу вимогам діючого законодавству України.

В обґрунтування заяви приватний виконавець посилався на те, що на його виконанні знаходяться виконавчі листи. Представником боржника, Тесля Ю.О. заявлено про готовність виконати рішення суду та внести необхідні записи до трудової книжки ОСОБА_2 та надано копію наказу № 10 від 31.01.2018 виданого на виконання рішення Апеляційного суду Харківської області по справі № 644/3191/17 від 29.11.2017 року, про що складено акти приватного виконавця від 16.03.2018 року. Стягувач, ОСОБА_2 ознайомилась з наданим боржником наказом повідомила, що даний наказ не відповідає вимогам, визначеним судовим рішенням, а тому рішення суду не виконане та відповідно не надано боржнику трудову книжку для внесення відповідних записів.

Сторонами подано клопотання приватному виконавцю, зокрема стягувач, ОСОБА_2 вимагає витребувати від ПАТ «ФАРМАК» наказ, який підлягає внесенню в трудову книжку відповідно до вимог законодавства України.

Боржник ПАТ «ФАРМАК» заявив клопотання, що вимоги стягувача безпідставні, такі що не передбачені судовим рішенням, вимагає зобов'язати стягувача надати трудову книжку для виконання судового рішення.

Посилаючись на викладене та вважаючи, що виникли обставини, що ускладнюють примусове виконання судового рішення, а саме, що боржник, ПАТ «ФАРМАК» заявив про готовність виконання рішення, відповідно до резолютивної частини виконавчого документа, однак не має можливості вчинити виконання рішення по причині, що стягувач, ОСОБА_2 не надає власну трудову книжку, а стягувач, ОСОБА_2 пояснює відмову надати трудову книжку посиланням на те, що наказ, виданий боржником на виконання рішення суду не відповідає діючому законодавству України та відповідно змісту рішення суду, а тому виконання рішення, без перевірки відповідності наказу ПАТ «ФАРМАК» від 31.01.2018 № 10, виданого на виконання рішення Апеляційного суду Харківської області по справі № 644/3191/17 від 29.11.2017 року, змісту резолютивної частини, призведе до порушення встановлених законодавством прав, приватний виконавець просив задовольнити його подання.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 08 листопада 2018 року заяву ПВ виконавчого округу міста Києва Наконечного І.М. задоволено.

Суд вирішив встановити спосіб і порядок виконання рішення Апеляційного суду Харківської області від 29.11.2017 по справі №644/3191/17, а саме зобов'язати ПАТ «Фармак» (Україна, м. Київ ):

- видати Наказ (Розпорядження) гендиректора ПАТ «Фармак» (Україна, м. Київ) про прийом на роботу ОСОБА_2 Директором представництва ПАТ «Фармак» (Україна) у Республіці Білорусь з 01.04.2014 у відповідності до типової форми №П-1, затвердженої наказом Держкомстату України від 5 грудня 2008 р. № 489;

- видати Наказ (Розпорядження) гендиректора ПАТ «Фармак» (Україна, м.Київ) про звільнення з роботи ОСОБА_2 з посади директора представництва «Фармак» (Україна) у Республіці Білорусь у зв'язку із закінченням строку трудового договору на підставі п.2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України з 24.02.2017 у відповідності до типової форми №П-4, затвердженої наказом Держкомстату України від 5 грудня 2008 р. № 489;

- до внесення виправленого запису у трудову книжку ОСОБА_2 під підпис ознайомити стягувача ОСОБА_2 з оригіналом Наказу (Розпорядження) гендиректора ПАТ «Фармак» (Україна, м. Київ) про прийом на роботу ОСОБА_2 Директором представництва ПАТ «Фармак» (Україна) у Республіці Білорусь.

- до внесення виправленого запису у трудову книжку ОСОБА_2 під підпис ознайомити стягувача ОСОБА_2 з оригіналом Наказу (Розпорядження) гендиректора ПАТ «Фармак» (Україна, м. Київ) про звільнення з роботи ОСОБА_2 з посади директора представництва ПАТ «Фармак» (Україна) у Республіці Білорусь у зв'язку із закінченням строку трудового договору на підставі п.2 ч.І ст.36 КЗпП України.

