Справа №173/758/18
Провадження №2/173/35/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2019 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючої - судді Петрюк Т.М.

при секретарі - Рудовій Л.В.

За участю: позивача - ОСОБА_1

представника позивача - адвоката ОСОБА_2

представника третьої особи ОСОБА_3В

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Верхньодніпровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 (ОСОБА_5) Володимирівни, треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: рада з питань опіки та піклування при Верхньодніпровській міській раді, служба у справах дітей Верхньодніпровської райдержадміністрації, Верхньодніпровський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції про визначення місця проживання дитини та припинення стягнення аліментів та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_4 (ОСОБА_5) Володимирівни до ОСОБА_1, треті особи, що не заявляють самостійних вимог: рада з питань опіки та піклування Верхньодніпровської райдержадміністрації, служба у справах дітей Верхньодніпровської райдержадміністрації про визначення місця проживання малолітньої дитини ,-

ВСТАНОВИВ:

11.04.2018 року до суду звернувся позивач ОСОБА_1В, з позовом про визначення місця проживання дитини та припинення стягнення аліментів до відповідача ОСОБА_5, треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: рада з питань опіки та піклування при Верхньодніпровській міській раді, служба у справах дітей Верхньодніпровської райдержадміністрації, Верхньодніпровський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції

22.05.2018 року отримана адресна довідка про реєстрацію місця проживання відповідача - фізичної особи.

Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 23.05. 2018 року відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду в спрощеному провадженні без виклику сторін на 30.08.2018 року.

04.07.2018 року відповідачем ОСОБА_5, подана зустрічна позовна заява про визначення місця проживання малолітньої дитини до ОСОБА_1, треті особи, що не заявляють самостійних вимог: рада з питань опіки та піклування Верхньодніпровської райдержадміністрації, служба у справах дітей Верхньодніпровської райдержадміністрації.

05.07.2018 року ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області зустрічну позовну заяву залишено без руху та позивачу надано строк для усунення встановлених судом недоліків.

12.07.2018 року позивачем за зустрічною позовною заявою усуненні виявлені судом недоліки.

Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 30.08..2018 року прийняту зустрічну позовну заяву до спільного розгляду з первісною позовною заявою .

30.08.018 року в підготовчому судовому засіданні оголошено перерву. Справу призначено до розгляду на 11.10.2018 року

11.10.2018 року закінчене підготовче судове засідання. Справа призначена до розгляду на 10.12.2018 року.

10.12.2018 року в судовому засіданні оголошена перерва справа призначена до розгляду на 18.02.2019 року.

Згідно заявлених позовних вимог за первісною позовною заявою позивач просить визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з ним за адресою: м. Верхньодніпровськ вул. Київська, 3. Припинити стягувати з нього аліменти на користь відповідача за виконавчим листом № 2-816 від 09.06.2009 року на утримання доньки ОСОБА_6 у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до її повноліття.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: в період з 2007 року по 2009 рік він перебував у шлюбі із відповідачкою. За рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 03.09.2009 року шлюб між ними був розірваний

В період шлюбу у них народилася донька - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

За виконавчим листом № 2-816 від 09.06.2009 року з нього стягуються аліменти на користь відповідачки на утримання їхньої доньки - ОСОБА_6 у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до її повноліття.

У січні 2017 року вони з відповідачкою домовились, що донька буде проживати з ним та навчатись у Верхньодніпровській школі № 2. Він влаштував дитину до школи, але в лютому місяці 2017 року відповідачка змусила повернутись доньку до неї, мотивуючи тим, що ОСОБА_3 (молодша сестра ОСОБА_6) помре, якщо ОСОБА_6 не повернеться додому. Йому було дуже шкода відпускати доньку до своєї матері, адже дитина страждала та відчувала себе лише нянькою, яку використовує рідна матір. Відповідачка виховує ще двох малолітніх дітей від іншого шлюбу, для яких ОСОБА_6 завжди була в якості няньки. Крім цього ОСОБА_6 постійно зазнавала гоніння по відношенню до себе зі сторони відповідачки, яка обмежувала доньку у спілкуванні зі своїми друзями, навчанні та навіть у їж, тобто забороняла їсти більшість продуктів, вважаючи їх шкідливими. Часто в відповідачка карала дитину за «непослух»: лаяла, ображала, била та навіть закривала у льоху.

