КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2019 року місто Київ

єдиний унікальний номер справи: 761/21765/17

номер провадження: 22-ц/824/11765/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії судів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Верланова С.М. (суддя - доповідач), суддів: Мережко М.В., Савченка С.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Конюшка Дениса Борисовича на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 12 лютого 2019 року у складі судді Мальцева Д.О., у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» про захист прав споживачів, стягнення страхового відшкодування,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» (далі - ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп») про захист прав споживачів, стягнення страхового відшкодування.

Позовна заява ОСОБА_1 мотивована тим, що 29 квітня 2016 року між ним та ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» було укладено договір добровільного страхування транспортного засобу №6/02-40К-00353336, предметом якого є майнові інтереси, що не суперечать закону і пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом «Hyundai ACCENT», державний номерний знак НОМЕР_1 (далі - д.н.з.). Зазначав, що 25 лютого 2017 року він виявив пошкодження переднього бамперу належного йому автомобіля «Hyundai ACCENT», д.н.з. НОМЕР_1 , який він того ж дня припаркував перед будинком по вул . Каразина , 7/9 у місті Харкові. Про настання зазначеного страхового випадку позивач повідомив ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», однак останнє відмовило йому у виплаті страхового відшкодування з тих підстав, що ним було надано недостовірні відомості про пошкодження транспортного засобу. Вважав, що ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» безпідставно відмовило йому у виплаті страхового відшкодування, оскільки висновок експерта від 28 березня 2017 року № 015-17, на підставі якого відповідачем прийнято рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування, складений з порушенням норм чинного законодавства. Вказує, що експерт не оглядав місце події, висновок складений на підставі фотознімків, у ньому відсутній акт огляду місця події, акт огляду транспортного засобу позивача, також експертом не враховано стан дорожнього покриття та інші обставин, що свідчить про неповноту проведеного дослідження. У зв`язку з цим позивач вважав, що, відмовляючи у виплаті страхового відшкодування, відповідач зловживає своїми договірними правами, порушуючи принцип дії інституту страхування, а також права позивача як споживача страхових послуг. Зазначав, що страхова сума становить 300 000 грн 00 коп., розмір франшизи 0 %, згідно акту виконаних робіт № АХТО1702596 від 03 квітня 2017 року вартість ремонту автомобіля позивача становить 6 082 грн 00 грн.

З урахуванням наведеного, позивач просив стягнути з ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на свою користь страхове відшкодування у розмірі 6 082 грн 00 коп.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 12 лютого 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішенням суду мотивоване тим, що відповідачем правомірно відмовлено позивачу у виплаті страхового відшкодування, оскільки позивачем надано відповідачу неправдиві відомості про факт настання страхового випадку та обставини пошкодження застрахованого автомобіля, що відповідно до вимог чинного законодавства та умов укладеного між сторонами договору добровільного страхування транспортного засобу №6/02-40К-00353336 від 29 квітня 2016 року, є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування.

Додатковим рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 09 липня 2019 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» витрати на проведення експертного дослідження у розмірі 3 432 грн 00 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 - адвокат Конюшко Д.Б. подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що висновок експерта ДП «Центр експертних досліджень» № 015-17 від 28 березня 2017 року, який був основою для відмови позивачу у виплаті страхового відшкодування, складений з порушенням норм чинного законодавства, упереджено, неповно та не об`єктивно, оскільки експерт особисто не оглядав місце події, у висновку відсутній акт огляду місця події та акт огляду автомобіля позивача, дослідження проведено на підставі фотознімків. Вказує, що суд першої інстанції не дослідив описову частину висновку судової транспортно -трасологічної експертизи від 20 серпня 2018 року № 8825/18-52, в якій судовий експерт зазначив, що він не виключає будь-яких варіацій пошкодження транспортного засобу. Крім того, зазначає, що страховик в момент фіксації події самостійно визначив яким саме чином був пошкоджений автомобіль, про що свідчить аудиозапис телефонної розмови.