- заборонити Приватному виконавцю виконавчого округу міста Києва Наконечному І.М. надавати оцінку Наказу по ВК ПАТ «ФАРМАК» (Україна) від 31.01.2018 № 10 «З особового складу» в частині відповідності змісту резолютивної частини Рішення Апеляційного суду Харківської області від 29.11.2017 по справі №644/3191/17.

- заборонити Приватному виконавцю виконавчого округу міста Києва Наконечному Ігорю Михайловичу надавати оцінку Наказу по ВК ПАТ «ФАРМАК» (Україна) від 31.01.2018 № 10 «З особового складу» в частині відповідності діючому законодавству України.

В апеляційній скарзі ПАТ «Фармак» просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою залишити заяву приватного виконавця без задоволення.

Обґрунтовуючи скаргу ПАТ «Фармак» вказує, що суд першої інстанції постановив ухвалу, резолютивна частина якої містить суперечливі висновки про те, що заява приватного виконавця начебто задоволена. Однак ця вказівка фактично суперечить іншим положенням резолютивної частини судового рішення, яким не лише не задоволено заяву приватного виконавця шляхом встановлення такого способу виконання рішення, про який просив виконавець, а натомість у певній формі накладено заборону на реалізацію того способу виконання рішення, який просив установити приватний виконавець.

Крім того, суд першої інстанції не правильно встановив обставини, що є істотними для вжиття заходів, передбачених статтею 435 ЦПК України, а саме: суд дійшов помилкового та нічим не підтвердженого висновку «про наявність ускладнень, що унеможливлюють примусове виконання рішення Апеляційного сулу Харківської області віл 29 листопада 2017 року», однак, як убачається з обставин виконавчого провадження та матеріалів справи, єдиною перешкодою, що не дозволяє повністю виконати вказане судове рішення, є відмова Позивача - ОСОБА_2 надати ПАТ «Фармак» трудову книжку для виправлення відповідних записів щодо її прийняття на посаду директора представництва ПАТ «Фармак» (Україна) в Республіці Білорусь та звільнення з цієї посади.

Суд першої інстанції безпідставно та всупереч порядку здійснення судочинства вдався до оцінки відповідності наказу ПАТ «Фармак» №10 від 31 січня 2018 року «З особового складу», а також наказів від 25.02.2014 №1-к «О вступлении в должность» та б/н від 24.02.2017 щодо звільнення ОСОБА_2 вимогам чинного законодавства України при вирішенні питання, яке розглядається згідно зі статтею 435 ЦПК України.

Накази від 25.02.2014 №1-к «О вступлении в должность» та б/н від 24.02.2017 щодо звільнення ОСОБА_2 є чинними, не скасованими, не оскаржувались в установленому порядку. Перевірка відповідності вказаних наказів вимогам чинного законодавства України може здійснюватися виключно при вирішенні відповідного спору судом, що здійснюватиметься з дотриманням усіх засад судочинства, а не при вирішенні питання щодо встановлення способу і порядку виконання судового рішення, предметом спору у якому вищезазначені накази не являлись.

Таким чином, на думку скаржника, суд першої інстанції своїм рішенням фактично доповнив рішення Апеляційного суду Харківської області від 29 листопада 2017 року встановленням ПАТ «Фармак» нових обов'язків, зобов'язати виконати які позивач, звертаючись до суду із позовом, не просила. Тим самим, суд першої інстанції вийшов за межі наданих законом повноважень.

В наданому апеляційному суду відзиві ОСОБА_2 посилається на положення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на висновки Верховного Суду у інших справах, на рішення ЄСПЛ і просить визнати неповажними заявлені представником ПАТ «ФАРМАК» доводи про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково за таких підстав.

Згідно з ч. 1, ч. 3 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Зміна способу та порядку виконання рішення - це визначена законодавством послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем, а також права і обов'язки суб'єктів виконавчого провадження під час їх вчинення. Тобто судом вживаються нові заходи для реалізації рішення суду в разі неможливості його виконання у порядку і спосіб, що встановлені раніше.

Зміна способу і порядку виконання рішення полягає у заміні одного заходу примусового виконання іншим.

