Постанова

Іменем України

25 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 336/5038/16-ц

провадження № 61-28852св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Бурлакова С. Ю., Коротенка Є. В., Коротуна В. М., Курило В. П. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - відкрите акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» на рішення Шевченківського районного суд міста Запоріжжя від 18 травня 2017 року у складі судді Голубкової М. А. та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 14 вересня 2017 року у складі колегії суддів: Онищенка Е. А., Бєлки В. Ю., Воробйової І. А.,

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ:

Короткий зміст позовних вимог:

У серпні 2016 року відкрите акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго» (далі - ВАТ «Запоріжжяобленерго»), правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго» (далі -

ПАТ «Запоріжжяобленерго»), звернулось до суду з позовом до

ОСОБА_1 про стягнення вартості не облікованої електроенергії.

Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_1 мешкає за адресою: АДРЕСА_1 та користуються електроенергією на підставі особового рахунку № НОМЕР_1 на постачання електроенергії.

30 березня 2016 року контролерами рейдової бригади Північної групи по обслуговуванню побутових споживачів проведена перевірка дотримання правил користування електричною енергією для населення за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно перевірки відповідач здійснив самовільне підключення електроустановки до електромережі іншого власника з порушенням схеми обліку. За фактом порушення правил користування електричною енергією було складено акт від 30 березня 2016 року № 00139461.

Використовуючи методику визначення обсягу та вартості електричної не облікованої енергії внаслідок порушення споживачами Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженої постановою НКРЕ № 562 від 04 травня 2006 року, протоколом № 505 засідання комісії з розгляду актів про порушення Правил користування електричної енергією для населення, визначено обсяг та вартість спожитої не облікованої електроенергії у сумі 8 134,88 грн.

ВАТ «Запоріжжяобленерго», правонаступником якого є ПАТ «Запоріжжяобленерго», просило суд стягнути з ОСОБА_1 на його користь вартість спожитої не облікованої електроенергії у сумі 8 134,88 грн.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій:

Рішенням Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 18 травня 2017 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, місцевий суд виходив із недоведеності заявлених позовних вимог.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 14 вересня 2017 року апеляційну скаргу ВАТ «Запоріжжяобленерго» відхилено.

Рішення Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 18 травня 2017 року залишено без змін.

Відхиляючи апеляційну скаргу ВАТ «Запоріжжяобленерго», правонаступником якого є ПАТ «Запоріжжяобленерго», апеляційний суд погодився з висновком суду першої інстанції.

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги:

03 жовтня 2017 року ПАТ «Запоріжжяобленерго» через засоби поштового зв`язку подало до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Шевченківського районного суд міста Запоріжжя від 18 травня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 14 вересня 2017 року та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального та порушенням норм процесуального права.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що судами попередніх інстанцій не було досліджено належним чином докази наявні в матеріалах справи та не було встановлено всі обставини, які мають істотне значення для справи. До матеріалів справи були надані суттєві письмові докази, які судами не були враховані. Висновок судів про відмову у задоволенні позовних вимог ґрунтується лише на припущеннях, що згідно правил ЦПК України є грубим порушенням.

Доводи інших учасників справи:

Відзив на касаційну скаргу не надійшов.

Рух касаційної скарги:

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 листопада 2017 року відкрито касаційне провадження у даній справі та витребувано матеріали цивільної справи з Шевченківського районного суду міста Запоріжжя.

У грудні 2017 року матеріали цивільної справи надійшли до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення»

ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Статтею 388 ЦПК України встановлено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У травні 2018 року касаційну скаргу разом з матеріалами цивільної справи передано до Верховного Суду.

Розпорядженням від 12 червня 2019 року № 682/0/226-19 за касаційним провадженням № 61-28852св18 призначено повторний автоматизований розподіл даної судової справи.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями

від 12 червня 2019 року справу призначено судді-доповідачеві.

Ухвалою Верховного Суду від 14 серпня 2019 року цивільну справу призначено до судового розгляду.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ У СКЛАДІ КОЛЕГІЇ СУДДІВ ДРУГОЇ СУДОВОЇ ПАЛАТИ КАСАЦІЙНОГО ЦИВІЛЬНОГО СУДУ:

Перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 400 ЦПК України встановлено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Короткий зміст встановлених фактичних обставин справи:

У справі, яка переглядається, судами встановлено, що електропостачання за адресою: АДРЕСА_1 здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією за № , укладеного 15 квітня 2013 між ОСОБА_1 та енергопостачальником.

30 березня 2016 року під час контрольного огляду рейдовою бригадою електроустановки побутового споживача в помешканні за зазначеною адресою було складено акт про порушення Правил користування електричною енергією для населення № 00139461 із зазначенням порушення: самовільне підключення електро-проводки до електричної мережі що не є власністю енергопостачальника - підключивши електророзетки. Точка самовільного підключення від розриву фазного та нульового проводів у коридорі будинку. Порушення здійснювалося відкрито». В акті наявне креслення схеми електропостачання споживача із зазначенням межі балансової належності та точок самовільного підключення. Вказаний акт підписано трьома представниками енергопостачальника, а також зазначено, що ОСОБА_1 від підпису відмовився.

04 травня 2016 відбулося засідання комісії з розгляду актів про порушення Правил користування електричною енергією для населення, у присутності відповідача, складено протокол № 505 від 04 травня 2016 року, та прийнято рішення про причетність споживача до порушення та затверджено розрахунок до акта від 30 березня 2016 № 00139461 в обсязі 7 207 кВт год. на суму 8 134,88 грн. Вищезазначений протокол було підписано

ОСОБА_1 із зауваженнями.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, місцевий суд, з висновком якого погодився й апеляційний суд, виходив із того, що на час здійснення перевірки, рейдовою бригадою достовірно не виявлено та в судовому засіданні належними та допустимими доказами не підтверджено наявність напруги у виявленому безобліковому, несанкціонованому підключенні відповідача до мережі. Не було зафіксовано і доведено факту крадіжки електроенергії за адресою: АДРЕСА_1 . Вказані обставини підтверджуються показаннями свідків, допитаних в судовому засіданні, а також висновками відділу НКРЕКП, викладених у листі від 27 квітня 2017 року.

Проте з таким висновком судів попередніх інстанцій погодитися не можна.

Відповідно до статті 213 ЦПК України 2004 року, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин (стаття 214 ЦПК України 2004 року).

Зазначеним вимогам закону оскаржувані судові рішення не відповідають.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права:

Відносини щодо постачання фізичним особам електричної енергії регулюються статтею 714 ЦК України, положеннями Закону України «Про електроенергетику» в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон), Правиламита Методикою.

Відповідно до частини першої статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Частиною четвертою статті 26 Закону передбачено, що споживач електроенергії несе відповідальність згідно із законодавством за порушення умов договору та Правил.

Відповідно до статті 27 Закону правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність. Правопорушеннями в електроенергетиці є, зокрема, крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку.

У пункті 48 Правил зазначено, що споживач несе відповідальність згідно із законодавством за порушення правил розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без засобів обліку.

Порядок складання актів про порушення споживачем Правил передбачений пунктом 53, відповідно до якого у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Споживач має право внести до акта свої зауваження. У разі відмови споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника.

На підставі акта енергопостачальник має право відключити споживача від електропостачання, а також визначити величину збитків, завданих йому протиправними діями споживача. Розмір відшкодування збитків, заподіяних енергопостачальнику внаслідок користування електричною енергією, обчислюється відповідно до Методики.

Згідно з пунктом 3 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами Правил, вартість необлікованої електричної енергії розраховується на підставі акта про порушення, який складається відповідно до передбаченої Правилами процедури та в разі виявлення зазначених у ній порушень.