Для того, щоб ОСОБА_6 постійно була дома відповідачка у 2016 році влаштувала доньку до школи № 58 (Сарасваті) м. Дніпро на дистанційну форму навчання, але навчанням доньки ніхто не займався.

Факти знущання та зневаги зі сторони матері донька приховувала від нього, так як боялася покарання зі сторони матері. Але як тільки з'явилась нагода, донька втекла до нього та розповіла про всі негаразди, які її спіткали.

З лютого 2018 року донька постійно проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з ним та його підопічною бабусею - ОСОБА_7. Даний будинок належить йому на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 24.12.2013 року у будинку три кімнати, одна з яких виділена дитині. Кімнаті оздоблені всім необхідним для комфортного проживання дитини відповідного віку. У ОСОБА_6 є спальне місце, місце для відпочинку, навчання та ігор.

З березня 2018 року ОСОБА_6 навчається у 4-му класі КЗ «Першотравенська середня загальноосвітня школа 1-ІІ ступенів», що підтверджується довідкою № 11 від 15.03.2018 року.

Він працює слюсарем в кормоцеху ТОВ «Союз-ДАГ» м. Кам'янське та отримує заробітну плату в середньому 3300 грн., на місяць. З цієї заробітної плати відповідачка в середньому отримує 1000 грн., на місяць безпідставно, так як дитина проживає разом з ним.

Спиртними напоями він не зловживає, не має протипоказань з медичного боку. За місцем роботи характеризується позитивно. Донька також прихильна до нього та бажає хоче проживати разом з ним.

Маючи стабільний заробіток, він створив всі необхідні умови для нормального фізичного та духовного розвитку дитини, задовольняє гармонійний розвиток її особистості в атмосфері любові та матеріальної забезпеченості. Розуміючи, що донька потребує уваги як батька так і матері він зобов'язується зі своєї сторони не перешкоджати побаченню в відповідачки з дитиною.

За даних обставин просить визначити місце проживання доньки разом з ним та вирішити питання про припинення стягнення аліментів на утримання доньки на користь в відповідачки, що й стало причиною звернення до суду.

Відповідачем подано зустрічну позовну заяву згідно якої позивач за зустрічною позовною заявою просить визначити місце проживання донька - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з нею за адресою: м. вул.. Калинова, 4 сел. Дніпровське Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. Та стягнути з відповідача фінансову компенсацію за заподіяне їй моральне страждання і неправомірну поведінку, а саме за незаконне відібрання доньки від матері в сумі 10000 грн.

В обґрунтування позовних вимог за зустрічною позовною завою позивач посилався на наступне: в період з 2007 року по 2009 рік вона перебувала у шлюбі із відповідачем. Так як життя їх не склалось через аморальну поведінку відповідача, який постійно вживав алкогольні напої за рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 03.09.2009 року шлюб між ними був розірваний

В період шлюбу у них народилася донька - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

09.02.2018 року вона відпустила доньку на вихідні до свого батька, але їй зателефонували 11 лютого і попросили, щоб донька залишилась ще на день, так як потрібно сходити до лікаря і полікувати дитині зуби. Вона надала згоду.

12 лютого їй зателефонував знайомий і повідомив, що включився у випадкову розмову і чув я к її мати ОСОБА_8К,. намовляє її доньку свідчити неправдиво службам у справах дітей проти своєї матері, що батько її дужу любить і вони за такої у мови будуть разом, що він любить її всі ці роки, але вона заважала даній любові.

13.02.2018 року донька повинна була повернутись додому, але вона не з'явилась. На телефонні дзвінки їй ніхто не відповідав та вона звернулась до поліції щодо зникнення дитини.

Приїхала поліції, але вона вже знала, що дитина знаходиться у батька і погрожуючи їй накладенням штрафу її змусили написати дозвіл на перебування доньки з в відповідачем до рішення опікунської ради. Дізнавшись як негативно впливає спілкування батька з дитиною вона вирішила забрати її до себе, але їй відмовили. На засідання комісії вона з'явитись не змогла через погодні умови та через те, що їй ні з ким було залишити дітей, і рішення було прийняте без її участі. В рішенні комісії наведенні її обвинувачення, які не підтверджені ніякими доказами і є неправдивими. Відповідач не віддає їй доньку, посилаючись на рішення комісії, хоч воно носить рекомендаційний характер. На її прохання про перегляд рішення з її участю їй було відмовлено. За рішенням суду донька проживала всі ці роки разом з нею та зареєстрована у її будинку. Весь цей час донька перебувала на її утриманні так як відповідач лише сплачував аліменти, але не приділяв уваги донці та додаткової фінансової допомоги не надавав.