При вирішенні питання про зміну способу виконання суд повинен з'ясувати обставини, що свідчать про абсолютну неможливість виконання рішення.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Тлумачення положень вищевказаної правової норми дає підстави дійти висновку, що питання про встановлення способу і порядку виконання рішення суду або його зміну може бути розглянуто у виняткових випадках, що обумовлені об'єктивними ускладненнями при виконанні судового рішення.

Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений.

При цьому суд не може змінити рішення по суті.

Поняття «спосіб і порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, що встановлено статтею 16 ЦК України. Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений.

З урахуванням системного тлумачення вказаних норм права, зміна способу і порядку виконання, за доведеності зазначених в цих нормах підстав, повинна відбуватися в межах вимог того позову, стосовно якого було ухвалено відповідне судове рішення, яке перебуває на примусовому виконанні.

Відповідно до матеріалів справи рішенням Апеляційного суду Харківської області від 29.11.2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 було задоволено. Апеляційний суд скасував заочне рішення Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 06 вересня 2017 року скасовано і ухвалив нове рішення, яким: зобов'язав ПАТ «ФАРМАК» привести записи № 25 від 25 лютого 2014 року та № 26 від 24 лютого 2017 року відповідно до діючого законодавства України, а саме: записи №25 і №26 у трудовій книжці ОСОБА_2, зроблені керівником департаменту експортних ринків Публічного акціонерного товариства «ФАРМАК» Сандульською М.В. за довіреністю № 17-10/60 від 24 лютого 2017 року визнати недійсними; зобов'язати ПАТ «ФАРМАК» зробити в графі 3 трудової книжки ОСОБА_2 запис згідно чинного трудового законодавства України про прийом на роботу: «Прийнята на посаду директора представництва ПАТ «ФАРМАК» (Україна) в Республіці Білорусь»; зобов'язати ПАТ «ФАРМАК» зробити в графі 4 трудової книжки ОСОБА_2 запис згідно чинного трудового законодавства України про прийом на роботу, вказавши дійсний номер наказу ПАТ «ФАРМАК» (Україна) про призначення на посаду директора представництва; зобов'язати ПАТ «ФАРМАК» зробити в графі 3 трудової книжки ОСОБА_2 зробити запис згідно чинного трудового законодавства України про звільнення: «Звільнена у зв'язку із закінченням строку трудового договору на підставі п.2 ч.1 ст.36 КЗпП України»; зобов'язати ПАТ «ФАРМАК» зробити в графі 4 трудової книжки ОСОБА_2 запис згідно чинного трудового законодавства України про звільнення ОСОБА_2, вказавши дійсний номер наказу ПАТ «ФАРМАК» (Україна) про звільнення з посади директора представництва; зобов'язати ПАТ «ФАРМАК» завірити внесені записи підписом посадової особи ПАТ «ФАРМАК» (Україна) та печаткою ПАТ «ФАРМАК» (Україна); вирішено вимогу щодо стягнення судового збору.

З наданих приватним виконавцем матеріалів вбачається, що на виконання рішення Апеляційного суду Харківської області по справі № 644/3191/17 від 29.11.2017 рокувиконачим директором ПАТ «ФАРМАК» 31.01.2018 р. підписано наказ по ВК № 10 «З особового складу», в якому зазначено: на виконання рішення апеляційного суду Харківської області від 29 листопада 2017 року по справі №644/3191/17, внести такі зміни:

- до наказу № 1-к від 25.02.2014 p., виклавши формулювання про прийом на роботу в наступній редакції: «Прийняти ОСОБА_2 на посаду директора Представництва ПАТ «Фармак» (Україна) в Республіці Білорусь, з 25 лютого 2014 р.».

- до наказу від 24.02.2017 p., виклавши формулювання про звільнення з роботи в наступній редакції «Звільнити ОСОБА_2, 24 лютого 2017 року, у зв'язку із закінченням строку трудового договору, на підставі п.2 ч. 1 ст.36 КЗпП України». (а.с. 10)

В ході розгляду подання приватного виконавця до Орджонікідзевського районного суду м.Харкова стягувач ОСОБА_2 звернулася із заявою, в які просила:

1.Заборонити приватному виконавцю виконавчого округу міста Києва Наконечному І.М. без розгляду в суді та рішення суду визнавати наказ ПАТ «ФАРМАК» від 31.01.2018р. №10 таким, що відповідає змісту резолютивної частини рішення Апеляційного суду Харківської області від 29.11.2017 року у справі №644/3191/17;

