"01" жовтня 2019 р. Справа № 363/1368/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2019 року м. Вишгород

Вишгородський районний суд Київської області у складі: головуючого судді: Баличевої М.Б., секретаря судових засідань Рибки І.Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вишгород заяву ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення суду по цивільній справі № 363/1368/18 за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Заявниця звернулася до суду із заявою про розстрочку виконання судового рішення. Свою заяву мотивувала тим, що рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 24.07.2018 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволені повністю та стягнуто з неї заборгованість за кредитним договором у розмірі 67 965 гривень 19 копійок та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 762 гривні. Постановою Київського апеляційного суду від 26.03.2019 року рішення Вишгородського районного суду Київської області від 24.07.2018 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» 10 000 гривень заборгованості за кредитом та судовий збір у розмірі 768 гривень 40 копійок. В іншій частині позовних вимог Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» відмовлено. На підставі вищевказаного рішення були видані виконавчі листи, які були пред`явлені Публічним акціонерним товариством Комерційний Банк «ПриватБанк» до примусового виконання. ОСОБА_1 вказує, що на даний час існують обставини, внаслідок яких вона не може виконати рішення про стягнення коштів, оскільки вона є одинокою матір`ю, яка виховує двох дітей, старша дочка навчається в Коледжі Київського міжнародного університету за спеціальністю «Журнаістика» на денній формі навчання, нерухоме майно в неї відсутнє, в минулому році помер її чоловік та єдиним джерелом доходу є те, що вона отримує державну спеціальну допомогу дитині померлого годувальника. На підставі вищевикладених обставин , просить суд розстрочити виконання постанову Київського апеляційного суду від 26.03.2019 року про стягнення з неї на користь позивача Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 10 000 гривень рівними платежами 10 місяців по 1 000 гривень, починаючи з 01.10.2019 року по 01.08.2020 року.

Учасники розгляду справи в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином.

Суд, визнав можливим розглядати заяву у відсутність сторін, оскільки їх неявка не є перешкодою для розгляду даної заяви.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання.

У п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість судового рішення.

Виконання судових рішень - це заключна стадія судового процесу, а саме заключний етап у процесі реалізації захисту чи відновлення порушених прав.

Частиною 1 статті 3 ЦПК України, передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Дане правило також закріплено в ч.1 ст. 15 ЦК України.

Відповідно до ч. 1ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочку виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Встановлено, що рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 24 липня 2018 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволені повністю та стягнуто з неї заборгованість за кредитним договором у розмірі 67 965 гривень 19 копійок та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 762 гривні.

Постановою Київського апеляційного суду від 26.03.2019 року рішення Вишгородського районного суду Київської області від 24.07.2018 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» 10 000 гривень заборгованості за кредитом та судовий збір у розмірі 768 гривень 40 копійок. В іншій частині позовних вимог Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» відмовлено.

На підставі вищевказаного рішення, Вишородським районним судом Київської області були видані виконавчі листи, які були пред`явлені Публічним акціонерним товариством Комерційний Банк «ПриватБанк» до примусового виконання.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 431 ЦПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Виконавчий лист, судовий наказ, ухвала мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до приписів ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси.

Згідно ч. 1 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Відповідно до п. 1 ч.4 ст. 435 ЦПК України вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору.

Відповідно до ч. 3 ст. 435 ЦПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Розстрочка, виходячи з положень вказаної статті - це надання боржникові права проводити виконання рішення у частинах і в строки, встановлені судом.

Законом встановлено, що критерієм визначення підстав для розстрочки виконання рішення є обставини, які утруднюють виконання судового рішення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішити питання про їх наявність з урахуванням всіх обставин справи, а також прав та законних інтересів сторін виконавчого провадження.

Підстави, які зумовлюють необхідність розстрочки виконання рішення, мають оціночний характер, так як законодавцем не надано його вичерпного переліку.

Обставинами, які утруднюють виконання рішення, можуть бути тільки ті обставини, які існують насправді і які безпосередньо не дозволяють виконати судове рішення в обсязі, строки та в порядку, визначеному в ньому.

Вирішуючи питання розстрочки виконання рішення, суд повинен виходити із засад доцільності та необхідності захисту інтересів, насамперед, стягувача, права якого підтверджені судовим рішенням.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 435 ЦПК України, розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» № 14 від 26.12.2003 р. зазначено, що при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, суду потрібно мати на увазі, що, їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Матеріальне становище заявниці, суд вважає підставою для надання розстрочки виконання рішення суду.

Вирішуючи вказане в заяві питання про розстрочку виконання рішення, суд враховує, що заявником при наведенні мотивів для розстрочення виконання рішення надані докази її перебування у скрутному матеріальному становищі станом на час звернення з відповідною заявою до суду, які в свою чергу дають підстави для розстрочення виконання судового рішення.

Однак, запропонований ОСОБА_1 порядок розстрочки виконання рішення суду, порушуватиме права стягувача на своєчасне отримання коштів та вимоги ч. 5 ст. 435 ЦПК України, а тому суд вважає за необхідним заяву ОСОБА_1 задовольнити частково та розстрочити виконання постанови Київського апеляційного суду від 26.03.2019 року рівними частинами, починаючи з набрання ухвалою суду законної сили до 26.03.2020 року включно.

Враховуючи вищевикладене, суд вбачає підстави для часткового задоволення заяви ОСОБА_1 .

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст 12, 18, 80, 354, 435 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення суду по цивільній справі № 363/1368/18 за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Розстрочити виконання постанови Київського апеляційного суду від 26.03.2019 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» 10 000 (десять тисяч) гривень заборгованості за кредитом, шляхом погашення ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором у розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень, рівними пропорційними частинами, а саме по 2000 (дві тисячи) гривень щомісячно, починаючи з 01 жовтня 2019 року до 26 березня 2020 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 15 днів з дня отримання її копії шляхом подачі апеляційної скарги через Вишгородський районний суд Київської області.

Суддя М.Б. Баличева