Її донька навчалась дистанційно, але це не заборонено законом. Донька завжди вчасно виконувала контрольні роботи. Була завжди охайно вдягненою та гарно поводилась.

Всі ці роки відповідач жив своїм життям та не цікавився життям доньки. Всі ці роки відповідач погрожував їй, що забере у неї доньку. Він брехнею залишив доньку у себе та скористався ситуацією, тим, що вона не змогла з'явитись на засідання комісії, посприяв що комісія прийняла рішення на його користь.

Відповідач та його мати не дають їй бачитись з дитиною. Намовляють її проти неї. При останньому спілкуванні з донькою, дитина повідомила їй, що батько сказав, що хочуть віддати її до інтернату, та якщо вона піде до неї в гості її забере поліція та передасть до дитячого будинку. Дитині погрожують, дитина дуже залякана та сумує без своєї матері, але вона не в змозі протистояти натиску та негативним намовам на свою матір.

Вона веде здоровий спосіб життя, має вищу освіту, забезпечена житлом. До неї повернувся її колишній чоловік і у її доньки є нагода зростати у повній сім'ї. Вона перебуває у декретній відпустці та має багато часу, щоб приділяти його своїй донці і вважає, що її донці буде проживати краще з нею.

В моменти її відвідування доньки вона помітила, що її донька хоч і виглядає охайно, але ходить у брудній старомодній одежі, навчилася вживати нецензурні слова та підвищувати голос на дорослих. Відповідач постійно зловживає спиртними напоями, палить, вживає нецензурну лексику, тому вважає, що відповідач не зможе дати її доньці потрібного матеріального забезпечення, духовного та морального розвиту, тому вважає, що місце проживання її доньки повинне бути визначене разом з нею, що й стало підставою звернення до суду.

В судому засіданні позивач та представник позивача за первісною позовною заявою, пояснили, що позовні вимоги за поданою позовною підтримують в повному обсязі, просять їх задовольнити. Проти задоволення позовних вимог за зустрічною позовною заявою заперечували посилаючись на їх необґрунтованість та не підтвердження будь-якими доказами. Також позивач в судовому засіданні пояснив, що коли донька перейшла жити до нього виявилось, що дитина не навчалась в школі і її навчання дуже запущене. Мати дитини, отримуючи від нього аліменти, не витрачала їх на утримання доньки, дитина ходила в старих поношених речах. Навіть коли мати в відвідувала дитину за місцем його проживання, нічого дитині не купувала, лише один раз принесла кілограм яблук. Дитина скаржилась, що мати її ображала, заставляла няньчити малих дітей, за будь-яку провину карала. З метою підготовки доньки до навчання в школі він змушений був наймати репетиторів, які все літо займались з дитиною і дитина змогла піди у клас відповідно до її віку.

Відповідач в судові засідання не з'являлась про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином подаючи заяви про відкладення розгляду справи, зупинення провадження у справі, в яких вказувала надумані причини не підтверджені ніякими доказами.

