Справа № 703/1035/18
провадження № 2/694/18/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

25.02.2019 р. м.Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області

у складі: головуючої судді Гончаренко Т.В.

при секретарі Блискавці А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Звенигородка в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання неповнолітньої дитини: сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 2012 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, рішенням Звенигородського районного суду від 14.06.2017 року шлюб між ними розірвано. Від вказаного шлюбу мають неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який після розірвання шлюбу постійно проживає з нею за адресою: АДРЕСА_1 та знаходиться на її повному утриманні, але вона не взмозі повністю забезпечити та задовольнити потреби неповнолітньої дитини, а відповідач ухиляється від утримання сина, матеріальної допомоги добровільно не надає, участь у вихованні дитини не приймає. При цьому відповідач є працездатною особою, може надавати матеріальну допомогу і є батьком дитини, інших неповнолітніх дітей окрім їхнього сина немає, аліментних зобов»язань не має.

Ухвалою Смілянського районного суду Черкаської області від 12 вересня 2018 року вказану цивільну справу було направлено до Звенигородського районного суду Черкаської області для розгляду за підсудністю, в порядку статті 31 ЦПК України.

Ухвалою суду від 04.10.2018 року справу прийнято до провадження, по вищезазначеній справі відкрито загальне позовне провадження та призначено справу до підготовчого засідання.

Ухвалою Звенигородського районного суду від 28.01.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, попередньо надала до суду заяву про проведення подальшого розгляду справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце його проведення був повідомлений належним чином, судове повідомлення на ім»я відповідача надсилалось за зареєстрованим місцем його проживання, що підтверджується поштовим відправленням суду, яке повернуто до суду відділенням Укрпошти з довідкою про причини повернення «За закінченням встановленого строку зберігання». Відповідач про причину неявки суд не повідомив, відзив не подав, клопотань про розгляд справи у його відсутність та відкладення розгляду справи до суду не надходило.

В матеріалах справи мається заява відповідача, скерована до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області про часткове задоволення позову, в якому позивач просить стягнути з нього аліменти на утримання його сина ОСОБА_3 в розмірі ј його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, в задоволенні позову про стягнення судових витрат за оплату правничої допомоги відмовити, вищевказану позовну заяву розглянути без його участі /а.с.24/.

Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч. 4 ст. 223 та 280 ЦПК України.

У зв»язку з неявкою в судове засідання всіх осіб які беруть участь в справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось.

Суд, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 14.06.2017 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.3).

Сторони є батьками неповнолітньої дитини: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-СР №159677 від 25.10.2012 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Звенигородського районного управління юстиції у Черкаській області (а.с.9).

Після розірвання шлюбу неповнолітня дитина сторін ОСОБА_3 проживає з матір»ю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується актом проживання особи без реєстрації від 12.04.2018 року /а.с.7/. Позивачка працює завідуючою аптеки №58 «Бажаємо здоров»я» та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується довідкою з ОСББ «Сміла-Альфа» від 12.04.2018 року /а.с.6/ та довідкою про доходи від 12.03.2018 року, копія якої наявна в матеріалах справи /а.с.4/.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов»язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно ст. 181 цього Кодексу способи виконання батьками обов»язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не домовилися про спосіб виконання обов»язку утримувати дитину, відповідач ОСОБА_2 на даний час проживає окремо від дитини і тому, згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, є підстави присудити кошти на утримання дитини (аліменти) у частці від доходу відповідача, враховуючи вимогу позивача.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до положень ст.183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст.182 СК України, так і положень ст.ст.183, 184 СК України.

Згідно ст. 183 цього Кодексу частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Оскільки відповідач не надає належної матеріальної допомоги на утримання спільної з позивачем дитини та домовленість між ними про сплату аліментів на утримання дитини відсутня, з урахуванням вимог діючого законодавства, наданих позивачкою письмових доказів, при визначенні розміру аліментів, що підлягає стягненню, суд враховує той факт, що неповнолітня дитина перебуває на утриманні своєї матері ОСОБА_1, а також те, що відповідачем не представлено суду доказів, які б свідчили про існування в платника аліментів обставин, що мають істотне значення при визначенні розміру стягуваних аліментів на утримання дитини, суд приходить до висновку, що в силу ст. 182 СК України з відповідача, який є батьком неповнолітньої дитини слід стягувати аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частин заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць.

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов»язаних з розглядом справи, до яких належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних

вимог, інші судові витрати, пов»язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частини 1-3 статті 134 ЦПК України визначають, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв'язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Як вбачається із матеріалів справи позивачка при зверненні з позовною заявою до суду надала попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв'язку із розглядом справи в розмірі 1500 грн.(а.с.10-11).

Однак під час розгляду справи жодних документально належних і допустимих доказів звернення позивачки за правничою допомогою, як то договору про надання правничої допомоги, відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена, тобто доказів, які б підтверджували здійснення відповідних витрат правничої допомоги позивачкою суду не надано.

Таким чином, на думку суду, слід відмовити у задоволенні позову в частині стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 1500 грн.

У зв»язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України "Про судовий збір", а тому судовий збір у розмірі 768,40 грн. відповідно до ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача в дохід держави.

На підставі ст.ст. 180,181,182,183 СК України та керуючись ст.ст. 12, 81, 133, 137,141, 263 265, 280-283 ЦПК України суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити частково.

Стягувати із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб платників податків НОМЕР_1, відомості про місце роботи в матеріалах справи відсутні на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, фактично проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду 12.04.2018 року і до повноліття дитини.

В задоволенні решти позову відмовити.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах платежу за один місяць.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 судовий збір в дохід держави в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Черкаської області.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочну рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя Т.В.Гончаренко