Представник ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» - адвокат Дубовий О.С. подав відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позову, оскільки ОСОБА_1 не спростовував належними та допустимими доказами, що пошкодження застрахованого автомобіля виникло за інших обставин, ніж встановлено висновком судової транспортно -трасологічної експертизи від 20 серпня 2018 року. Доводи апеляційної скарги про те, що страховик в телефонній розмові в момент фіксації події самостійно визначив яким саме чином був пошкоджений автомобіль є намаганням позивача уникнути відповідальності, яка встановлена умовами договору страхування. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Оскільки в даній справі ціна позову становить 6 082 грн 00 коп., що менше ста розмірів прожиткового мінімуму, і дана справа не відноситься до тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження,апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи.

Відповідно до положень ч.ч.1,2 ст.376 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, враховуючи доводи, наведені у відзиві на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно з ч.1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору.

Пунктом 3 ч.1 ст.991 ЦК України передбачено, що страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі подання страхувальником завідомо неправдивих відомостей про об`єкт страхування або про факт настання страхового випадку.

Така ж диспозиція міститься і в п.3 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про страхування», згідно з якою підставою для відмови страховика у здійсненні страхових виплат або страхового відшкодування є, зокрема, подання страхувальником свідомо неправдивих відомостей про предмет договору страхування або про факт настання страхового випадку.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 29 квітня 2016 року між ОСОБА_1 та ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» було укладено договір добровільного страхування транспортного засобу (КАСКО) №6/02-40К-00353336 (далі - Договір), предметом якого є майнові інтереси, що не суперечать закону і пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом «Hyundai ACCENT», д.н.з. НОМЕР_1 (а.с. 9-17).

Відповідно до п.9 договору розмір страхової суми становить 300 000 грн 00 коп.

Згідно з п. 12 договору період страхування з 30 квітня 2016 року по 29 квітня 2017 року.

Пунктом 20.1.1 договору встановлено, що страховик має право самостійно з`ясовувати причини й обставини страхового випадку та проводити страхове розслідування.

Згідно з п.22.1.3 договору страховик має право відмовити у виплаті страхового відшкодування у випадку, якщо страхувальник (вигодонабувач) повідомив страховику свідомо неправдиві відомості про предмет договору страхування або про факт та обставини настання страхового випадку.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно пояснень позивача, 25 лютого 2017 року він припаркував належний йому автомобіль «Hyundai ACCENT», д.н.з. НОМЕР_1 , перед будинком по вул . Каразіна, 7/9, а близько 15 год 00 хв. цього ж дня він виявив, що його транспортний засіб пошкоджений.

Встановлено, що ОСОБА_1 своєчасно повідомив ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» про вказаний страховий випадок та надав докази понесених ним витрат на відновлення автомобіля у розмірі 6 082 грн 00 коп., що підтверджується квитанцією № від 03 квітня 2017 року.

Також встановлено, що з метою дослідження механізму утворення пошкоджень автомобіля ОСОБА_1 , відповідач ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» звернулось до ДП «Центр експертних досліджень» щодо проведення відповідного дослідження.

Згідно висновку № 015-17 інженерно-технічного дослідження механізму утворення пошкоджень автомобіля «Hyundai ACCENT», д.н.з. НОМЕР_1 , складеного 28 березня 2017 року експертом ДП «Центр експертних досліджень» Антоновим М.В. , комплекс механічних пошкоджень автомобіля «Hyundai ACCENT», д.н.з. НОМЕР_1 , з технічної точки зору не відповідає і не міг утворитись за обставин пригоди, які наведені у повідомленні про настання події за поясненнями водія, щодо отримання всього комплексу пошкоджень в обставинах однієї події за нерухомого стану транспортного засобу в момент спричинення пошкоджень, оскільки комплекс вищеописаних пошкоджень автомобіля за механізмом утворення характерний для його власного руху за рахунок наїзду на більш міцну жорстку перешкоду абразивної будови, яка розташовувалась на рівні нижньої частини переднього бамперу автомобіля та занурювалась в процесі зіткнення під низ бамперу, що свідчить про неспроможність пояснень водія щодо виникнення даних пошкоджень (а.с.81-84).

Встановлено, що ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на підставі вказаного висновку інженерно-технічного дослідження № 015-17 від 28 березня 2017 року прийняло рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування, оскільки позивачем було повідомлено свідомо неправдиві відомості про факт та обставини настання страхового випадку, про що повідомило позивача листом від 12 квітня 2017 року № 67 (а.с. 21-22).