Представник третьої особи: служби у справах дітей позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити при цьому пояснила, що про ситуацію в родині Кудашко-Червоняк службі стало відомо з минулого року. Так як до служби звернулась бабуся дитини повідомивши, що дитина не хоче повертатись до матері. Так як мати заставляє дитину няньчити менших дітей та не дає можливості спілкуватись з однолітками. Тоді ж було з'ясовано, що дитина не відвідувала загальноосвітню школу. З дитиною працювали психолог, працівники служби але дитина відмовлялась повертатись до матері. Лише через деякий час мати почала писати заяви про те, що в неї зникла дитина. Дана ситуація стала причиною того, що сім'я відповідачки була відвідана за місце її проживання та були обстежені матеріально-побутові умови сім'ї. А саме встановлено, що в дітей одяг старий. поношений. Мати посилається на те, що одяг жертвують дітям добрі люди. Мати вегітарианка, тому забороняє дітям вживати м'ясні, білкові, молочні продукти. Незважаючи на те, лікарі говорять про необхідність для дітей повноцінного збалансованого харчування. Також матері роз'яснювалось, що вона може бути вегітарианкою, але діти повинні отримувати необхідний комплекс харчування. На що мати відповідала, що діти її і вона сама вирішує про те, як їм харчуватись. При відвідинах сім'ї була присутня бабуся, яка принесла дітям пакунок з пряниками. Діти при них декілька раз бігали до кухні та тягали пряники. Крім того на дверях кухні є крючок, який прибитий високо, щоб діти не змогли його дістати та пройти на кухню. Також було встановлено, що в будинку відсутнє місце для навчання дитини, де вона могла б виконувати письмові завдання, читати. Перебуваючи у батька дівчинка все літо ходила до репетиторів, які готували дівчинку до школи. Тому на засіданні комісії було прийняте рішення про визначення місця проживання дитини саме з батьком.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог представник органу опіки та піклування Верхньодніпровської міської ради в судове засідання не з'явився подавши заяву про розгляд справи у його відсутність.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог , представник Верхньодніпровського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Дніпропетровській області в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред'явлений позов, тобто, законодавець пов'язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб'єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд, з'ясувавши зміст позовних вимог, заслухавши сторони, свідків, з'ясувавши думку дитини, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 28 квітня 2007 року по 03 вересня 2009 року. За рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 03.09.2009 року шлюб між сторонами розірваний, що підтверджується копією рішення суду .

В період шлюбу у сторін народилася донька - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження дітей , в якому сторони записані батьками дітей.

Також судом встановлено, що лютого місяця 2018 року і по даний час донка сторін - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає зі своїм батьком ОСОБА_6 В,В., за адресою його проживання.

За доводами позивача дитина відмовилась повертатись до матері посилаючись на жорстоке ставлення та зневагу до неї.

Факт проживання дитини разом з батьком також підтверджується актом депутата Верхньодніпровської міської ради Дніпропетровської області від 17.02.2018 року. Та встановлений рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 10 жовтня 2018 року, яким ОСОБА_5В,. відмовлено у задоволенні позовних вимог про збільшення розміру аліментів, стягуваних з ОСОБА_1В,. на утримання доньки - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1

Також в судовому засіданні була заслухана неповнолітня - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка надала пояснення в присутності педагога ОСОБА_9 Дитина пояснила суду, що на даний час вона проживає з батьком, а раніше проживала з мамою, сестрою та братом. Вона бажає проживати разом з батьком, так як під час проживання з мамою, остання її ображала, заставляла сидіти та доглядати за молодшими дітьми. Заставляла робити багато хатньої роботи. А якщо вона щось не виконувала, мати її лаяла і навіть била залізним стільцем і навіть закривала у льосі.

