Справа № 159/278/19
Провадження № 2/159/428/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2019 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням

судді Восковської О.А.

за участю секретаря Канашкової О.М.

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в місті Ковелі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ковельського МРВ ДВС ГТУЮ у Волинській області про звільнення майна з під арешту, з участю третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ПТМ Ковельтепло, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась в суд із позовом до Ковельського МРВ ГТУЮ у Волинській області про звільнення майна з під арешту, з участю третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ПТМ «Ковельтепло». Свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що 22.01.2018 року помер її батько ОСОБА_2, і після його смерті відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_1, і вона як єдиний спадкоємець прийняла спадщину та отримала свідоцтво про право на спадщину, однак під час оформлення спадкових прав нотаріусом було виявлено, що на спадкову квартиру було накладено арешт. Під час з»ясування обставин було встановлено, що арешт накладено на підставі виконавчого листа виданого Ковельським міськрайонним судом про стягнення із боржників ОСОБА_2 та ОСОБА_3П боргу за спожиті комунальні послуги, і арешт було накладено 13.08.2004 року щодо власника ОСОБА_3 на об»єкт нерухомого майна, а саме квартиру. Позивачка вказує, що на момент реєстрації обтяжень на квартиру ОСОБА_3П не являлась її власником і в наступному участі у її приватизації не приймала, і тому права власності на неї ніколи не набувала, в квартирі перестала проживати та була знята із реєстраційного обліку в 2004 році. З метою з»ясування обставин виконання чи невиконання рішення суду вона звернулась до виконавчої служби де отримала інформацію, що станом на 28.12.2018 року усі виконавчі провадження, по виконавчому листу на підставі якого було накладено арешт, знищені у зв»язку із повним їх виконанням та в архіві не зберігаються, і відсутність боргу було також підтверджено довідкою ПТМ «Ковельтепло». Позивачка вказує, що на сьогоднішній день вона є власником спадкової квартири і наявність обтяжень у виді арешту на таке майно та наявність безпідставних відомостей про це у відповідних реєстрах порушує її права як власника, а тому за вказаних обставин вона звернулась до суду та просить зняти арешт із належного їй нерухомого майна.

Ухвалою судді від 18 січня 2019 року було прийнято позовну заяву до розгляду у порядку загального позовного провадження і відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 13.02.2019 року. Одночасно, відповідачу було надано строк для подачі відзиву на позовну заяву.

Відзиву на позовну заяву відповідачем подано не було.

У підготовче засідання позивач ОСОБА_1 не зявилась, подала до суду письмову заяву в якій просить справу розглядати у її відсутності, заявлений позов підтримує повністю та просить його задовольнити.

Представник відповідача - Ковельського МРВ ДВС ГТУЮ у Волинській області у підготовче засідання не з»явився, подав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, щодо звільнення майна з під арешту не заперечує, оскільки заборгованість згідно виконавчого листа стягнута і станом на 13.02.2019 року відкритих виконавчих проваджень відносно ОСОБА_3 у відділі не перебуває.

Представник третьої особи ПТМ «Ковельтепло» у підготовче засідання не з»явився, подав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, щодо звільнення майна з під арешту не заперечує, оскільки заборгованість по квартирі з якої позивач просить зняти арешт відсутня.

У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до закону, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у певних випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом установлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.08.2018 року ОСОБА_1, позивачка у справі, є власником квартири АДРЕСА_2.

Згідно з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майна, на квартиру АДРЕСА_3 (Смірнова) в м.Ковелі накладено арешт на підставі виконавчого листа 2-1588.

Відповідно до повідомлення Ковельського МРВ ДВС ГТУЮ у Волинській області №70027/9 від 29.12.2018 року усі виконавчі документи та матеріали ВП по виконавчому листу №2-1588 від 28.10.2012 року станом на 28.12.2018 року знищено у зв»язку із закінченням терміну зберігання документів в архіві відповідно до вимог чинного законодавства та ведення діловодства в органах державної виконавчої служби.

Окрім цього, відповідно до витягу ВП-спецрозділу виконавче провадження №11680878 завершено на підставі фактичного повного виконання рішення.

Даний факт підтверджується і заявою поданою представником третьої особи ПТМ «Ковельтепло» із вказівкою про те, що заборгованість по квартирі АДРЕСА_3 (Смірнова) в м.Ковелі відсутня.

У відповідності до ч.5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», арешт може бути знятий за рішенням суду.

Згідно з ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України визначено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 387 ЦК України передбачено право власника витребовувати своє майно, а статтею 391 цього Кодексу визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Таким чином, враховуючи, що позивач ОСОБА_1 з 21.08.2018 року є власником квартири АДРЕСА_3 (Смірнова) в м.Ковелі Волинської області, не є боржником за виконавчим провадженням, яке завершене у зв»язку із виконанням, в рамках виконання якого накладено арешт на зазначений об»єкт нерухомості, та на час звернення із заявою до суду факт наявності обтяження майна у вигляді арешту, порушує право власності ОСОБА_1П, внаслідок чого вона позбавлена права в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна, з огляду на що суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, доведеними, обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.4, 10, 12, 13,81, 82, 89, 263, 264, 265 ЦПК України, на підставіст.41 Конституції України, ст.ст. 316, 319, 321, 328, 391, 392 ЦК України, ст.ст. 2, 59 Закону України "Про виконавче провадження", суд -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити повністю.

Зняти арешт з нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_3 (колишня Смірнова) в м.Ковелі Волинської області, що належить на праві власності ОСОБА_1 (03.07.1991 р.н, НОМЕР_1 виданий 06.09.2016 року Ковельським РВ УДМС України у Волинській області, і.н.) та скасувати в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна запис №1235965 про арешт нерухомого майна, зареєстрований 13.08.2004 року 09:59:28 реєстратором Ковельської державної нотаріальної контори на підставі виконавчого листа №2-1588.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ковельський міськрайонний суд Волинської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 22.02.2019 року.

ГоловуючаОСОБА_4