Житомирський апеляційний суд
Справа №0603/2-405/11 Головуючий у 1-й інст. Вдовиченко Т. М.
Категорія 59 Доповідач Коломієць О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2019 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді: Коломієць О.С.

суддів: Талько О.Б., Шевчук А.М.

з участю секретаря

судового засідання: Добровольської Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу № 0603/2-405/11 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» про заміну сторони виконавчого провадження у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором

за апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3 на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 06 листопада 2018 року, яка постановлена суддею Вдовиченко Т.М. в м. Бердичіві Житомирської області

в с т а н о в и в:

У квітні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» (далі - ТОВ «ФК «Укрфінстандарт») звернулось до Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області із заявою про заміну стягувача ПАТ «УкрСиббанк» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Укрфінстандарт» у справі №2-405/11 за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування поданої заяви зазначено, що відповідно до рішення Бердичівського міськрайонного суду від 10.05.2011 р. у справі № 2-405/11, солідарно стягнуто з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором №0 від 07.09.2007 року в розмірі 1 413 867,99 грн., 1700,00 грн. судового збору та 120,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення.

13 лютого 2018 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» був укладений договір факторингу №104, відповідно до умов якого, право грошової вимоги за кредитним договором №0 від 07.09.2007 року, укладеним між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2, перейшло до ТОВ «ФК «Укрфінстандарт».

Відповідно до умов зазначеного договору та згідно статей 512, 514 ЦК України у зобов'язанні позичальника за кредитним договором відбулася зміна кредитора, а ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» набуло статусу нового кредитора і є правонаступником стягувача за рішенням Бердичівського міськрайонного суду від 10.05.2011 року по справі № 2-405/11. В зв'язку з чим, заявник просив замінити стягувача ПАТ «УкрСиббанк» на правонаступника - ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт».

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 06 листопада 2018 року заяву ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» про заміну сторони виконавчого провадження задоволено, замінено сторону виконавчого провадження, а саме первісного стягувача ПАТ «УкрСиббанк» на його правонаступника - ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» у справі № 2-405/11.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подали апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просять ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні заяви про заміну стягувача. В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначають, що на день укладення договору факторингу між ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» та ПАТ «УкрСиббанк» від 13.02.2018 року, рішення Бердичівського міськрайонного суду від 10.05.2011 року по справі № 2-405/11 вже було виконано. Зокрема, 04.01.2017 р. реалізовано предмет іпотеки на користь ПАТ «УкрСиббанк», від продажу якого було отримано 1 246 033,00 грн., які, зокрема, були спрямовані і на виконання зазначеного рішення суду. 21 березня 2017 року виконавче провадження за виконавчим листом №2-405/11 про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 в сумі 1 413 867,00 грн. на користь АТ «УкрСиббанк» було завершено на підставі п.2 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», у зв'язку з відсутністю майна на яке можливо звернути стягнення. За таких обставин, на думку апелянта, у суду не було жодних підстав для задоволення заяви ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» про заміну стягувача.

Учасники справи в судове засідання не з'явились, хоча про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Від представника ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» до суду надійшло клопотання про розгляд справи без його участі.

За приписами ст. 372 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З урахуванням наведеного, колегія суддів здійснює розгляд справи за відсутності всіх учасників справи, які не з'явились в судове засідання та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Судом встановлено, що 10.05.2011 р. Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області у справі № 2-405/11 ухвалено рішення, яким солідарно стягнуто з ОСОБА_2 ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором №0 від 07.09.2007 року в розмірі 1 413 867,99 грн., 1700 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення (а.с.9).

13 лютого 2018 р. між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» укладено договір факторингу №104, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором №0 від 07.09.2007 р., укладеним між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2, ОСОБА_3, перейшло до ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» (а.с.4-6).

З матеріалів справи вбачається, що виконавче провадження, яке було відкрито на підставі виконавчого листа № 2-405/11 про стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ «Укрсоцбанк» заборгованості за кредитним договором в сумі 1 413 867,99 грн., було завершено 21.03.2017 року на підставі п.2 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», у зв'язку з відсутністю майна, на яке можливо звернути стягнення. За даним виконавчим листом було здійснено стягнення в сумі 450 676,15 грн. за рахунок реалізації іпотечного майна, а саме: нежитлової будівлі, двоповерхової, магазин промислових та продовольчих товарів під літерою А-2, загальною площею 311,5 кв. м., з цегли за адресою: м. Бердичів, вул. Житомирська, 820а, земельної ділянки площею 0,0481 га, індексно-кадастровий номер :01:014:0052. Зазначений виконавчий лист було повернуто стягувачу і на повторне виконання до відділу ДВС він не надходив.

По виконавчому листу № 2-405/11 про стягнення судового збору з ОСОБА_2 в сумі 910,00 грн. на користь АТ «Укрсоцбанк», виконавче провадження було завершено 21.03.2017 р. на підставі п.9 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження», у зв'язку фактичним виконанням рішення зазначеного у виконавчому документі (судовий збір стягнуто за рахунок реалізації іпотечного майна) (а.с.59-60).

Підставами виникнення цивільних прав і обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов'язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов'язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу.

За змістом ст. 512 ЦК України, ст. 442 ЦПК України та ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов'язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пп. 1, 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв'язку із такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв'язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов'язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов'язки в зобов'язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

При цьому, виконання судового рішення - це заключний етап юрисдикційної діяльності. Без належної реалізації цієї стадії юрисдикційної діяльності втрачається сенс попередньої діяльності суду та інших органів, які уповноважені на здійснення захисту прав, свобод та законних інтересів фізичних, юридичних осіб, територіальних громад та держави.

Виконанням судового рішення завершується процес захисту суб'єктивних майнових та особистих немайнових прав громадян та юридичних осіб шляхом їх фактичної реалізації у спосіб та в порядку, визначених Конституцією України та законами України.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Обов'язковість рішень суду є також однією з основних засад судочинства в Україні (п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України).

Отже, після набрання законної сили відповідним судовим рішенням, воно підлягає обов'язковому виконанню сторонами справи, які, виходячи із суті такого рішення, зазвичай набувають процесуального статусу стягувача та боржника, а у разі відсутності добровільного виконання судового рішення боржником - вчиняються дії щодо його примусового виконання у спосіб та в порядку, що визначені, зокрема Законом України «Про виконавче провадження», зокрема ініціювання відкриття виконавчого провадження, тощо.

Крім того, забезпечення належного виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту ст.ст. 512, 514 ЦК України та ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», а тому висновок суду першої інстанції про заміну сторони у виконавчому провадженні, яке повністю не виконане на даний час, є вірним.

Наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвала постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 залишити без задоволення, а ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 06 листопада 2018 року- без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 27 лютого 2019 року.

Головуючий Судді