Педагог ОСОБА_9Г,. в судовому засіданні пояснила, що дитина давала пояснення характерні для її віку. Впливу на дитину зі сторони учасників розгляду справи та суду не відбувалось. Також пояснила, що в 2018 році до їх школи прийшов батько з донькою ОСОБА_6, та написали заяву про зарахування дитини до Пештравенської середньої загальноосвітньої школи. Коли дитина прийшла до класу, то виявилось, що її знання не відповідають тому рівню, який повинна мати дитина її віку. Коли у дитини з'ясовували де вона навчалась раніше, виявилось, що дитина до школи не ходила. А вдома доглядала за молодшими дітьми. І інколи була в школі в м. Дніпрі. Тому дитина навчалась до літніх канікул як могла. Влітку батько найняв репетиторів, які займались з дівчинкою. І коли дитина прийшла до школи 1 вересня рівень її знань вже був набагато вищим. На даний час ОСОБА_6 підтягнулась у навчанні. У неї з'явилось багато друзів. Якщо раніше дитина була замкнутою та сором'язливою, то на даний час дитина стала розкутішою, навіть почала охоче приймати участь в позакласних заходах. Дитина почала посміхатись і вести себе, як повинна вести дитина даного віку. Батько активно співпрацює зі школою, турбується за донькою, постійно цікавиться її успіхами, допомагає школі та є головою батьківського комітету.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8К,. пояснила суду, що відповідачка є її донькою, а ОСОБА_6 онукою. Її донька перебувала в шлюбі з ОСОБА_1В,. з 2007 року потім вони розлучились. Дитина проживала з мамою. Вона допомагала доглядати дівчинку. Також вони доглянули діда та її донька отримала в спадок будинок в сел. Дніпровському. Вона допомогла їй облаштувати будинок. Зробили гарний ремонт і умови проживання у її доньки добрі. У її доньки та онуки все було добре до 2011 року. До того часу, коли її донька вступила до релігійної секти і почала суворо дотримуватись їх традицій і заставляла слідувати цьому і дитину. При цьому мати обмежувала спілкування доньки з батьком. Потім її донька вийшла другий раз заміж та у другому шлюбі в неї народилось двоє дітей. І її донька почала заставляти ОСОБА_6 доглядати за дітьми. Сталось так, що дитині потрібно було йти в перший клас. Але дитина була зовсім не підготовленою до школи. Потім мати влаштувала доньку на дистанційне навчання до школи кришнаїтів. Вона як бабуся переймалась долею дитини та поїхала разом з дитиною за місцем її навчання. При цьому школа була обнесена високим парканом. Поняття класів у тому розумінні, яке відоме всім не було, заняття проходили в загальній кімнаті, на вулиці. Діти сиділи прямо на газонах. Спальні місця були облаштовані прямо на підлозі на розкиданих матрацах в тому ж приміщенні, що й навчання. Кухня було досить бідною з залізним посудом. При цьому обслуговуючого персоналу не було, всю необхідну роботу виконували батьки та родичі дітей. Вона для того, щоб бути з онукою, погодилась мити посуд. Вчителів з відповідною освітою також не було. Діти більшість часу виконували релігійні обряди. Інколи проводили заняття батьки. При цьому, якщо хтось з батьків любив доглядати за квітами, викладав природу і так далі. Коли дитина поверталась додому до матері, то мати змушувала її доглядати за дітьми, забороняючи спілкуватись з однолітками. На її зауваження, що дитина повинна навчатись мати говорила, що для дівчинки головне правильно вести домашнє господарство, а навчання є зовсім необов'язковим, таку ж позицію внушали дитині і в школі. За будь-яку провину мати карала дівчинку, при цьому обмежувала дитину в їжі говорячи, що вона вегітерианка, тому і діти повинні вживати лише рослинну їжу. Кухня від дітей замикалась на гачок. І вона при відвідинах намагалась принести гостинці дітям та їх нагодувати. Але і це їй не завжди вдавалось. Дитина ходила в старому поношеному одязі. І коли вона говорила, що ОСОБА_6 потрібно купити нові речі, мати відповідала, що дитина не повинна звикати до розкошів, вона повинна бути скромною та добре виконувати домашню роботу. Тому коли дитина пішла до батька та виявила бажання проживати з ним, саме вона зверталась до служби у справах дітей та просила вирішити це питання позитивно, так як проживання в таких умовах є досить несприятливим для дитини. Тим паче, що мати перешкоджала навчанню дитини.

Показання свідка ОСОБА_8К,. підтверджуються наданими суду фотознімками, зробленими за час навчання дівчинки в школі № 58 (Сарасваті) м. Дніпро, з яких вбачається, що дитина перебувала в досить суворих умовах, спала на матраці, розстеленому на підлозі у класній кімнаті під ковдрою без простирадла. Класна кімната облаштована досить дивними меблями. Кухонну утварь складає залізний посуд.

З характеристики на ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, ученицю 5-го класу Першотравенської СЗШ І-ІІ ступенів, встановлено, що ОСОБА_6 прийшла до школи з великим бажанням навчатись. Дівчинка на уроках активна, старання. Завдання виконує охайно, відчувається турбота батька, його підтримка та любов до дитини. Дівчинка привітна зі старшими, тактовна, легко йде на контакт, дуже любить маленьких дітей. Дитина дисциплінована, готова прийти на допомогу кожному. Батько приймає активну участь у житті дитини, часто відвідує школу, спілкується з вчителями, відчувається дуже тісний контакт та теплі відносини батька та дитини. Батько приймає активну участь у житті класу та школи є головою батьківського комітету.

Відповідно до ч. 2 ст. 160 СК України - Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України - Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Дитина сторін відносно якої вирішується спір щодо визначення місця її проживання, на час розгляду справи досягли десятирічного віку. Тому при вирішенні спору з ким повинна проживати дитина судом враховується думка самої дитини.

