Дунаєвецький районний суд Хмельницької області
Справа № 674/1187/19
Провадження № 2/674/559/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2019 року м.Дунаївці

Дунаєвецький районний суд

Хмельницької області

в складі: головуючого - судді Шклярука В. М.

за участю секретаря судового засідання Проценко Л. В.

позивачки ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Дунаївці, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання громадянина таким, що втратив право користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, мотивуючи тим, що вона є власником житлового будинку, що знаходиться в с. АДРЕСА_1 на підставіСвідоцтва про право власності на нерухоме майно від 11.11.2004 року. У будинку також зареєстрований її колишній зять ОСОБА_2 , однак з 2014 року по даний час останній за вказаною адресою не проживає, не сплачує комунальних послуг та не бере участі в утриманні будинку.

Для вчинення певних правочинів щодо будинку та для забезпечення власних потреб, необхідна згода проживаючих в ній осіб. Відповідач не проживає з позивачкою та не допомагає їй вести господарство. Його реєстрація за зазначеною адресою не дозволяє позивачці розпоряджатись будинком на власний розсуд, та значно обмежує законні права, а тому звернулася до суду з даним позовом.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити з підстав наведених у ньому.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив, оскільки у 2002 році добудовував будинок, однак вказав, що протягом чотирьох років не сплачує комунальні послуги за будинок, оскільки не проживає в будинку. З жовтня 2015 року проживає за іншою адресою у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_3 , з якою має спільну дитину.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 є власником домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 згідно Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 11.11.2004 року.

Згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб від 25.06.2019 року, за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: власник- ОСОБА_4 , зять - ОСОБА_2 та внуки: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Вказане також підтверджується копією домової книги.

З актів від 12.03.2018 року, 25.06.2019 року та 02.08.2019 року, складених депутатом Дунаєвецької міської ради Хмельницької області за участю свідків,, було обстежено будинок АДРЕСА_1 , та встановлено, що ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,однак з 2014 року за даною адресою не проживає.

Вказане також підтверджується довідкою довідкою Дунаєвецької селищної ради №4-315 від 11.07.2019 року.

Відповідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

У пункті 33 постанови № 5 від 07.02.2014 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснив, що "відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння".

Відповідно ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають із ним, але не являються його співвласниками, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Судом встановлено, що відповідач є колишнім членом сім`ї позивачки, однак разом з позивачкою в будинку не проживає і вони не ведуть спільне господарство, відповідач не проживає в будинку з 2014 року і не несе обов`язків по утриманню житла.

А тому, суд не приймає до уваги заперечення відповідача проти позову, оскільки будинок останній не утримує, доглядав за ним ще, коли там проживав, а добудовував взагалі у 2002 році.

Відповідно до абзацу 6 ст.3 Закону України від 11.12.2003 року "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" реєстрація - внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації.

Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою.

Відповідно до вимог ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Наявність реєстрації відповідача за адресою жилого приміщення, власником якого є позивачка, за відсутності законних підстав для користування цим жилим приміщенням, створює перешкоди ОСОБА_1 у користуванні своєю власністю, а тому позов підлягає задоволенню та слід визнати відповідача таким, що втратив право користування житлом домоволодінням за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду про втрату конкретною особою права користування житловим приміщенням є підставою для зняття такої особи з реєстрації місця постійного проживання, адже згідно положень ч. 1 ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Вирішуючи питання судових витрат, суд враховує підстави виникнення спору і те, що позивачка не просить стягнути судові витрати з відповідача, та у відповідності до положень ч.9 ст. 141 ЦПК України покладає їх на позивача.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 247, 263, 265, 268, 280-287 ЦПК України, ст.ст. 107, 156, 162 ЖК України, ст.ст. 316, 317, 319, ч.2 ст.405 ЦК України, суд

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання громадянина таким, що втратив право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення для відому направити в відділ реєстрації місця проживання Управління ЦНАП Дунаєвецької міської ради Хмельницької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду через Дунаєвецький районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники провадження:

позивачка - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

відповідач - ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Дата складання повного судового рішення 27 вересня 2019 року.

Головуючий:/підпис/

Згідно з оригіналом:

Голова Дунаєвецького районного суду В. М. Шклярук