Справа № 627/386/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2019 року смт. Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі :

головуючого Вовк Л.В.

з участю секретаря Казакової О.С.,

відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк „ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в :

В квітні 2018 року публічне акціонерне товариство комерційний банк „ПриватБанк « ( далі- ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В позовній заяві позивач вказав, що згідно кредитного договору №б/н від 03.10.2005 р. , ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 4510,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. Крім того , відповідно до укладеного договору № HAUBSE00000224 від 19.01.2006 року ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 15000 ,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 15.01.2009 року. 04.06.2008 р. ОСОБА_2 помер .Позивачем 10.02.2017 р. було направлено до Краснокутської державної нотаріальної контори претензію кредитора та отримано відповідь , що спадкоємцем померлого є ОСОБА_1 В квітні 2017 р. банк направив ОСОБА_1 лист-претензію , згідно якого позивач пред»явив свої вимоги , але борг остання не сплатила. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №б/н від 03.10.2005 р. у сумі 2953,36 грн. та заборгованість за кредитним договором № HAUBSE00000224 від 19.01.2006 року у сумі 6892,37 грн. та сплачений судовий збір у сумі 1762 ,00 грн.

У судове засідання представник позивача не з»явився , подав заяву про слухання справи у його відсутність, позов підтримав, просить задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні позов не визнала , просила в позові відмовити .

Суд, вислухавши пояснення відповідача , дослідивши докази по справі , дійшов до наступних висновків.

Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено , що 03.10.2005 року між ПАТ КБ « ПриватБанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір , згідно умов якого позичальник отримав кредит у розмірі 4510,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору.

19.01.2006 року між ПАТ КБ « ПриватБанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № HAUBSE00000224 від 19.01.2006 року , згідно умов якого позичальник отримав кредит у розмірі 15000 ,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 15.01.2009 року.

ОСОБА_2 помер 04.06.2008 року , про що свідчить свідоцтво про смерть серії 1-ВЛ 168082.

Станом на 04.06.2008 р., тобто день смерті , заборгованість ОСОБА_2 перед банком по договору №б/н від 03.10.2005 р. складає 2953,36 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 2711,05 грн.; заборгованості за відсотками 242,31 грн..

Заборгованість по кредитному договору № HAUBSE00000224 від 19.01.2006 року становить 6892,37 грн. , яка складається з заборгованості за кредитом 6153,37 грн., заборгованості за відсотками - 289,00 грн., заборгованості по комісії 450 грн.

Згідно наданого банком розрахунку заборгованості за договором б/н від 03.10.2005 р. , платежі на погашення заборгованості за договором ОСОБА_2 , починаючи з квітня 2008 р. не здійснював. Однак , 11.10.2014 р. був здійснений платіж в сумі 11082,33 грн.

Згідно розрахунку заборгованості по кредитному договору № HAUBSE00000224 від 19.01.2006 року , заборгованість сплачено 29.04.2008 р. у сумі 14, 34 грн. Крім того , у вказаному розрахунку відомості про заборгованість в період з серпня 2009 р. по 27.02.2015 р., з 27.02.2015 р. по 11.08.2017 р. взагалі відсутні .

Як вбачається зі спадкової справи № 333/2008 р. спадкоємцем померлого ОСОБА_2 є його дружина ОСОБА_1

У справі, банк просить стягнути зі спадкоємця заборгованість, яка виникла внаслідок невиконання спадкодавцем, ОСОБА_2 зобов»язань за кредитними договорами, право вимоги у банка до боржника за яким виникло з 15.01.2009 року (строк закінчення дії кредитного договоруHAUBSE00000224 від 19.01.2006 року ).

Згідно листа адресованого Краснокутській державній нотаріальній конторі від 21.01.2013 р. банку відомо про смерть ОСОБА_2 , який помер 04.06.2008 р.

Крім того , листом Краснокутської ДНК від 08.02.2017 р. кредитор повідомлений про заведення спадкової справи №333/2008 року і про прийняття спадщини ОСОБА_1 Також, ОСОБА_1 в 2013 році повідомлена нотаріальною конторою про заборгованість перед банком .

10.04.2017 р. банк направив спадкоємцю ОСОБА_1 лист-претензію з вимогою погасити борг, однак її не було виконано, що стало приводом звернення до суду.

Статтею 1282 ЦК України встановлено, що спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі.

Положення зазначеної норми застосовуються у випадку дотримання кредитором норм статті 1281 ЦК України щодо строків пред'явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців.

Так, статтею 1281 ЦК України визначено порядок та строки пред'явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців, згідно якого спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги (частина перша). Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги (частина друга). Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги (частина третя). Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги (частина четверта).

ПАТ КБ «Приватбанк», який не знав та не міг знати про відкриття спадщини, пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину поза межами строків, встановлених частиною третьою статті 1281 ЦК України (понад один рік з дня настання строку вимоги - з 15.01.2009 р.), а тому в силу приписів частини четвертої статті 1281 ЦК України, банк позбавлений права вимоги до спадкоємців, оскільки відповідальність спадкоємців за боргами спадкодавця настає лише за умови додержання кредитором вимог статей 1281, 1282 ЦК України, які ним не дотримані.

Відповідно до правової позиції висловленої Другою судовою палатою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду України у постанові від 11.10.2018 р у справі № 136/1336/16-ц , уразі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Згідно з ст.12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до положень ч.1, 2 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Доказів на підтвердження позову позивач не надавав . Крім того, з наявних у матеріалах справи документів не можливо встановити ким і на яких підставах було внесено суму 11082,33 грн., що була зарахована в якості погашення зобов'язань за кредитним договором №б/н від 03.10.2005 р., укладеним з ОСОБА_2 Як пояснила відповідач у судовому засіданні , вказану суму боргу вона не сплачувала.

Враховуючи викладене, у зв'язку з недоведеністю позивачем позовних вимог та пропуском строку пред'явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців визначеного статтею 1281 ЦК України, у суду відсутні правові підстави для задоволення позову ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено, понесені позивачем судові витрати на підставі ст. 141 ЦПК України розподілу між сторонами не підлягають.

Керуючись ст.ст. 10,12,13,81,263-265,354 ЦПК України, ст.1281 ЦК України,

ухвалив :

В позові публічного акціонерного товариства комерційний банк „ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через Краснокутський районний суд Харківської області шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду.

Суддя Л. В. Вовк