Так, в судовому засіданні ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 висловила своє бажання проживати з батьком. При цьому дитина поводила себе розкуто, впевнено говорила про те, що з батьком їй проживати добре та вона хоче проживати саме з ним. На питання чи бажає дівчинка проживати з мамою відповіла, що жити з мамою вона не бажає, але бажає бачитись як з мамою так і зі своїми сестрою та братом. Крім того в матеріалах справи є письмові докази, що дівчинка виявляє бажання проживати саме з батьком, це лист дитини, , аудіозапис її побажання проживати з батьком. Таким чином суд приходить до висновку, що дитина має свідому позицію того, що вона бажає проживати саме з батьком. Дана позиція відповідає внутрішній волі дитини та ніким не нав'язана.

Відповідно до рішення комісії з питань захисту прав дитини від 29.03.3028 року вирішено за доцільне визначити місце проживання малолітньої - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 разом з батьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Відповідно до ч. 2 ст. 155 СК України - Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року , яка ратифікована Україною 27.02.1991 року та набула чинності 27.09.1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України - Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Виходячи з наведеного вище, враховуючи позицію дитини, яка досягла 10-річного віку, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги за первісною позовною заявою та визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3, разом з батьком ОСОБА_1, за адресою: м. Верхньодніпровськ вул. Київська, 3 Дніпропетровської області. Приймаючи дане рішення суд враховує, прихильність та тісний контакт між дитино та батьком, забезпечення батька житлом та створенням необхідних матеріально-побутових умов для проживання, що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов. Забезпечення батьком виховання, навчання та розвитку дитини. Наявність у батька роботи та постійного прибутку. Його позитивні характеристика, як за місцем роботи, так і за місцем навчання дитини.

Вирішуючи позовні вимоги про визначення місця проживання дитини разом з батьком, суд приходить до висновку і про задоволення позовних вимог в частині звільнення позивача за первісною позовною заявою від сплати аліментів на утримання дитини на користь відповідачки, починаючи з березня місяця 2018 року, тобто з часу коли дитина почала постійно проживати з батьком.

Так як в відповідно до ст.180 СК України Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 2 ст. 188 СК України - Батьки можуть бути звільнені від обов'язку утримувати дитину тільки за рішенням суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України якщо після набрання рішенням законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна із сторін має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Враховуючи, що дитина з лютого місяця 2018 року проживає разом з батьком та перебуває на його повному забезпеченні, суд приходить до висновку про наявність підстав для припинення стягнення аліментів з позивача на користь відповідачки. Так як дитина перестала проживати зі стягувачем аліментів і стягувач аліментів не надає матеріальної допомоги на утримання доньки.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог за первісною позовною заявою суд приходить до висновку, що позовні вимоги за зустрічною позовною заявою задоволенню не підлягають виходячи з обставин, наведених вище, а також враховуючи наступне.

Мати дитини ОСОБА_5, на даний час ОСОБА_4, подаючи позовну заяву про визначення місця проживання дитини разом з нею, обґрунтовувала її тим, що батько дитини веде аморальний спосіб життя, забрав у неї дитину, яка за рішенням суду проживала разом з нею, спілкування дитини з батьком привело до того, що у дитини почали з'являтись шкідливі звички. Проте жодних із даних доводів не знайшов свого підтвердження під час розгляду справи.

Так відповідно до рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 03.09.2009 року вбачається. що шлюб між сторонами був розірваний з підстав різності з характерів та нерозуміння сторонами одне одного, а не в зв'язку з аморальною поведінкою ОСОБА_1В,. та зловживання ним спиртними напоями. З даного рішення вбачається, що питання з ким проживатиме дитина не вирішувалось в судовому порядку, і дитина проживала з матір'ю за взаємною згодою сторін. Інших рішень суду, якими визначалось місце проживання дитини разом з матір'ю позивачем за зустрічною позовною заявою суду не надано.

З наданої характеристики з місця навчання дитини вбачається, що батьки дитини характеризується позитивно, піклується про навчання дитини та тісно співпрацює зі школою. І в даній характеристиці не зазначено, що мати за час навчання дівчинки в Першотравенській школі хоч раз поцікавилась її успіхами в навчанні, відвідала дівчинку.

