Номер провадження: 22-ц/813/210/19
Номер справи місцевого суду: 2-2574/11
Головуючий у першій інстанції Бойчук А.Ю.
Доповідач Ващенко Л. Г.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.09.2019 року м. Одеса

Колегія суддів Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді Ващенко Л.Г.

суддів - Вадовської Л.М., Колеснікова Г.Я.,

за участі секретаря - Чепрас А.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу головного державного виконавця першого Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Сокол Юлії Степанівни на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 20 березня 2018 року у справі за скаргою ОСОБА_1 (правонаступник публічного акціонерного товариства «Брокбізнес Банк») на дії головного державного виконавця першого Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Сокол Юлії Степанівни, боржник: ОСОБА_2 ,

ІІ. ОПИСОВА ЧАСТИНА

15.08.2017 року публічне акціонерне товариство «Брокбізнес Банк» (далі-Банк) звернулось зі скаргою на дії головного державного виконавця першого Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Сокол Ю.С. (далі-держвиконавець ВДВС),боржник ОСОБА_2 про: визнання дій держвиконавця ВДВС щодо примусового виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси № 2-2574/11 про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 на користь Банка незаконними; скасування постанови держвиконавця ВДВС про повернення виконавчого документа стягувачу у ВП № 50856265 від 12.06.2017 року; зобов`язання держвиконавця ВДВС вжити передбачені законодавством заходи для виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси № 2-2574/11 про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 на користь Банка.

Скарга обґрунтована наступним.

11.04.2016 року на адресу ВДВС Банком направлено заяву про примусове виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси по справі № 2-2574/11 про стягнення з ОСОБА_2 кредитної заборгованості в розмірі 322 903,70 гривень. 07.08.2017 року на адресу Банка надійшла постанова про повернення виконавчого документа стягувачу у ВП № 50856265 від 12.06.2017 року з оригіналом виконавчого документа.

Станом на 07.08.2017 року на адресу Банка жодних документів щодо проведених виконавчих дій, в тому числі постанови про відкриття виконавчого провадження, не надходило.

У зв`язку з тим, що на адресу стягувача не направлено постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій наявний ідентифікатор доступу сторін до виконавчого провадження, Банк був позбавлений доступу до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, чим порушено ч. 1 ст. 4 Закону.

Станом на 07.08.2017 року Банк не повідомлявся про те, які саме примусові заходи вживав держвиконавець ВДВС з метою виконання рішення суду. Крім того, ВП № 50856265 перебувало на виконанні більше ніж півроку, але рішення суду не було виконано.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 20.03.2018 року скаргу Банка задоволено частково.

Суд визнав незаконними дії головного держвиконавця ВДВС Сокол Ю.С. щодо примусового виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси № 2-2574/11 про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 на користь Банка і скасував постанову держвиконавця ВДВС у ВП № 50856265 від 12.06.2017 року.

Держвиконавець ВДВС Сокол Ю.С. не погодилась з ухвалою суду від 20.03.2018 року і подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати, ухвалити постанову, якою відмовити Банку у задоволенні скарги, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга держвиконавця ВДВС Сокол Ю.С. зазначає наступне.

Суд не з`ясував обставини, що мають значення для справи, висновки, викладені в ухвалі, не відповідають обставинам справи, суд неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права з огляду на наступне.

01.04.2016 року на примусове виконання до ВДВС надійшла заява Банка про прийняття на примусове виконання виконавчого листа №2574/11 від 07.08.2013 про стягнення з ОСОБА_2 на користь Банка 322 903,70 гривень.

05.05.2016 року держвиконавцем ВДВС прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № 50856265, яка була спрямована до відома сторонам виконавчого провадження.

15.04.2016 року держвиконавцем ВДВС винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у ВП № 50856265, яка спрямована до відома сторонам виконавчого провадження та для виконання до Територіального сервісного центру № 5141.

