ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/7058/17 Номер провадження 22-ц/814/548/19Головуючий у 1-й інстанції Кривич Ж. О. Доповідач ап. інст. Хіль Л. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі:

Головуючого судді Хіль Л.М.

Суддів: Абрамова П.С., Карпушина Г.Л.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 05 листопада 2018 року ухваленого під головуванням судді Кривич Ж.О. о 13 год. 27 хв. ( повний текст рішення складено 15.11.2018 року) по справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" до ОСОБА_3 про відшкодування вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією.

Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача,-

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2017 року ПАТ «Полтаваобленерго» в особі Кременчуцької філії звернулося до суду із вказаним позовом, в якому зазначало, що 29 березня 2017 року під час контрольного огляду та технічної перевірки електроустановки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, представниками Полтавської філії міських електромереж ПАТ «Полтаваобленерго» було виявлено порушення п. 48 Правил користування електричною енергією для населення, а саме самовільне підключення електроустановки, струмоприймачів або електропроводки до електромережі, що не є власністю енергопостачальника.

Просили суд стягнути з відповідача на користь ПАТ «Полтаваобленерго» в особі Кременчуцької філії заборгованість в сумі 4272 грн.42 коп. за необліковану електричну енергію та понесені судові витрати.

Рішенням Автозаводського районного суду Полтавської області від 05 листопада 2018 року позовні вимоги ПАТ «Полтаваобленерго» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Полтаваобленерго» в особі Кременчуцької філії вартість електричної енергії в розмірі 4272,42 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Полтаваобленерго» в особі Кременчуцької філії сплачений судовий збір у сумі 1600 грн.

Не погодившись з рішенням, його в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив рішення місцевого суду скасувати, ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що позивачем не надано доказів, що мало місце саме самовільне підключення споживача до електромережі.

Вказує, що про існування даної розетки відповідачу нічого відомо не було.

Таким чином вважає, що відповідач жодного відношення до самовільного підключення електропроводки не має.

26.02.2019 року надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому ПАТ «Полтаваобленерго» просило апеляційну скаргу відхилити, а рішення місцевого суду залишити без змін.

Апеляційний суд, перевіривши законність та обґрунтованість рішення місцевого суду у межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, приходить до висновку, що скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Місцевим судом вірно встановлено, що ОСОБА_3 успадкувала після смерті чоловіка 1/2 частину квартири, яка знаходиться в АДРЕСА_1 що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 25.05.2017 року ( а.с.19).

Місцевим судом також встановлено, що 05 квітня 2017 року між ОСОБА_3 та ПАТ «Полтаваобленерго» укладено договір № про користування електричною енергією для побутових споживачів Полтавської області.

29 березня 2017 року під час контрольного огляду та технічної перевірки електроустановки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, представниками Полтавської філії міських електромереж ПАТ «Полтаваобленерго» було виявлено порушення п. 48 Правил користування електричною енергією для населення, а саме самовільне підключення електроустановки, струмоприймачів або електропроводки до електромережі, що не є власністю енергопостачальника.

Спожита таким чином електрична енергія лічильником не обліковувалася.

На підставі п.53 ПКЕЕН на місці виявлення порушення ПКЕЕН представниками ПАТ «Полтаваобленерго», в присутності споживача ОСОБА_3 було складено Акт про порушення № 000054995 від 29 березня 2017 року . який був підписаний позивачем із зазначенчм, що вона не знає хто зробив даний прилад( а.с.4-5).

В порядку передбаченому п. 53 ПКЕЕН, на підставі Акта порушення було визначено обсяг недорахованої електричної енергії та суму завданих збитків в розмірі 4272,42 грн. (а.с.6-7).

Задовольняючи позов, місцевий суд виходив з того, що споживач несе відповідальність за порушення умов договору та Правил користування електроенергією, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Апеляційний суд вважає такий висновок місцевого суду вірним з наступних підстав.

Із справи вбачається, що ОСОБА_3 є власником 1/2 частини квартири, яка знаходиться в АДРЕСА_1.

05 квітня 2017 року між ОСОБА_3 та ПАТ «Полтаваобленерго» укладено договір № про користування електричною енергією для побутових споживачів Полтавської області.

Частиною 4 статті 26 Закону України «Про електроенергетику» передбачено, що споживач електроенергії несе відповідальність згідно із законодавством за порушення умов договору та Правил користування електроенергією, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частин другої, третьої статті 27 Закону України «Про електроенергетику» правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність.

Правопорушеннями в електроенергетиці є, зокрема, крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об'єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку.

Згідно з пунктом 48 ПКЕЕН та пунктом 4 Порядку визначення розміру і відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок викрадення електричної енергії, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 2006 року № 122, розмір збитків, завданих енергопостачальнику, розраховується відповідно до оформленого акта про виявлене порушення та згідно з Методикою.

Відповідно до пункту 3.1 розділу 3 Методики вона застосовується на підставі акту про порушення, складеного з урахуванням вимог ПКЕЕН, та в разі виявлення порушень ПКЕЕН, зокрема, самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі поза засобами обліку електричної енергії.

29 березня 2017 року під час контрольного огляду та технічної перевірки електроустановки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, представниками Полтавської філії міських електромереж ПАТ «Полтаваобленерго» було виявлено порушення п. 48 Правил користування електричною енергією для населення, а саме самовільне підключення електроустановки, струмоприймачів або електропроводки до електромережі, що не є власністю енергопостачальника.

На підставі п.53 ПКЕЕН на місці виявлення порушення ПКЕЕН представниками ПАТ «Полтаваобленерго», в присутності споживача ОСОБА_3 було складено Акт про порушення № 000054995 від 29 березня 2017 року.

Вказаний акт є чинним і сторонами у встановленому законом порядку не оскаржувався, а тому є належним доказом самовільного підключення відповідача до електричної мережі поза засобами обліку електричної енергії.

Крім того, робочий стан розетки свідчить про її користування.

Сама позивачка визнала факт наявності в неї працюючої розетки поза обліком електричної мережі.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить висновку, що позивачем було належним чином доведено, що відповідач самовільно підключилась до електричної мережі енергопостачальника з порушенням схеми обліку, про що був складений акт про порушення, чим порушив вимоги ПКЕЕН, тому зобов'язаний відшкодувати відповідачу вартість необлікованої електричної енергії, яка обрахована відповідно до норм Методики № 562.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивачем не доведено, що саме відповідач самовільно підключився до електричної мережі поза обліком електричної мережі приладу не заслуговують на увагу та спростовуються зібраними по справі доказами, зокрема, актом від 29 березня 2017 року про порушення ПКЕЕН, який складено в присутності споживача та ним підписаний.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п.1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим,різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд сій обов'язок щодо подання обгрунтування, що випливає із ст. 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи ( Проніна проти України).

Апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалене з дотриманням вимог процесуального і матеріального права, відповідає фактичним обставинам справи, тому підстав для його скасування або зміни в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Таким чином апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення місцевого суду без змін.

Керуючись ст. ст. 367,368,374 ч.1 п.1, ст. 375,382,383,384 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 05 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Л.М. Хіль

Судді: П.С. Абрамов

Г.Л. Карпушин

З оригіналом згідно:

суддя Л.М. Хіль