АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/91/19
Придніпровський районний суд м. Черкаси
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

"27" лютого 2019 р. м.Черкаси

Апеляційний суд Черкаської області в складі колегії суддів: Храпка В.Д., Бондаренка С.І., Новікова О.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Придніпровського районного суду м.Черкаси про відмову у забезпеченні доказів у справі № 552/7810/14-ц провадження № 6/711/164/18, -

в с т а н о в и в :

До апеляційного суду Черкаської області надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси про забезпечення доказів. Також подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси про забезпечення доказів та клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 10 грудня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху, оскільки апеляційна скарга не відповідала вимогам ст. 356 ЦПК України. Надано строк для надання документів, які підтверджують, що ОСОБА_1, являється особою, яка має І групу інвалідності або сплатити судовий збір, надати належним чином оформлену апеляційну скаргу та копії апеляційної скарги відповідно до кількості осіб, що беруть участь у справі протягом десяти днів з дня вручення ухвали.

Станом на 22 січня 2019 року на адресу апеляційного суду Черкаської області не повернувся конверт із копією ухвали і не повернулося рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Як вбачається із роздруківки пошуків поштових відправлень Укрпошта 14 січня 2019 року о 18 год. 40 хв. відправлення вручено.

Проте станом на 22 січня 2019 року недоліки, зазначені в ухвалі, не усунув.

Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 22 січня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 повторно залишено без руху та надано додатковий строк для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме для надання документів, які підтверджують, що ОСОБА_1, являється особою, яка має І групу інвалідності або сплатити судовий збір, надати належним чином оформлену апеляційну скаргу та копії апеляційної скарги відповідно до кількості осіб, що беруть участь у справі, який не перевищує десяти днів з дня вручення ухвали.

27 лютого 2019 року із поштового відділення на адресу апеляційного суду Черкаської області повернуто надіслані документи із відміткою про закінчення встановленого строку зберігання.

Копія ухвали про повторне залишення апеляційної скарги ОСОБА_1 без руху направлялися поштовим зв'язком на адресу, яка вказана в апеляційній скарзі.

Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України імперативно визначено, що учасники справи зобов'язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Статтею 44 ЦПК України встановлено учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

В розумінні положень ст. 121 ЦПК України суд розглядає справи протягом розумного строку.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах рівності та змагальності сторін, особа на власний розсуд здійснює своє право на захист і розпоряджається своїми цивільними та процесуальними правами, зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, повинна діяти добросовісно, розумно, передбачаючи наслідки, зобов'язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки, зловживання правом не допускається.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд цивільної справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя, у тому числі доступність до апеляційного оскарження судового рішення. Право на апеляційне оскарження судових рішень закріплено і в ст. 129 Конституції України.

В той же час, практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду виходить з того, що кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури і вимоги про необхідність сплати судових витрат не є обмеженням права доступу до суду при забезпеченні належного балансу між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з однієї сторони, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з - іншої.

Окрім того, Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про дотримання права на справедливий суд, у контексті оцінки дій сторони в справі, спрямованих на захист свого права, або її бездіяльності, дійшов з урахуванням принципів, що випливають з прецедентної практики Суду, висновків про те, що: одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності; «право на суд» не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави; сторона в розумні інтервали часу має вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження; право на вчинення процесуальних дій стороною або щодо певної сторони не є необмеженим, позаяк обмежується, зокрема, необхідністю дотримання прав іншої сторони в процесі та власне необхідністю забезпечити дотримання права на справедливий суд у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі», рішення від 03 квітня 2008 у справі «Пономарьов проти України»).

У виконання вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, з метою забезпечення права ОСОБА_1 на апеляційний розгляд справи та забезпечення справедливої процедури апеляційним судом вичерпані передбачені ЦПК України заходи щодо повідомлення ОСОБА_1 про недоліки його апеляційної скарги та необхідність її усунення.

Проте апелянт не цікавився розглядом справи, хоча мав таку можливість, зокрема, довідатися про постановлені ухвали, які є оприлюднені. ОСОБА_1 не подавав заяви про зміну свого місця проживання чи перебування, не вживав заходів для отримання судової кореспонденції, направленої на зазначену ним в апеляційній скарзі адресу.

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментарна Сандерс С.А. проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Слід звернути увагу і на те, що Європейський суд з прав людини у свої рішеннях наголошує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу цікавитися провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Отже, станом на 27 лютого 2019 року недоліки апеляційної скарги, зазначені в ухвалі суду , не усунуті.

За змістом статті 185 ЦПК України, якщо заявник не усунув недоліки скарги у строк, встановлений судом, скарга вважається неподаною і повертається заявнику.

Повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення скарги.

Керуючись ст. ст. 185, 357 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Придніпровського районного суду м.Черкаси про відмову у забезпеченні доказів у справі № 552/7810/14-ц провадження № 6/711/164/18 - вважати неподаною та повернути скаржнику.

Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції на протязі тридцяти днів з моменту винесення.

Судді: