Постанова

Іменем України

18 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 180/1551/16-ц

провадження № 61-24947св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В.,

суддів: Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., Хопти С. Ф. (суддя-доповідач),

Шиповича В. В.,

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

представник позивача - Сокуренко Євген Сергійович,

відповідач - ОСОБА_3,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області

від 03 лютого 2017 року у складі судді Тананайської Ю. А. та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 вересня 2017 року у складі колегії суддів: Максюти Ж. І., Демченко Е. Л., Куценко Т. Р.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2016 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Позовна заява мотивована тим, що відповідно до умов договору б/н

від 09 серпня 2012 року ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 2 800 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

ОСОБА_3 підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві.

У зв'язку з тим, що ОСОБА_3 не виконує свої зобов'язання за кредитним договором, не сплачує проценти за користування кредитом та не здійснює повернення кредиту щомісячними платежами, ПАТ КБ «ПриватБанк» просив стягнути на свою користь з ОСОБА_3 заборгованість, станом на 31 липня 2016 року у розмірі 34 210 грн 44 коп., яка складається: 2 771 грн 18 коп. - заборгованість за кредитом; 25 784 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3 550 грн - заборгованість за пенею та комісією;

500 грн штраф (фіксована частина); 934 грн 25 коп. - штраф (процентна складова).

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області

від 03 лютого 2017 року у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що суд не знайшов підстав для задоволення вимоги позивача в частині стягнення штрафів відповідно до 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг, виходячи з того, що відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Позичальник належним чином зобов'язання за кредитним договором не виконував, унаслідок чого утворилась заборгованість.

Згідно наданим банком розрахунком заборгованості за кредитом останній платіж здійснено відповідачем 24 квітня 2013 року, умовами кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна», 55 днів пільгового періоду, що погашення заборгованості повинно здійснюватися позичальником щомісяця до 25 числа місяця, наступного за звітним. Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання, отже перебіг позовної давності починається

з 26 числа того місяця у якому позичальником не було здійснено чергове погашення кредиту тобто з 26 травня 2013 року, а позов пред'явлений позивачем лише 02 вересня 2016 року, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 вересня

2017 року відхилено. Рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Судове рішення суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що Умовами кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 55 днів льотного періоду», встановлено, що погашення заборгованості повинно здійснюватися позичальником щомісяця до 25 числа місяця, наступного за звітним. Отже, перебіг позовної давності починається з 26 числа того місяця у якому позичальником не було здійснено чергове погашення кредиту тобто з 26 травня 2013 року, а позов був пред'явлений позивачем 02 вересня

2016 року (згідно відмітки на штампі вхідної кореспонденції суду першої інстанції), тобто зі спливом позовної давності.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволені позовних вимог з підстав пропуску банком позовної давності, про застосування якої заявлено відповідачем.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у жовтні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило скасувати оскаржувані судові рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення процентів та неустойки у межах позовної давності у розмірі 27 603 грн 95 коп. та ухвалити у цій частині нове рішення про задоволення позовних вимог про стягнення процентів та неустойки у межах позовної давності у розмірі 27 603 грн 95 коп.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 листопада 2017 року касаційне провадження у вказаній справі відкрито та витребувано цивільну справу з суду першої інстанції.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У травні 2018 року передано до Верховного Суду.

У червні 2019 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано судді-доповідачу.

Ухвалою Верховного Суду від 06 вересня 2019 року справу за позовом

ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором призначено до судового розгляду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що розрахунок відсотків здійснюється до повного погашення заборгованості за кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач має право на отримання процентів за користування кредитними коштами за період з 31 липня 2013 року

до 31 липня 2016 року у межах загальної позовної давності, визначеної статті 257 ЦК України, а проценти за своєю правовою природою є основною вимогою банку, й підлягають до стягнення у розмірі 25 498 грн 69 коп. та штрафу за порушення умов зобов'язання у межах річної позовної давності у розмірі 2 105 грн 26 коп., а всього 27 603 грн 95 коп. При цьому

ПАТ КБ «ПриватБанк» у касаційній скарзі посилався на правові позиції Верховного Суду України, висловлені у постановах від 02 грудня 2015 року у справі № 6-249цс15 та від 23 вересня 2015 року у справі № 6-1206цс15.

Відзив на касаційну скаргу до суду не надійшов

Фактичні обставини справи, встановлені судами

09 серпня 2012 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір у формі заяви позичальника, за умовами якого останньому було надано споживчий кредит на суму 2 800 грн зі сплатою 30 % річних на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

ОСОБА_3 підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, складає між ним та банком кредитний договір, що підтверджується його підписом у заяві

(а. с. 6).

Згідно з довідкою про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів льотного періоду», базова відсоткова ставка (яка нараховується на залишок заборгованості, виходячи з розрахунку 360 днів) становить 2,5 % щомісячно; розмір щомісячних платежів (враховуючи плату за користування кредитними коштами у звітному періоді) 7 % від заборгованості, але не менше 50 грн і не більше залишку заборгованості, строк внесення яких до 25 числа місяця, наступного за звітним; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості складається з пені(1) + пеня (2), де пеня (1) = (базова процентна ставка за договором/30 нараховується за кожен день прострочки кредиту), пеня (2) = 1 % від заборгованості, але не менше

10 грн у місяць, нараховується 1 раз місяць за наявності прострочки по кредиту чи процентам 5 і більше днів при виникненні прострочки на суму від 50 грн і більше. Також банком встановлені такі види комісії: за зняття готівки, за моніторинг неактивної картки, за отримання балансу на чек в банкоматах ПАТ КБ «ПриватБанк» (крім чека операцій зняття готівки), за безготівковий платіж.

Відповідно до пунктів 3.1.1, 3.1.3., 3.14. Правил користування платіжною карткою, строк дії картки вказаний на лицевій стороні карти (місяць і рік). Картка дійсна до останнього календарного дня указаного місяця.

При закінченні строку дії картка продовжується банком на новий строк (шляхом надання клієнту картки з новим строком дії картки), якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії) не надійшло письмової заяви держателя про закриття картрахунку. Строк дії картки миттєвого випуску продовженню не підлягає.

У порушення зазначених норм закону та умов договору ОСОБА_3 зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконував, у зв'язку з чим згідно розрахунку заборгованості, наданого банком, станом на 31 липня 2016 року утворилась заборгованість у розмірі 32 105 грн 18 коп., яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 2 771 грн 18 коп.; заборгованості по відсоткам за користування кредитом у розмірі 25 784 грн; за пенею та комісією у розмірі 3 550 грн (а. с. 5).

Згідно наданим ПАТ КБ «ПриватБанк» розрахунком заборгованості за кредитом останній платіж здійснено ОСОБА_3 24 квітня 2013 року.

При розгляді справи в суді першої інстанції ОСОБА_3 подав заяву про застосування позовної давності (а. с.81).

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволенню не підлягає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частини третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із частиною першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до частини першої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідач порушив умови кредитного договору та допустив кредитну заборгованість. Проте, пред'являючи позов, позивач пропустив позовну давність.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними подіями (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Встановивши, що 09 серпня 2012 року відповідач отримав кредит (кінцевий термін повернення якого відповідає строку дії картки) у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, оскільки ОСОБА_3 неналежно виконував свої зобов'язання по вказаному кредитному договору, останній платіж було внесено 24 квітня 2013 року, а з позовом до суду банк звернувся лише у вересні 2016 року, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, дійшов правильного висновку про пропуск позивачем позовної давності, про застосування якої заявлено відповідачем у справі.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 30 вересня 2015 року № 6-154цс15.

Посилання у касаційній скарзі на правові позиції Верховного Суду України, висловлені у постановах від 02 грудня 2015 року у справі № 6-249цс15 та

від 23 вересня 2015 року у справі № 6-1206цс15 безпідставні, оскільки ВеликаПалата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року у справі

№ 444/9519/12 та від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц відповідно, відступила від зазначених правових висновків Верховного Суду України.

Інші доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, на законність оскаржуваних судових рішень не впливають.

Отже, судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до частини першої 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області

від 03 лютого 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 вересня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Є. В. Синельников

Судді: О. М. Осіян

Н.Ю. Сакара

С. Ф. Хопта

В. В. Шипович