Пунктом 3.1 Методики передбачено, що підставою для застосування її положень є виявлення таких порушень Правил: 1) пошкодження або відсутності на приладах обліку пломб з відбитками тавр про повірку приладів обліку (за умови наявності акта про збереження пломб, складеного в порядку, установленому Правилами, або іншого документа, який підтверджує факт пломбування приладів обліку та за умови втручання споживача в роботу приладів обліку); 2) пошкодження або відсутності пломб з відбитками тавр електропередавальної організації або індикаторів, установлених у місцях, указаних в акті про збереження пломб, складеному в порядку, установленому Правилами, або в іншому документі, який підтверджує факт пломбування приладів обліку, установлення індикаторів та передачу на збереження приладів обліку електричної енергії, відповідних пломб та індикаторів; 3) пошкодження приладів обліку (розбите скло, пошкодження цілісності корпусу тощо), інших дій споживача, які призвели до зміни показів приладів обліку (фіксація індикатором впливу постійного (змінного) магнітного або електричного полів, використання фазозсувного трансформатора тощо (у разі підтвердження факту встановлення та передачі на збереження споживачу (власнику або наймачу об`єкта) приладів обліку, установлених пломб та індикаторів); 4) самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника або іншого споживача (власника мереж) без порушення схеми обліку; 5) самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника або іншого споживача (власника мереж) з порушенням схеми обліку; 6) самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електромережі, що не є власністю енергопостачальника; 7) використання «штучного нуля», що призвело до споживання необлікованої електричної енергії.

Розрахунок вартості необлікованої електричної енергії згідно з пунктом 3.3 Методики здійснюється за добовою величиною розрахункового споживання електричної енергії; за тарифами (цінами) для населення, що діяли в період, за який розраховується розмір вартості необлікованої електричної енергії; та за кількістю днів (розрахунковий період).

Відповідно до підпункту «г» пункту 3.3 Методики у разі використання споживачем «штучного нуля», що призвело до споживання необлікованої електричної енергії, розрахунок її вартості здійснюється - із дня останньої технічної перевірки або допуску електроустановки в експлуатацію (у разі коли технічна перевірка даної електроустановки не проводилась) до дня усунення порушення, але не більше сумарної кількості днів за три роки, що передували дню виявлення порушення, та до дня усунення порушення.

Посилання судів попередніх інстанцій на висновки відділу НКРЕКП у Запорізькій області, викладені в листах від 07 лютого 2017 року № 40-/185 та від 27 квітня 2017 року № 40-13/609, не мають документального підтвердження, не містять правових норм та не є обов`язковими для ВАТ «Запоріжжяобленерго», правонаступником якого є ПАТ «Запоріжжяобленерго», та суду, оскільки вони носять роз`яснювальний, рекомендаційний та інформаційний характер.

Інформація, що зазначається у вказаних листах, не може сприйматися як доказ, оскільки не спростовує фактичні обставини виявленого порушення ПКЕЕН у будинку ОСОБА_1 , оскільки такі порушення підтверджені актом від 30 березня 2016 року № 00139461 та Протоколом № 505 засідання комісії з розгляду актів про порушення Правил користування електричною енергією для населення від 04 травня 2016 року.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

З огляду на наведене, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд.

Підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права (частина перша статті 412 ЦПК України).

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню (частини друга та третя статті 412 ЦПК України).

Зважаючи на те, що у справі не вимагається збирання або додаткової перевірки чи оцінки доказів, обставини справи встановлені судами повно, але допущено неправильне застосування норм матеріального права, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Шевченківського районного суд міста Запоріжжя від 18 травня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 14 вересня 2017 року підлягають скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Щодо судових витрат

Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до статті 141 ЦПК України з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Запоріжжяобленерго» слід стягнути 4 547,40 грн (1 378,00 грн (судовий збір за подання позовної заяви) + 1 515,80 грн (судовий збір за подання апеляційної скарги) + 1 653,60 грн (судовий збір за подання касаційної скарги) судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду з позовом, поданні апеляційної та касаційної скарг.

Керуючись статтями 141, 400, 409, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суд міста Запоріжжя від 18 травня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 14 вересня 2017 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення вартості не облікованої електроенергії задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» (ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України 00130926) 8 143,88 грн (вісім тисяч сто сорок три гривні вісімдесят вісім копійок) вартості не облікованої електроенергії.

Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» (ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України 00130926) 4 547,40 грн (чотири тисячі п`ятсот сорок сім гривень сорок копійок), судового збору сплаченого за подання позову, апеляційної та касаційної скарг.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є. Червинська
Судді: С. Ю. Бурлаков
Є. В. Коротенко
В. М. Коротун
В. П. Курило