КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 356/523/18

провадження № 22-ц/824/3823/2019

22 лютого 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів :

судді-доповідача Кирилюк Г. М.,

суддів: Рейнарт І. М., Семенюк Т. А.

розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Березанського міського суду Київської області від 03 грудня 2018 року в складі судді Голік Г. К.,

встановив:

07.09.2018 р. ОСОБА_2 звернулася до суду з вказаним позовом, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 20.11.2018 р., просила суд стягнути з ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі Ѕ частки з усіх видів заробітку(доходу), але не менше законодавчо встановленого мінімального рекомендованого розміру аліментів на одну дитину, який становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до повноліття дитини.

Посилалась на ті підстави, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 16 листопада 2007 року, від якого мають доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Березанського міського суду Київської області від 29 травня 2014 року шлюб між нею та ОСОБА_3 розірвано.

Донька проживає разом з нею.

Відповідач матеріальну допомогу надає нерегулярно в розмірі, що не дозволяє забезпечити гідний рівень життя дитини, як це передбачено ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства».

При визначенні розміру аліментів просила взяти до уваги те, що відповідач аліменти нікому не платить, стягнень по виконавчим документам з останнього не проводиться, інших дітей, непрацездатних батьків немає, стан його здоров'я дозволяє сплачувати аліменти у визначеному нею розмірі.

Зазначила, що вона повторно уклала шлюб з ОСОБА_5, від якого має сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. У зв'язку з перебуванням у відпустці по догляду за дитиною вона не має можливості отримувати дохід у виді заробітної плати, розмір доходу її сім'ї не дозволяє забезпечувати рівень життя дитини, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Рішенням Березанського міського суду Київської області від 03 грудня 2018 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку ( доходу) до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 07 вересня 2018 року, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.Вирішено питання розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2 просить скасувати рішення Березанського міського суду Київської області від 03 грудня 2018 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Посилається на неповне з'ясування судом обставин справи, які були викладені в позовній заяві та які не були враховані під час прийняття рішення; неправильну та необ'єктивну оцінку доказів, в результаті чого зроблено невірний висновок, який не відповідає фактичним обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Зазначила, що суд першої інстанції дійшов хибного висновку про те, відповідач не має змоги сплачувати аліменти у визначеному нею розмірі. Затверджений судом розмір аліментів не може забезпечити нормальний рівень життя дитини, її фізичний розвиток, потреби дитини у харчування, одязі, не буде сприяти розвитку її здібностей, забезпечувати витрати на навчання, придбання ліків та оплату медичних послуг.

Суд першої інстанції залишив без уваги спростування нею обставин щодо перебування на утриманні відповідача його батьків.

Судом також не враховано молодий вік відповідача, задовільний стан його здоров'я, працездатність, відсутність на його утриманні інших осіб, а також її перебування у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку.

Неврахування судом законодавчої норми щодо встановлення мінімального рекомендованого розміру аліментів на одну дитину, який становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, свідчить про порушення судом ст. 18 Конвенції про захист прав дитини.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 просить апеляційну скаргу відхилити, а рішення Березанського міського суду Київської області від 03 грудня 2018 року залишити без змін.

Зазначив, що позивач фактично проживає зі своїм третім чоловіком та другою дитиною в орендованій квартирі, що потребує додаткових витрат. Остання маніпулює наявністю у них спільної дитини для забезпечення власного добробуту.

Відповідно до положень ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 16 листопада 2007 року по 29 травня 2014 року.

Від шлюбу мають доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні.

Відповідно до ч. 2 ст.51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України ( далі - СК України).

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1 ) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2 )доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Судом встановлено, що відповідач працює, за своїм станом здоров'я та матеріальним становищем має можливість сплачувати аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Мати відповідача - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, є інвалідом третьої групи з липня 2013 року, довічно. Остання є обмежено працездатною в своїй професії, з неповним робочим днем (а.с.27,28).

Батько відповідача - ОСОБА_8 перебуває на обліку як безробітний в Березанській міській філії Київського обласного центру зайнятості з 29.01.2018 р. (а.с.29).

Відповідно до довідки ТОВ "СМУК", ОСОБА_3 працював на посаді директора, розмір виплаченої заробітної плати за місяць в період з жовтня 2017 р. по серпень 2018 р. складав 4 588,50 грн (а.с.33).

Відповідно до довідки про доходи ТОВ "Метало Гальва Україна" від 08.11.2018 р., ОСОБА_3 займає в товаристві посаду адміністратора системи, розмір нарахованої заробітної плати за серпень 2018 р. складав 4 113,64 грн, за вересень 2018 р. - 11 000 грн, за жовтень - 11 000 грн. Розмір середньомісячної заробітної плати за вирахуванням податків становить 9 020 грн (а.с. 32).

Відповідно до Закону України "Про державний бюджет України на 2018 рік", прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років установлено: з 1 липня 2018 р.-1944 гривні, з 1 грудня 2018. - 2027 гривень.

Відповідно до Закону України "Про державний бюджет України на 2019 рік", прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років установлено: з 1 січня 2019 р. - 2 027 гривень, з 1 липня 2019 р. - 2 118 гривень, з 1 грудня - 2 218 гривень.

Визначений судом першої інстанції розмір аліментів - 1/4 від всіх видів заробітку відповідача в грошовому виразі становить 2 255 грн, що перевищує розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та становить мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину.

Доказів того, що відповідач за своїм матеріальним становищем має можливість сплачувати аліменти у більшому розмірі, матеріали справи не містять.

Доводи апеляційної скарги про те, що стягнення аліментів з відповідача на одну дитину у визначеному судом розмірі не є співмірним з урахуванням мети аліментних зобов'язань, а доходи відповідача надають йому можливість сплачувати аліменти у заявленому позивачем розмірі є необґрунтованими.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, з огляду на встановлені судом обставини, які підлягають врахуванню при визначення розміру аліментів.

Визначений судом розмір аліментів є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Як вбачається з матеріалів справи, з 27 лютого 2018 року позивач перебуває у шлюбі з ОСОБА_5, останні мають сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Перебування позивача у відпустці по догляду за дитиною не є обставиною, що має істотне значення для врахування при визначенні розміру аліментів з відповідача.

Наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстав вважати, що судом порушено норми матеріального та процесуального права.

Викладене дає підстави для висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін із підстав, передбачених статтею 375 ЦПК України.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-384ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Березанського міського суду Київської області від 03 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 22 лютого 2019 року.

Суддя-доповідач: Г. М. Кирилюк

Судді: І. М. Рейнарт

Т. А. Семенюк