Під час перевірки встановлено (довідка Територіального вісного центру № 5141), що за боржником на праві приватної власності зареєстровано майно, а саме: автотранспортний засіб БАЗ А079.14, НОМЕР_1 2008 р. Місце знаходження цього автотранспортного засобу державному виконавцю не було відомо.

12.05.2016 року держвиконавцем ВДВС прийнято постанову про оголошення розшуку майна боржника, яка до відома була спрямована сторонам виконавчого провадження.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за ОСОБА_2 , код НОМЕР_2 , нерухоме майно не зареєстровано.

Згідно акту державного виконавця від 12.05.2016 року, виходом за адресою, зазначеною у виконавчому документі, а саме: АДРЕСА_1 боржника не знайдено, оскільки, за цією адресою знаходиться 5-ти поверховий житловий будинок з адміністративними приміщеннями.

Згідно відповіді Пенсійного Фонду України про осіб-боржників, які отримують пенсію, а також про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи - інформацію про джерела отримання доходів боржників - фізичних осіб - інформація стосовно боржників - фізичних осіб щодо сум доходу, врахованого (сплаченого) податковим агентом на користь платників податку, та сум утриманого з них податку в ДРФО - інформація стосовно боржника ОСОБА_2 не знайдена.

Відповідно до відповіді ДПС України про джерела отримання доходів боржників - фізичних осіб - інформація про номери рахунків, відкриті у банках та інших фінансових установах України боржниками - юридичними особами та/або зичними особами - підприємцями в ДПС України, інформація стосовно боржника ОСОБА_2 відсутня.

Для забезпечення примусового виконання вимог виконавчого документу, державним виконавцем було оголошено розшук майна боржника, а саме - транспортного засобу. Майно боржника, розшук якого здійснювався органами внутрішніх справ, не виявлено протягом року з дня оголошення розшуку.

У зв`язку з тим що транспортний засіб боржника, який протягом 1 - року після оголошення розшуку не було знайдено, виконавче провадження, на підставі п. 7 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», завершено і 12.06.2017 року держвиконавцем ВДВС винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. Вказаною постановою стягувачу роз`яснено його право повторно пред`явити виконавчий документ до виконання.

Оригінал виконавчого документа разом із копією постанови надіслано стягувачу на юридичну адреса Банка.

28.09.2016 року (під час примусового виконання рішення суду) на адресу ВДВС від Банка надійшов запит про хід виконавчого провадження та місцезнаходження виконавчого документа, а 30.09.2016 року та 04.09.2016 року держвиконавець ВДВС надав Банку інформацію про хід виконання рішення суду.

ВДВС вчинялись всі передбачені Законом України «Про виконавче провадження» дії, спрямовані на повне та своєчасне виконання рішення суду, що судом не враховано при ухваленні рішення.

В ухвалі суду не зазначено, які саме права та законні інтереси стягувача порушено держвиконавцем ВДВС і чому постанова про повернення виконавчого документа в ВП № 50856265 від 12.06.2017 підлягає скасуванню.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 20.09.2018 року до участі у справі в якості правонаступника Банка залучений ОСОБА_1 (а.с.129,136,139-141).

Особи, які беруть участь у справі, не скористались правом надати відзив, пояснення або заперечення на скаргу.

ІІІ. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Суд першої інстанції, задовольняючи скаргу в частині визнання незаконними дій держвиконавця ВДВС щодо повернення виконавчого документа стягувачу виходив з того, що держвиконавець ВДВС, з метою виконання рішення суду, не вчинив всіх необхідних дій, передбачених законом (а.с.98-102).

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції у цій частині з таких підстав.

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Закону, а також рішеннями, які відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців.

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників; з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу; вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження; у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів; отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком (ст. 18 ч.1, ч.2 п.1, ч.3 п.п. 1-3,6,7,13,14,18,19 Закону у редакції, чинній на час проведення виконавчих дій).

У разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи….. виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника… Розшук боржника - юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням. У разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника виконавець виносить постанову про такий розшук, яка є обов`язковою для виконання поліцією (ст. 36 Закону у редакції, чинній на час проведення виконавчих дій).

З матеріалів справи вбачається наступне.

11.04.2016 року Банк звернувся із заявою до ВДВС про примусове виконання виконавчого листа №2574/11 від 07.08.2013 про стягнення з ОСОБА_2 на користь Банка 322 903,70 гривень. 15.04.2016 року держвиконавцем ВДВС прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № 50856265. 15.04.2016 року держвиконавцем ВДВС винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у ВП № 50856265 (а.с.49-52,54-57).

12.05.2016 року держвиконавцем ВДВС прийнято постанову про оголошення розшуку майна боржника (а.с.68).

12.05.2016 року держвиконавець ВДВС склав акт про те, що виходом за адресою, зазначеною у виконавчому документі, а саме: АДРЕСА_1 боржника не знайдено, оскільки за цією адресою знаходиться 5-ти поверховий житловий будинок з адміністративними приміщеннями (а.с.67).

Згідно довідки Територіального сервісного центру № 5141 від 13.09.2016 року за боржником ОСОБА_2 на праві приватної власності зареєстровано майно, а саме: автотранспортний засіб БАЗ А079.14, НОМЕР_3 . (а.с.75).

У вересні 2016 року держвиконавець ВДВС отримала інформаційні довідки: з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна стосовно ОСОБА_2 , з Пенсійного Фонду України про осіб-боржників, які отримують пенсію, а також про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи - інформацію про джерела отримання доходів боржників - фізичних осіб - інформація стосовно боржників - фізичних осіб щодо сум доходу, врахованого (сплаченого) податковим агентом на користь платників податку, та сум утриманого з них податку в ДРФО стосовно боржника ОСОБА_2 ; з ДПС України про джерела отримання доходів боржників - фізичних осіб - інформація про номери рахунків, відкриті у банках та інших фінансових установах України боржниками - юридичними особами та/або зичними особами - підприємцями до ДПС України від відповідних установ стосовно боржника ОСОБА_2 (а.с.58-66).

28.09.2016 року Банк звернувся до ВДВС із запитом про хід виконання рішення суду та місцезнаходження виконавчого документа, а 30.09.2016 року держвиконавець ВДВС

надав Банку відповідь на його звернення (а.с.70-75).

12.06.2017 року держвиконавцем ВДВС винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу з підстав п. 7 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.76-80).

Виконавчий документ повертається стягувачу, якщо боржник - фізична особа (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку із втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини) чи транспортні засоби боржника, розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку (ст. 37 ч.1 п.7 Закону в редакції, чинній на час проведення виконавчих дій).

Держвиконавець ВДВС, повертаючи виконавчий документ стягувачу з підстав п. 7 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», всупереч ст. 18 ч.1, ч.2 п.1, ч.3 п. п. 1-3,6,7,13,14,18,19, ст. 36 Закону у редакції, чинній на час проведення виконавчих дій, не сприяв ефективному, своєчасному і у повному обсязі виконанню судового рішення про стягнення боргу з ОСОБА_2 на користь Банка.

З наданих держвиконавцем ВДВС письмових доказів про вчинені ним дії вбачається, що постанови, запити та відповіді на запити держвиконавець ВДВС вчиняла та отримувала в період з квітня по вересень 2016 року.

Разом з тим, постанова про повернення виконавчого документа з підстав п. 7 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» прийнята 12.06.2017 року.