Позивач заперечував вказаний висновок інженерно-технічного дослідження № 015-17 від 28 березня 2017 року, посилаючись на те, що він складений з порушенням норм чинного законодавства, упереджено, неповно та не об`єктивно.

Встановлено, що в ході розгляду справи за клопотанням представника відповідача ухвалою суду першої інстанції від 01 березня 2018 року призначено судову автотехнічну експертизу (а.с.112-113).

Відповідно до висновку судової транспортно - трасологічної експертизи від 20 серпня 2018 року № 8825/18-52, складеного експертами Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Криловим Є.С., Борщевським П.Г., пошкодження в передній нижній частині автомобіля «Hyundai ACCENT», д.н.з. НОМЕР_1 , не могли утворитись при наїзді іншого автотранспортного засобу на нерухомий автомобіль «Hyundai ACCENT», д.н.з. НОМЕР_1 . Конфігурація та локалізація даних пошкоджень характерні для випадку наїзду автомобіля «Hyundai» передньою частиною на низько розташований високомірний об`єкт, з подальшим з`їздом з цього об`єкта в зворотному напрямку. Разом з цим, з причин, викладених в дослідницькій частині, неможливо в категоричній формі виключати можливість утворення даних пошкоджень при контактуванні іншого рухомого об`єкта (не автотранспортного засобу) з нерухомим автомобілем «Hyundai ACCENT», д.н.з. НОМЕР_1 .

З висновку експертизи вбачається, що у зв`язку з тим, що на час проведення експертизи позивач відремонтував належний йому автомобіль, тому дана експертиза здійснювалась експертами за наявними матеріалами, у тому числі цифровими фотознімками, наданими представником відповідача (а.с.128-131).

Позивачем не надано суду доказів на спростування вказаного вище висновку судової транспортно - трасологічної експертизи від 20 серпня 2018 року.

Отже, оцінивши вказаний висновок експертизи, який є належним й допустимим доказом у справі та позивачем не спростований, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що відповідачем правомірно відмовлено позивачу у виплаті страхового відшкодування, оскільки позивачем надано відповідачу неправдиві відомості про факт настання страхового випадку та обставини пошкодження застрахованого автомобіля.

Таким чином суд першої інстанції виконав вимоги ст.263 ЦПК України щодо законності та обґрунтованості рішення суду, повно і всебічно дослідив та оцінив докази, правильно встановив обставини у справі та дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не дослідив описову частину висновку судової транспортно - трасологічної експертизи від 20 серпня 2018 року № 8825/18-52, в якій судовий експерт зазначив, що він не виключає будь-яких варіацій пошкодження транспортного засобу, а тому висновок є некатегоричним, незаслуговують на увагу з таких підстав.

Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч.1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до приписів ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частина 2 ст. 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з п.3 вказаної частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Обов`язок доказування покладається на сторін. Це положення є найважливішою складовою принципу змагальності. Суд не може збирати докази за власною ініціативою. У разі недостатності доказів, наявності сумнівів щодо їх достовірності суд вправі запропонувати представити докази тій стороні, яка несе обов`язок по доказуванню.

Посилаючись на некатегоричність висновку судової транспортно - трасологічної експертизи №8825/18-52 від 20 серпня 2018 року, позивач доказів на його спростування не надав, що в силу ст.81 ЦПК України є його процесуальним обов`язком. При цьому, позивач та його представник клопотання про призначення додаткової чи повторної судової експертизи відповідно ч.2 ст.103 ЦПК України не заявляли, хоча таке право було роз`яснено сторонам у суді першої інстанції.

Інші доводи апеляційної скарги на правильність висновків суду про відсутність підстав для задоволення позову не впливають, їх не спростовують, у зв`язку з цим не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, судом додержано вимоги матеріального та процесуального права, а тому це рішення відповідно до ст.375 ЦПК України необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Згідно з ч.3 ст.389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах (ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб) не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, визначених у п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Конюшка Дениса Борисовича - залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 12 лютого 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у ч.3 ст.389 ЦПК України.

Головуючий

Судді