Даною характеристикою спростовуються і доводи матері про те, що у дитини з'явились шкідливі звички після того як дитина почала проживати з батьком, так як в характеристиці зазначено, що дівчинка ввічлива, тактовна, дисциплінована, з повагою ставиться до дорослих та любить дітей, тобто жодної шкідливої звички не зазначено. А матір'ю не надано жодного доказу на підтвердження своїх доводів.

З наданих ОСОБА_10, доказів підтвердженим є лише факт, що мати забезпечена житлом та має добрі умови для проживання дитини, а також позитивні її характеристики. Проте, при наявності даних обставин в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт, що мати не повність виконувала свої обов'язки щодо забезпечення гармонійного розвитку дитини, її навчання, доступу до матеріально-культурних цінностей, духовного та фізичного розвитку.

Дитина в родині матері виконувала лише обов'язки няньки менших дітей, що підтверджується поясненнями самої дитини та допитаних свідків. Мати не забезпечила належне навчання дитини в загальноосвітній школі. При цьому мати в позовній заяві повсякчасно зазначає, що вона має вищу освіту та продовжує навчання. Але позбавила свою доньку доступу навіть до обов'язкової загальної освіти, що є неприпустимим для розвитку та виховання дитини.

Крім того з моменту перебування даної цивільної справи на розгляді в суді мати дитини лише один раз з'явилась до суду. Потім в судові засідання не з'являлась і навіть не подала заяви про підтримання позовних вимог за поданою нею зустрічною заявою, що суд розцінює як незаінтересованість матері у тому яким чином буде вирішений спір. До позовної заяви ОСОБА_4В,. додала і заяви якими вона звинувачує різні органи в тому, що питання про визначення місця проживання дитини не вирішувались на її користь і не надала жодних доказів того, що з метою зацікавленості в долі своєї дитини вона своєчасно та належним чином намагалась вирішити дане питання. Так зустрічна позовна заява подана матір'ю лише після подання первісної заяви щодо визначення місця проживання дитини з батьком. ОСОБА_4, в підготовчому судовому засіданні роз'яснювалась необхідність з'явитись до органу опіки та піклування за місцем свого проживання та отримати висновок про доцільність проживання дитини з нею, але остання цього не зробила. Мати звинувачує службу у справах дітей, що рішення про доцільність визначення місця проживання дитини з батьком прийняте у її відсутність. Але на засідання служби не з'явилась мотивуючи свою неявку зимовим часом, поганими умовами та тим, що ні з ким було залишити дітей. Але рішення комісії з захисту прав дитини відбулось 29.03.2018 року, тобто не в холодну пору року і погані погодні умови вже не могли бути. Дітей мати могла взяти з собою на засідання комісії, але нічного з цього не зробила. З чого суд приходить до висновку, що мати свідомо ухилялась від вирішення даного питання як в позасудових органах так і в суді.

За даних обставин, та враховуючи байдуже ставлення матері до вирішення зазначеного спору, суд приходить до висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позовних вимог про визначення місця проживання дитини разом з матір'ю.

Також суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог за зустрічною позовною заявою про стягнення з ОСОБА_1, компенсації за моральну шкоду . спричинену ОСОБА_4, так як вже зазначалось раніше рішення про визначення місця проживання дитини разом з матір'ю раніше не ухвалювались. Таким чином дитина мала право проживати як матір'ю так як з батьком. Крім того з висновку Верхньодніпровського відділення поліції від 16.02.2018 року встановлено, що ОСОБА_4, на той час ОСОБА_5, зверталась до відділення поліції з заявою, що її доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 забрала бабуся ОСОБА_8, та не повертає і в подальшому ОСОБА_5В,. повідомила про те, що даний конфлікт вирішився між ними добровільно. Таким чином заявниця подавала звернення про те, що не батько, а бабуся забрала дитину та не повертаєїї. Із заявами про те, що батько забрав дитину заявниця почала звертатись лише в травні та червні 2018 року. Тобто після того як батьком дитини була подана позовна заява про визначення місця проживання дитини разом з ним. Таким чином факт того, що батько безпідставно забрав дитину та утримує її в себе не знайшов свого підтвердження. Позивачка посилалась і на те, що батько не дає їй можливості бачитись з донькою, але в свої же позовній заяві зазначала, що під час чергового відвідування дитини виявила, що остання погано вдягнена, та у дитини з'явились погані звички, що свідчить про те, що мати бачилась з дитиною та перешкод у цьому їй не чинилось

За даних обставин позовні вимоги і вданій частині на думку суду задоволенню не підлягають.