Суду не надано доказів на підтвердження того, що держвиконавець ВДВС, на виконання ст. 36 Закону, за наявності акту про відсутність боржника за місцем реєстрації (акт від 12.05.2016 року, а.с.68), вживала заходи щодо розшуку боржника ОСОБА_2

Відсутні докази і на підтвердження того, що під час вирішення питання про повернення виконавчого документа (станом на травень 2017 року) держвиконавець ВДВС, на виконання вимог ст. 18 Закону, з`ясовувала необхідну інформацію для здійснення примусового виконання рішення суду стосовно боржника ОСОБА_2 з: Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна; з Пенсійного Фонду України про осіб-боржників, які отримують пенсію, а також про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи - інформацію про джерела отримання доходів боржників - фізичних осіб - інформацію стосовно боржників - фізичних осіб щодо сум доходу, врахованого (сплаченого) податковим агентом на користь платників податку, та сум утриманого з них податку в ДРФО; ДПС України про джерела отримання доходів боржників - фізичних осіб - інформація про номери рахунків, відкриті у банках та інших фінансових установах України боржниками - юридичними особами та/або зичними особами - підприємцями.

Формальне повернення держвиконавцем ВДВС 12.06.2017 року виконавчого документа з підстав п. 7 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», зважаючи на те, що в період з вересня 2016 року по травень 2017 року держвиконавець ВДВС не здійснила жодної дії з метою виконання судового рішення, суперечить вимогам Закону про неупереджене, ефективне, своєчасне і у повному обсязі вчинення держвиконавцем виконавчих дій.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про визнання дій державного виконавця незаконними.

Ухвала суду в частині скасування постанови держвиконавця ВДВС у ВП № 50856265 від 12.06.2017 року підлягає зміні зважаючи на наступне.

За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника, ст. 451 ч.ч.1,2 ЦПК України).

Оскільки суд не має повноважень щодо скасування рішення державного виконавця, відповідно до ч.2 ст. 451 ЦПК України, суд визнає неправомірною оскаржувану постанову

держвиконавця ВДВС у ВП № 50856265 від 12.06.2017 року про повернення виконавчого документа з підстав п. 7 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Зважаючи на викладене, ухвала суду першої інстанції в частині скасування постанови держвиконавця від 12.06.2017 року підлягає зміні з викладенням судового рішення у цій частині в новій редакції.

Апеляційна скарга не містить доводів в частині необґрунтованості ухвали суду про відмову у задоволенні скарги Банка про зобов`язання держвиконавця ВДВС вчинити певні дії.

Банк, у частині відмови йому у задоволенні скарги про зобов`язання держвиконавця ВДВС вчинити певні ухвалу суду не оскаржив, погодившись із судовим рішенням.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ст. 375 ч.1 ЦПК України).

Зважаючи на те, що ухвала суду в частині визнання неправомірним дій держвиконавця ВДВС відповідає обставинам справи і нормам матеріального та процесуального права, ухвала суду у цій частині підлягає залишенню без змін.

Підставами для зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин (ст. 376 ч.1 п.п.1-4, ч.4 ЦПК України).

Приймаючи до уваги, що ухвала суду в частині скасування постанови від 12.06.2017 року не відповідає вимогам ч.2 ст. 451 ЦПК України, ухвала суду в цій частині підлягає зміні.

ІV. РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Керуючись ст. ст. 367, 374 ч.1 п.п.1,2, 375 ч.1, 376 ч.1 п.п.1-4, ч.4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу головного державного виконавця першого Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Сокол Юлії Степанівни - задовольнити частково.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 20 березня 2018 року в частині визнання незаконними дій головного державного виконавця першого Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Сокол Юлії Степанівни щодо примусового виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси № 2-2574/11 про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 на користь АТ «БрокбізнесБанк» - залишити без змін.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 20 березня 2018 року в частині скасування постанови держвиконавця ВДВС у ВП № 50856265 від 12.06.2017 року - змінити, виклавши у новій редакції:

Визнати неправомірною постановуголовного державного виконавця першого Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Сокол Юлії Степанівни про повернення виконавчого документа стягувачу у ВП № 50856265 від 12.06.2017 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на постанову суду апеляційної інстанції може бути подана до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови суду апеляційної інстанції складено 02.10.2019 року.

Судді Одеського апеляційного суду Л.Г. Ващенко

Л.М. Вадовська

Г.Я. Колесніков