2.Заборонити приватному виконавцю виконавчого округу міста Києва Наконечному І.М. без розгляду в суді та рішення суду визнавати наказ ПАТ «ФАРМАК» від 31.01.2018р. №10 таким, що відповідає діючому законодавству України;

3.Зобов'язати приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Наконечного І.М. надати боржником ПАТ «ФАРМАК» наказ або розпорядження

гендиректора ПАТ «Фармак» (Київ, Україна) про прийом на роботу ОСОБА_2 на посаду директора представництва в Білорусі відповідно чинному законодавству України - типової форми №П-1, затвердженої наказом Держкомстату України від 5 грудня 2008 р. № 489.

3.Зобов'язати Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Наконечного Ігоря Михайловича надати Боржником ПАТ «Фармак» наказ або розпорядження гендиректора ПАТ «Фармак» (Київ, Україна) про звільнення ОСОБА_2 з посади директора представництва в Білорусі відповідно чинному законодавству України - типової форми №П-4, затвердженої наказом Держкомстату України від 5 грудня 2008 р. № 489.

4.Зобов'язати Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Наконечного Ігоря Михайловича зобов'язати Боржника ПАТ «Фармак» ознайомити під підпис ОСОБА_2 з наказом або розпорядженням гендиректора ПАТ «Фармак» (Київ, Україна) про прийом на роботу ОСОБА_2 на посаду директора представництва в Білорусі перед внесенням запису в трудову книжку ОСОБА_2 Наказ, розпорядження про прийом на роботу має відповідати чинному законодавству України - типовій формі №П-1, затвердженої наказом Держкомстату України від 5 грудня 2008 р. № 489.

5.Зобов'язати Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Наконечного Ігоря Михайловича зобов'язати Боржника ПАТ «Фармак» ознайомити під підпис ОСОБА_2 з наказом або розпорядженням гендиректора ПАТ «Фармак» (Київ, Україна) про звільнення ОСОБА_2 з посади директора представництва в Білорусі перед внесенням запису в трудову книжку ОСОБА_2 Наказ, розпорядження про звільнення має відповідати чинному законодавству України - типовій формі №П-4, затвердженої наказом Держкомстату України від 5 грудня 2008 р. № 489.

Постановляючи ухвалу 08.11.2018 року про задоволення заяви приватного виконавця суд першої інстанції поклав на ПАТ «Фармак» зобов'язання здійснити певні юридично значимі дії, здійснення яких не передбачалося рішенням Апеляційного суду Харківської області від 29 листопада 2017 року, а також поклав обов'язки у виді заборони вчиняти певні дії на приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Наконечного І.М.

При цьому поза увагою суду залишилася та обставина, що таких вимог не має в заяві приватного виконавця від 15.05.2018 року, з якою той звертався з метою встановлення способу і порядку виконання судового рішення Апеляційного суду Харківської області від 29 листопада 2017 року, а не з метою вирішення інших спірних правовідносин, що знаходяться поза межами вказаної справи.

Фактично суд вийшов за межі повноважень, обумовлених статтею 435 ЦПК України і вирішив питання, поставлені в заяві ОСОБА_2.(а.с. 23-24)

Встановлюючи спосіб виконання рішення Апеляційного суду Харківської області від 29.11.2017 року суд першої інстанції вдався до зміни рішення суду, оскільки накази від 25.02.2014 №1-к «О вступлении в должность» та б/н від 24.02.2017 щодо звільнення ОСОБА_2 у передбаченому законом порядку не оскаржувались і судом не переглядалися.

Разом з тим, питання, зазначені в звернення приватного виконавця від 15.05.2018 року, фактично залишилися не вирішеними.

Оскільки при постановленні оскаржуваної ухвали районним судом порушено норми процесуального права, що призвело до постановлення помилкової ухвали, яка перешкоджає вирішенню питання, передбаченого ст.435 ЦПК України, суд апеляційної інстанції скасовує оскаржену ухвалу з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 379, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Фармак» задовольнити частково.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 08 листопада 2018 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку, відповідно до статті 389 ЦПК України, не підлягає.

Повне судове рішення складено 26 лютого 2019 року

Головуючий - П.В. Кісь

Судді: О.М. Хорошевський

В.Б. Яцина