Вирішуючи питання про розподіл та відшкодування понесених судових витрат, суд у відповідності до положень ст. 141 ЦПК України вважає, що понесені сторонами судові витрати по сплаті судового збору підлягають покладенню на сторони пропорційно сплачених грошових сум. При цьому суд, враховує, що позовні вимоги за первісною позовною заявою задоволенні, але на утриманні відповідача ОСОБА_4В,. продовжують залишатись двоє малолітніх дітей, тому понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 704 60., коп., понесені позивачем за первісною позовною заявою, суд вважає за можливе покласти на позивача кудашка В.В., і не стягувати з відповідача ОСОБА_4 За зустрічною позовною заявою суд відмовляє в задоволенні позовних вимог, тому понесені позивачем за даним позовом судові витрати покладаються на позивача ОСОБА_4

Також суд вважає за потрібне стягнути з позивача за первісною позовною заявою судовий збір на користь держави за позовними вимогами про припинення стягнення аліментів в сумі 768 грн. 40 коп.

Керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273 , 430 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

Позові вимоги за первісною позовною заявою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 до ОСОБА_4 (ОСОБА_5) Володимирівни, ІНФОРМАЦІЯ_6, ІПН НОМЕР_2, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7 треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: рада з питань опіки та піклування при Верхньодніпровській міській раді (, юридична адреса м. Верхньодніпровськ вул. Дніпровська, 88 Дніпропетровської області), служба у справах дітей Верхньодніпровської райдержадміністрації (юридична адреса: пр. Шевченка, 21 м. Верхньодніпровськ Дніпропетровської області) , Верхньодніпровський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції (юридична адреса: пл.. ОСОБА_11, 5 м. Верхньодніпровськ Дніпропетровської області) про визначення місця проживання дитини та припинення стягнення аліментів - задовольнити.

Визначити місце проживання малолітньої дитини: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з батьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованим за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 за адресою: вул. Київська, 3 м. Верхньодніпровськ Дніпропетровської області .

Припинити стягнення аліментів з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованим за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, стягуваних за рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 09 червня 2009 року (виконавчий лист № 2-816), на користь ОСОБА_5 (ОСОБА_4) Володимирівни, ІНФОРМАЦІЯ_6, ІПН НОМЕР_2, зареєстрованою за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7 на утримання доньки - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ј частини всіх видів його заробітку (прибутку) але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01 березня 2018 року

В задоволенні позовних вимог за зустрічною позовною заявою ОСОБА_4 (ОСОБА_5) Володимирівни, ІНФОРМАЦІЯ_6, ІПН НОМЕР_2, зареєстрованою за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7 до ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованим за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 треті особи, що не заявляють самостійних вимог: рада з питань опіки та піклування Верхньодніпровської райдержадміністрації(юридична адреса: пр.. Шевченка, 21 м. Верхньодніпровськ Дніпропетровської області), служба у справах дітей Верхньодніпровської райдержадміністрації (юридична адреса: пр.. Шевченка, 21 м. Верхньодніпровськ Дніпропетровської області), про визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з матір'ю ОСОБА_4 (ОСОБА_5) Володимирівною за адресою: вул. Калинова, 4 сел. Дніпровське Верхньодніпровського району Дніпропетровської області та стягненні спричиненої моральної шкоди - відмовити

Понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 705.00 грн. за первісною позовною заявою та в сумі 1409.60 грн. - за зустрічною позовною заявою, покласти на позивачів за первісною та зустрічною позовною заявою: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_4 (ОСОБА_5) Володимирівни, ІНФОРМАЦІЯ_6, ІПН НОМЕР_2, зареєстровану за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7 пропорційно сплачених сум

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 на користь держави недоплачену суму судового збору за позовними вимогами про припинення стягнення аліментів в сумі 768 грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення.

Відповідно до пп. 15.5 п. 15 ч.1 Розділу ХШ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомінікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до/або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду

Повний текст рішення виготовлений 28.02.2019 року.

Суддя Петрюк Т.М.

Зареєстроване 28.02.2019 року

Оприлюднене 28.02.2019 року

Дата набрання законної сили: 02.04.2019 року