Провадження № 2/520/4552/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.2019 року

Київський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого - судді Луняченка В.О.,

при секретарі Нефедової Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі цивільну справу за позовною ОСОБА_1 ( ІПН НОМЕР_1 АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

11.06.2019 року позивач звернувся до суду з позовною заявою про розірвання між нею та ОСОБА_2 , зареєстрований 06.01.1989 року Генеральним Консульством СРСР в Щецині ПНР.

Позивач ОСОБА_1 до судового засідання надав заяву про розгляд справи за її відсутністю, в заяві позовні вимоги підтримані в повному обсязі, просить позов задовольнити.

Відповідно до вимог ст. 211 ч. 3 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутністю.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 06.01.1989 року Генеральним консульством СРСР в Щепині ПНР, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.3).

Від даного шлюбу неповнолітніх дітей у сторін не має.

В ході розгляду справи судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх відносин, спільного господарства не ведуть. Причиною розпаду сім`ї є відсутність між подружжям взаєморозуміння та поваги. Позивачем в позові не зазначено про наявність спору щодо розділу майна.

Позивач на розірванні шлюбу наполягає, відновлювати подружні відносини з відповідачем не має наміру, сторони подружніх стосунків не підтримують, у наданні строку для примирення з метою збереження родини немає потреби, оскільки вважає, що їхня сім`я розпалася остаточно.

Відповідачем не було надано до суду жодних заперечень проти позову та доказів у підтвердження цих заперечень.

Своїм правом бути присутнім у судових засіданнях позивач та відповідач роз порядилися на власний розсуд.

Відповідно до ст.56 ч.3 Сімейного Кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Стаття 105 ч.3 Сімейного Кодексу України наголошує нате, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Позов про розірвання шлюбу, відповідно до вимог ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України може бути пред`явлений одним із подружжя.

Положення статті 24 ч.1 Сімейного Кодексу України наголошує на те, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

За таких обставинах суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка і жінки й роблять їх спільне життя надалі неможливим тому, що збереження родини суперечило б інтересам сторін.

Судовий збір по справі складає 768,40 грн., які повністю сплачено позивачем при зверненні до суду.

На підставі ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 112,115, Сімейного кодексу України, керуючись ст.4, 12, 13, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273,354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( ІПН НОМЕР_1 АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ІПН НОМЕР_1 АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) зареєстрований 06 січня 1989 року Генеральним консульством СРСР в Щепині ПНР - розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище позивача « ОСОБА_1 » залишити без змін.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Луняченко В. О.