КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2019 року м. Київ

Справа №756/3447/18-ц

Резолютивна частина постанови оголошена 20 лютого 2019 року

Повний текст постанови складено 21 лютого 2019 року

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Поливач Л.Д., Шкоріної О.І.

секретаря: Довгополої А.В.

сторони: позивач ОСОБА_2

відповідачі ОСОБА_3

треті особи Оболонський районний відділ ДМС України в м. Києві,

ОСОБА_4, ОСОБА_5,

ОСОБА_6

Справа №756/3447/18-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/824/817/2019
Головуючий у суді першої інстанції: Пересунько Я.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Стрижеус А.М.
розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_2на рішення Оболонського районного суду м. Києва, ухваленого суддею Пересунько Я.В. від 25 червня 2018 року, повний текст рішення виготовлено 29 червня 2018 року в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: Оболонський районний відділ ДМС України в м. Києві, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2018 року ОСОБА_2 звернулась до суду з указаним позовом, в якому просила визнати свого брата ОСОБА_8 (після зміни прізвища - ОСОБА_3) таким, що втратив право користування однокімнатною квартирою АДРЕСА_1, а також зобов'язати Оболонський районний відділ ДМС України в м. Києві зняти його з реєстраційного обліку.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилалася на те, що на підставі ордеру № 77143 від 26 лютого 1981 року вона зареєстрована у вказаній квартирі, а після смерті батька з 19 січня 2017 року є її наймачем.

Крім позивача у квартирі зареєстровані також її брат - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, дочка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, дочка - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, зять - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, тобто разом 5 осіб.

Відповідач ОСОБА_3 втратив користування квартирою, оскільки понад три роки, починаючи з 2014 року, за місцем реєстрації не проживає, комунальні платежі не сплачує, участі в утриманні квартири не бере, його особистих речей та спального місця в квартирі немає.

Перешкод ОСОБА_3 у користуванні квартирою ані вона, ні її родичі ніколи не чинили, оскільки він добровільно визначив собі інше місце проживання та не звертався до обслуговуючої організації із заявою щодо тимчасової відсутності за місцем реєстрації.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 25 червня 2018 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: Оболонський районний відділ ДМС України в м. Києві, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивачем ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу, в якій вона просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити, посилаючись на те, рішення суду ухвалено при неповному з'ясуванні всіх обставин справи.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_9, який діє на підставі договору про надання правової допомоги в інтересах ОСОБА_2, підтримав доводи апеляційної скарги.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_10 проти доводів апеляційної скарги заперечували, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши обґрунтованість та законність оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом, 26 лютого 1981 року ОСОБА_11 на сімю з трьох осіб (він, дружина та дочка) видано ордер № 77/43 серії Б на право зайняття квартири АДРЕСА_1 (т.1 а.с. 11).

Розпорядженням № 17 Оболонської районної в м.Києві державної адміністрації від 19 січня 2017 року визнано ОСОБА_2 наймачем однокімнатної квартири АДРЕСА_1 (т.1 а.с. 12).

На теперішній час у квартирі зареєстровані: позивач ОСОБА_2, відповідача її брат ОСОБА_3 (з 1 липня 1988 року), дочка ОСОБА_4, зять ОСОБА_6 (з березня 2017 року), дочка ОСОБА_5

Відповідно до ст.64 ЖК Української РСР члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення.Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору.

Частиною першою ст.71 ЖК Української РСР передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Згідно ст. 72 ЖК Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Із системного аналізу положень ст. ст.71, 72 ЖК Української РСР можна зробити висновок про те, що підставою для визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, є відсутність такої особи понад встановлені строки без поважних причин, що узгоджується із роз'ясненнями викладеними у п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року №2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України».

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні справи, доведені.

Висновки суду щодо наявності підстав для відмови в задоволенні позовних вимог позивача, відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону, судом надано детальну оцінку як показам свідків так і іншим доказам в їх сукупності і дійшов обґрунтованого висновку, що ОСОБА_3 не втрачав зв'язок із квартирою АДРЕСА_1, оскільки час від часу в ній з'являвся, надавав згоду на реєстрацію проживання інших осіб у квартирі, а також згоду на переоформлення особового рахунку, а в квартирі зберігаються його особисті речі.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність, а тому не можуть бути прийняті до уваги.

Порушень норм матеріального та процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.268, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 25 червня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів до Верховного Суду з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач: А.М.Стрижеус

Судді: Л.Д. Поливач

О.І.Шкоріна