24.09.2019
Провадження № 2/331/827/2019
Справа № 331/1037/19

24 вересня 2019 року м. Запоріжжя
Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі:
головуючого - судді Антоненко М.В.,
за участю секретаря - Андрієнко С.О.
В березні 2019 року Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Олександрівському району звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплаченої суми державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям у розмірі 4485,69 грн.
В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що ОСОБА_1 звернулася до управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Олександрівському району, з заявою від 04.05.2018 р. (щодо призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям). До заяви ОСОБА_1 додала декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги від 04.05.2018, де в розділі ІІ Доходи членів сім*ї або зареєстрованих у житловому приміщенні /будинку осіб, членів сім*ї, що проживають окремо за період з 01.05.2017 р. по 31.10.2017 р. зазначила, що отримує допомогу від центру занятості, а чоловік ОСОБА_2 отримує заробітну плану від ФОП Данін, та надала оригінал довідки від 03.05.2018 № 2052 Південного районного центру зайнятості м. Запоріжжя про те, що ОСОБА_1 зареєстрована як безробітна в Південному РЦЗ (м. Запоріжжя) з 19 жовтня 2016 року, дохід за період з 01.11.2017 р. по 30.04.2018 р. складає 0,00 грн.. Рішенням управління від 18.05.2018 р. ОСОБА_1 управлінням призначено державну соціальну допомогу малозабезпеченій сім*ї на період з 01.05.2018 р. по 31.10.2018 р.
В листопаді 2018 р. на запит управління від 02.11.2018 № 02-02/692 від Південного районного центру зайнятості м. Запоріжжя надійшла інформація, щодо осіб, що отримують державну соціальному допомогу малозабезпеченим сім`ям та перебувають на обліку в ЦЗ, згідно Порядку обміну інформацією, в якому вказано: щодо ОСОБА_1 - зазначена «дата припинення реєстрації 28.09.2018 р., згідно абз.17 пп.1 п. 37» Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2013 №198. Згідно Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2013 №198, що діяв до вступу в чинність постанови КМУ від 19.09.2018 № 792 (з 09.10.2018 р.) абз.17 пп. 1 п.37 передбачає, що Центр зайнятості припиняє реєстрацію: 1) з дня: подання безробітним заяви про припинення реєстрації. Згідно отриманої управлінням інформації щодо перебування ОСОБА_1 на обліку в центрі зайнятості з датою припинення реєстрації відповідно до пп.. 17 п. 1 п. 37 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2013 №198, вбачається, що ОСОБА_1 знаходилась на обліку, як безробітна з 19.10.2016 р., а з 28.09.2018 р. за її особистою заявою про припинення реєстрації її знято з обліку в період отримання допомоги малозабезпеченим сім`ям з 01.05.2018 р. по 31.10.2018 р.. Про цю обставину ОСОБА_1 не повідомляла управління, хоча заявник зобов`язується повідомити органи праці та соціального захисту населення в разі змін обставин, які можуть вплинути на отримання соціальної допомоги.
Рішенням управління від 15.11.2018 ОСОБА_1 припинено виплату допомоги малозабезпеченим сім`ям з 01.10.2018. Також управлінням визначено обсяг та період виплачених надміру коштів соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям ОСОБА_1 за період з 01.10.2018 р. по 31.10.2018 р. на загальну суму 4485,69 грн.

З метою повернення надміру виплачених бюджетних коштів ОСОБА_1 управлінням 17.01.2019 р., листом від 17.01.2019 р. за №08-01/172 направлено лист повідомлення про повернення грошової допомоги у сумі 4 485,69 грн. до 20.02.2019 р. Станом на день подачі позову до суду належна до повернення на розрахунковий рахунок управління сума у розмірі 4485,69 грн. у добровільному порядку не повернута.

У зв`язку з вище зазначеним, управління просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Олександрівському району надміру виплачену суму державної соціальної допомоги (допомогу малозабезпеченим сім`ям) у сумі 4485 грн. 69 коп. (чотири тисячі чотириста вісімдесят п`ять гривень 69 копійок) за період з 01.10.2018 р. по 31.10.2018 р., судові витрати покласти на відповідача по справі.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 26.03.2019 року відкрито провадження по справі, та ухвалено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження.

06.05.2019 року ухвалою суду закрито підготовче провадження і справа призначена до судового розгляду.

В судове засідання представник позивача не з`явилася, надала суду заяву в якій просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує.

За клопотанням представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час і місце судового засідання повідомлена належним чином, причину неявки до суду не совістила.

Згідно зі ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином, повідомлений про дату, час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

У зв`язку із неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК У країни фіксування судового процес за допомогою звукозаписуючого пристрою не здійснювалося.

Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов піддягає задоволенню виходячи з наступного.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 , звернулася до Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Олександрівському району, зараз назва - Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Олександрівському району, з заявою від 04.05.2018 р. (щодо призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям). До заяви ОСОБА_1 додала декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги від 04.05.2018 р., де в розділі ІІ Доходи членів сім*ї або зареєстрованих у житловому приміщенні /будинку осіб, членів сім*ї, що проживають окремо за період з 01.05.2017 р. по 31.10.2017 р. зазначила, що отримує допомогу від центру занятості, а чоловік ОСОБА_2 отримує заробітну плану від ФОП Данін, та надала оригінал довідки від 03.05.2018 р. № 2052 Південного районного центру зайнятості м. Запоріжжя про те, що ОСОБА_1 зареєстрована як безробітна в Південному РЦЗ (м. Запоріжжя) з 19 жовтня 2016 року, дохід за період з 01.11.2017 р. по 30.04.2018 р. складає 0,00 грн., (а.с. 5-9).

ОСОБА_1 була обізнана про наслідки неповідомлення в повному обсязі відомостей про зміни обставин, які можуть вплинути на отримання соціальної допомоги, про що ОСОБА_1 зобов`язується повідомити органи праці та соціального захисту населення, про що свідчить її особистий підпис в заяві та декларації, що заповнені нею власноручно та подані до управління 04.05.2018 р..

Бланк заяви передбачає повідомлення громадянина про те, що особу повідомлено, що у разі зміни обставин, які можуть вплинути на отримання соціальної допомоги, особа зобов`язується повідомити органи праці та соціального захисту населення.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Згідно зі ст. 144 Конституції України, органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Відповідно до Закону України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям" від 01.06.2000 р. № 1768-III та Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 р. № 250 (далі Порядок 250), ОСОБА_1 управлінням призначено державну соціальну допомогу малозабезпеченій сім*ї на період з 01.05.2018 р. по 31.10.2018 р., рішенням управління від 18.05.2018 р. (а.с. 13).

Відповідно до Закону України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям", цей Закон спрямований на реалізацію конституційних гарантій права громадян на соціальний захист - забезпечення рівня життя не нижчого від прожиткового мінімуму шляхом надання грошової допомоги найменш соціально захищеним сім`ям.

Порядок 250 визначає умови призначення і виплати малозабезпеченим сім`ям державної соціальної допомоги, передбаченої Законом України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям".

Відповідно до п. 2-3 Порядку 250 (в редакції станом на момент звернення до управління з заявою), державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям призначається і виплачується у грошовій формі малозабезпеченим сім`ям, які постійно проживають на території України, мають середньомісячний сукупний дохід, нижчий від прожиткового мінімуму для сім`ї. Призначення і виплата соціальної допомоги здійснюється управліннями праці та соціального захисту населення районних, районних у м. Києві та м. Севастополі держадміністрацій, структурними підрозділами з питань праці та соціального захисту населення виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх створення) рад (далі - органи соціального захисту населення) за місцем реєстрації уповноваженого представника малозабезпеченої сім`ї.

Відповідно до п. 6 Порядку 250, для призначення соціальної допомоги уповноважений представник сім`ї подає органу соціального захисту населення такі документи: заяву; документ, що посвідчує особу уповноваженого представника сім`ї; довідку про склад сім`ї; декларацію про доходи та майно (заповнюється на підставі довідок про доходи кожного члена сім`ї); довідку про наявність та розмір земельної частки (паю). Форми заяви, довідки про склад сім`ї, декларації про доходи та майно затверджуються Мінсоцполітики.

Відповідно до п. 8-9 Порядку 250, соціальна допомога призначається з місяця звернення, якщо протягом місяця подано всі необхідні документи. У разі коли до заяви не додані всі необхідні документи, орган соціального захисту населення повідомляє уповноваженого представника сім`ї, які документи повинні бути подані додатково. Рішення про призначення соціальної допомоги або про відмову в її наданні приймається органом соціального захисту населення протягом десяти календарних днів. У разі прийняття рішення про відмову в наданні соціальної допомоги орган соціального захисту населення письмово повідомляє про це уповноваженого представника сім`ї із зазначенням підстав відмови та порядку оскарження рішення.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям", державна соціальна допомога не призначається у випадках, коли: працездатні члени малозабезпеченої сім`ї не працюють, не служать, не навчаться за денною формою навчання у загальноосвітніх, професійно-технічних, вищих навчальних закладах I-IV рівнів акредитації протягом трьох місяців, що передують місяцю звернення за призначенням державної соціальної допомоги (крім осіб, які в установленому порядку визнані безробітними та за інформацією центрів зайнятості не порушують законодавство про зайнятість щодо сприяння своєму працевлаштуванню).

