Ухвала

02 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 761/20365/18

провадження № 61-14523ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Стрільчука В. А., розглянувши касаційну скаргу фізичної особи-підприємця адвоката ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 24 червня 2019 року в справі за позовом фізичної особи-підприємця адвоката ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ем Джи Принт» про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2018 року ОСОБА_1 як фізична особа-підприємець адвокат звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ем Джи Принт» (далі -ТОВ «Ем Джи Принт») про зобов`язання усунути порушення його прав як адвоката шляхом виготовлення йому посвідчення адвоката.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 04 червня 2019 року позов залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме - позивачу необхідно було визначитися із суб`єктним складом відповідно до частини першої статті 42 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), надати відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися, підтвердження про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав та надати суду виправлену редакцію позовної заяви відповідно до кількості учасників процесу.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 27 серпня 2018 року позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 24 квітня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 27 серпня 2018 року залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме - позивачу необхідно було надати докази сплати судового збору в розмірі та порядку, встановленими Законом України «Про судовий збір».

Ухвалою Київського апеляційного суду від 24 червня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 27 серпня 2018 року визнано неподаною та повернуто.

31 липня 2019 року, тобто з пропуском встановленого законом строку на касаційне оскарження, ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Київського апеляційного суду від 24 червня 2019 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржуване судове рішення та передати справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2019 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме - заявнику необхідно було подати до касаційного суду заяву про поновлення строку на касаційне оскарження, в якій навести підстави для його поновлення та надати відповідні докази, а також - оригінал квитанції (платіжного доручення) про сплату судового збору в розмірі 1 921 грн.

19 вересня 2019 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, мотивуючи його тим, що копію оскаржуваної ухвали апеляційного суду він отримав поштою лише 20 липня 2019 року, на підтвердження чого надав копію конверта до адресованого йому листа Київського апеляційного суду.

Клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частин першої, другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Доводи клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Київського апеляційного суду від 24 червня 2019 року та доданий доказ (конверт до адресований заявнику листа Київського апеляційного суду) свідчать про поважність причин пропуску цього строку та наявність підстав для його поновлення.

19 вересня 2019 року ОСОБА_1 також подав до Верховного Суду клопотання про звільнення від сплати судового збору, мотивоване тим, що сума його доходу за 2018 рік складає 100 грн, інші грошові кошти чи майно у нього відсутні, тому його необхідно звільнити від сплати судового збору. На підтвердження зазначеного заявник надав копію податкової декларації за 2018 рік.

Клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з частинами першою та третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з положеннями статті 12 ЦПК України, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Звільнення від сплати судового збору, його відстрочення чи розстрочення є правом, а не обов`язком суду, який, вирішуючи це питання, враховує майновий стан сторони, що є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується клопотання.

Звільнення від сплати судового збору може мати місце за наявності виключних обставин, враховуючи, що статтею 129 Конституції України закріплено один із основоположних принципів правосуддя - рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (Рішення ЄСПЛ у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року, пункт 59).

Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (Рішення ЄСПЛ у справі «Шишков проти Росії» («Shishkov v. Russia») від 20 лютого 2014 року, пункт 111).

Наведені заявником обставини не можуть бути підставою для звільнення від сплати судового збору, оскільки ним не надано доказів на підтвердження того, що його майновий стан на день звернення з касаційною скаргою (31 липня 2019 року) перешкоджав сплаті судового збору у встановлених законодавством порядку і розмірі. Надана заявником копія податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця за 2018 рік, яку він сам заповнив, не є доказом його доходів та не підтверджує тієї обставини, що він не може сплатити судовий збір, оскільки не відображає загальний дохід, який він отримав у 2018 році.

Положення Закону України «Про судовий збір» не містять визначеного (чіткого) переліку документів, які можна вважати такими, що підтверджують майновий стан особи. У кожному конкретному випадку суд встановлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі наданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням.

Підставою для звільнення від сплати судового збору може бути, наприклад, видана в установленому законом порядку довідка про доходи, про заробітну плату, пенсію, стипендію, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо.

Наведення доводів, обґрунтування пов`язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору, а також подання доказів на підтвердження того, що майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановлених законодавством порядку, розмірі і в строки покладається на особу, яка подає скаргу.

Враховуючи зазначене, клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги задоволенню не підлягає. Заявнику необхідно усунути недоліки касаційної скарги шляхом виконання вимог ухвали Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2019 року в частині сплати судового збору в розмірі 1 921 грн.

Відповідно до частини другої статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду

З огляду на викладене зазначений в ухвалі Верховного Суду від 06 серпня 2019 року строк для усунення недоліків касаційної скарги, а саме - для надання квитанції (платіжного доручення) про сплату судового збору в розмірі 1 921 грн, який має бути перерахований або внесений за реквізитами: отримувач коштів - УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н/22030102, ЄДРПОУ - 38004897, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), МФО - 899998, номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) UA НОМЕР_1 , рахунок отримувача - 6007, ККДБ - 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», символ звітності банку - 207, слід продовжити.

Керуючись статтями 127, 185, 390, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання фізичної особи-підприємця адвоката ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.

Поновити фізичній особі-підприємцю адвокату ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження ухвали Київського апеляційного суду від 24 червня 2019 року.

Відмовити в задоволенні клопотання фізичної особи-підприємця адвоката ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Продовжити фізичній особі-підприємцю адвокату ОСОБА_1 строк для усунення недоліків касаційної скарги, вказаних в ухвалі Верховного Суду від 06 серпня 2019 року, в частині оплати її судовим збором, але не більше десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали в частині сплати судового збору касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. А. Стрільчук