У Х В А Л А

04 березня 2019 року Справа № 608/2223/18

Номер провадження2/608/50/2019

Чортківський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого суду судді Парфенюка В. І.

з участю секретаря Южди Л. С.,

розглянувши клопотання представника позивачки ОСОБА_1 - адвоката Голодена Олександра Михайловича про накладення арешту на майно, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивачки Голоден О. М. звернувся до суду із клопотанням про накладення арешту на майно, в якому вказав, що в провадженні суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог: приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу Левковича С. М., приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу Усик Г. Я. про визнання заповіту недійсним.

У заяві він вказує, що позивачка як спадкоємець третьої черги згідно ст. 1263 ЦК України звернулася з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 до приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу Усик Г.Я., на підставі чого останньою була відкрита спадкова справа. Також, приватним нотаріусом Усик Г.Я. її було повідомлено, що 07.06.2017 року спадкодавцем ОСОБА_6 було складено заповіт, який посвідчений приватним нотаріусом Чортківського районного нотаріального округу Тернопільської області Левковичем С.М., відповідно до якого остання заповіла все своє майно ОСОБА_3 Згідно відповіді нотаріуса Усик Г.Я. видачу свідоцтва про право на спадщину відповідно до даного заповіту було припинено, та рекомендовано в строк до 15.11.2018 року надати відповідне підтвердження звернення до суду із позовом про визнання недійсним заповіту. Виконуючи вимоги приватного нотаріуса Усик Г.Я. в термін до 15.11.2018 року, стороною позивача було зареєстровано в Чортківському районному суді позовну заяву про визнання заповіту недійсним, про що того ж дня було особисто повідомлено приватного нотаріуса Усик Г.Я., проте остання 16.11.2018 року видала на ім'я відповідача свідоцтво про право на спадщину, яким передає у власність фактично предмет спору.

На сьогоднішній день існують всі ризики того, що відповідач, будучи єдиним власником спадкового майна, яке належало спадкодавцю ОСОБА_6, може здійснити продаж квартири АДРЕСА_1.

Визнання заповіту недійсним призведе до повернення його сторін у первинне становище, тобто поновлення за позивачкою права на спадщину після смерті ОСОБА_6 Оскільки відчуження спадкового майна з боку відповідача на користь третьої особи унеможливить в подальшому, в разі скасування заповіту, скористатися спадкоємцю по закону своїм правом на спадщину, тому представник позивачки просить накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 до розгляду справи по суті.

Суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню з таких мотивів.

Відповідно до ст. 149 Цивільного процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи, має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може суттєво ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Вивчивши клопотання про забезпечення позову, враховуючи принципи здійснення цивільного судочинства, співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, суд приходить до висновку про обґрунтованість наведених у ньому доводів, оскільки вбачаються достатні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення може ускладнити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду, так як є обґрунтовані підстави вважати, що квартира бути відчужена відповідачем.

Відтак заява представника позивача про забезпечення позову підлягає задоволенню у повному обсязі.

Як передбачено положеннями ч. 7 ст. 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, а також вирішує питання зустрічного забезпечення.

Суд зазначає про відсутність обставин, з якими законодавець встановив обов'язок суду на застосування зустрічного забезпечення, згідно з ч. 3 ст. 154 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 149-154, 157 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_2, що належить на праві приватної власності ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової каркти платника податків НОМЕР_1, АДРЕСА_3).

Копію ухвали направити для негайного виконання заявниці, відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги Тернопільському апеляційному суду протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: В. І. Парфенюк