Справа № 487/4978/18
Провадження № 2/487/315/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

27.02.2019 року м. Миколаїв

Заводський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Бобрової І.В.,

за участю секретаря судового засідання Батишевої Г.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Миколаєва цивільну справу №487/4978/18 за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення порядку користування квартирою, -

ВСТАНОВИВ:

31.07.2018 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_3, в якому просили усунути перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом вселення ОСОБА_1 та ОСОБА_2; встановити порядок користування вказаною квартирою наступним чином: у користування позивачів виділити житлову кімнату площею 14,2 кв.м., у користуванні відповідача залишити житлову кімнату, площею 9,0 кв.м, в загальному користуванні залишити: кухня -10,4 кв.м, коридор - 5,0 кв.м. Позовні вимоги мотивували тим, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності їм та відповідачу. Проте ОСОБА_4 чинить перешкоди у користуванні квартирою, відтак вони змушені звернутись до суду із зазначеним позовом.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 07.08.2018 року зазначену позовну заяву залишено без руху у зв'язку із вказаними в ній недоліками.

23.08.2018 року на виконання вимог ухвали суду від 07.08.2018 року позивачі до канцелярії суду надали позовну заяву в новій редакції, відповідно до якої просили встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_1, а саме: у користуванні позивачів виділити житлову кімнату площею 14,2 кв.м, у користуванні відповідача залишити житлову кімнату площею 9,0 кв.м, в загальному користуванні залишити кухню 10,4 кв.м та коридор 5,0 кв.м.

Ухвалою суду від 27.08.2018 року відкрито провадження та справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 03.01.2019 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті.

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_5 у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала.

Позивач ОСОБА_2 до судового засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечувала.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Судом було ухвалено про проведення заочного розгляду справи на підставі ст.280 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення справи по суті, прийшов до наступного.

Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло від 14.01.1998 року, квартира АДРЕСА_1, загальною площею 38,6 кв.м, на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Згідно копії технічного паспорту квартира АДРЕСА_1 є квартирою посімейного, спільного заселення розташована на першому поверсі двоповерхового будинку та складається з двох кімнат житловою площею 23,2 кв.м, у тому числі: 1-а кімната 14,2 кв.м, 2-а кімната 9,0 кв.м, кухні площею 10,4 кв.м, коридору 5,0 кв.м.

Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 02.12.2017 року підтверджується, що на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 належить квартира АДРЕСА_1.

У статті 15 ЦК України зазначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Частиною 1 статті 368 ЦК України встановлено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Згідно положень ст.369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

За змістом ч.2 ст.370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду..

У пункті 14 постанови Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист приватної власності» роз'яснено, що квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщенням квартири, якщо про це заявлено позов.

У пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 року №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» роз'яснено, якщо виділ частки будинку в натурі неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями (квартирами, кімнатами) такого будинку. У цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор тощо) можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності. Порядок користування жилим будинком може бути встановлено також і між учасниками спільної сумісної власності.

В силу положень ст.ст.21, 24, 41 Конституції України, ст.ст.319, 369 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної сумісної власності.

Таким чином, оскільки спірні правовідносини не стосуються розподілу майна і правовий режим спільної власності зберігається, враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити та виділити у користування позивачам кімнату площею 14,2 кв.м, а відповідачу кімнату площею 9,0 кв.м.

Керуючись ст.ст. 12,13,263-265,280-282, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення порядку користування квартирою - задовольнити.

Встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_1.

Виділити у користування ОСОБА_1 та ОСОБА_2 житлову кімнату площею 14,2 кв.м.

Виділити у користування ОСОБА_3 житлову кімнату площею 9,0 кв.м.

Залишити в загальному користуванні ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 кухню площею 10,4 кв.м та коридор площею 5,0 кв.м.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 704,80грн..

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви на його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили якщо протягом строків встановлених цим кодексом не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1, проживає за адресою: АДРЕСА_1.

Позивач: ОСОБА_2, проживає за адресою: АДРЕСА_2.

Відповідач: ОСОБА_3, проживає за адресою: АДРЕСА_1.

Повне судове рішення складено 04.03.2019 року.

Головуючий суддя І.В.Боброва