Відповідно до п. 10 Порядку 250, соціальна допомога не призначається у разі, коли: працездатні члени малозабезпеченої сім`ї не працюють, не служать, не вчаться за денною формою навчання у загальноосвітніх, професійно-технічних, вищих навчальних закладах I-IV рівня акредитації протягом трьох місяців, що передують місяцю звернення за призначенням державної соціальної допомоги (крім осіб, які в установленому порядку визнані безробітними та за інформацією центрів зайнятості не порушують законодавство про зайнятість щодо сприяння своєму працевлаштуванню).

Відповідно до п. 14 Порядку 250, розмір соціальної допомоги визначається як різниця між прожитковим мінімумом для сім`ї та її середньомісячним сукупним доходом, але не може бути більшим ніж 75 відсотків прожиткового мінімуму для сім`ї. Середньомісячний сукупний дохід сім`ї визначається згідно з Методикою обчислення сукупного доходу сім`ї для всіх видів соціальної допомоги (z0112-02), що затверджується Мінсоцполітики, Мінекономрозвитку, Мінфіном, Держстатом, МОНмолодьспортом.

Розпорядженнями управління від 25.06.2018 р. у зв`язку зі зміною розміру прожиткового мінімуму та виповненням дитині заявника 26.08.2012 р.н. 6 років ОСОБА_1 здійснено перерахунок (а.с. 14).

В листопаді 2018 р. на запит управління від 02.11.2018 р. № 02-02/692 від Південного районного центру зайнятості м. Запоріжжя надійшла інформація, щодо осіб, що отримують державну соціальному допомогу малозабезпеченим сім`ям та перебувають на обліку в ЦЗ, згідно Порядку обміну інформацією (згідно листів Запорізького міського центру зайнятості від 18.01.2018 р. №139/01-20 та управління соцзахисту населення міської ради від 29.01.2018 р. №01-18/5), в якому вказано: щодо ОСОБА_1 - зазначена дата припинення реєстрації 28.09.2018 р., згідно абз.17 пп.1 п. 37 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2013 р. № 198 (а.с, 15-18).

Згідно Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2013 р. № 198, що діяв до вступу в чинність постанови КМУ від 19.09.2018 р. № 792 (з 09.10.2018 р.) абз.17 пп. 1 п.37 передбачає, що Центр зайнятості припиняє реєстрацію: 1) з дня подання безробітним заяви про припинення реєстрації.

Відповідно до п. 12 Порядку 250, у разі коли особами, які входять до складу сім`ї, навмисно подано недостовірні відомості чи приховано відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на соціальну допомогу та визначення її розміру, виплата соціальної допомоги припиняється з місяця, в якому виявлено порушення. На наступний строк допомога може бути призначена не раніше ніж через шість місяців починаючи з першого числа місяця виявлення порушення.

Відповідно до п. 25 Порядку 250, виплата раніше призначеної соціальної допомоги припиняється: якщо сім`єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинули на встановлення права на соціальну допомогу і визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, - з місяця, в якому виявлено порушення; у разі припинення реєстрації як безробітної особи, яка включена до складу сім`ї, з причин, передбачених абзацами сімнадцятим (крім припинення реєстрації у разі працевлаштування самостійно), дев`ятнадцятим - двадцять другим підпункту 1 і підпунктом 2 пункту 37 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2013 р. № 198 (198-2013-п) - з місяця, що настає за місяцем, в якому припинено реєстрацію безробітного за інформацією центрів зайнятості. Пункт 25 доповнено абзацом згідно з Постановою КМ № 454 (454-2017-п ) від 04.07.2017 р..

Відповідно до п. 27 Порядку 250, контроль за правильністю призначення і виплати соціальної допомоги здійснює орган соціального захисту населення безпосередньо та через соціальних інспекторів. Органи соціального захисту населення мають право робити

запити та у строк до 15 календарних днів з дня надходження відповідного запиту безоплатно отримувати від територіальних органів ДФС, інших органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування інформацію, необхідну для перевірки достовірності даних, отриманих від осіб, які звертаються за призначенням державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям.

Для підтвердження даних про доходи (відсутність доходів) використовуються відомості ДФС з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків у порядку, встановленому Мінсоцполітики та Мінфіном.

Рішенням управління від 15.11.2018 ОСОБА_1 припинено виплату допомоги малозабезпеченим сім`ям з 01.10.2018 р. (а.с. 19).

Управлінням визначено обсяг та період виплачених надміру коштів соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям ОСОБА_1 , за період з 01.10.2018 р. по 31.10.2018 р. на загальну суму 4485,69 грн., згідно довідки від 19.11.2018 р. (а.с. 20).

З метою повернення надміру виплачених бюджетних коштів ОСОБА_1 управлінням 17.01.2019 р., листом від 17.01.2019 р. за № 08-01/172 направлено лист повідомлення про повернення грошової допомоги у сумі 4485,69 грн. до 20.02.2019 р. (а.с. 21).

ОСОБА_1 управлінню переплачені кошти у розмірі 4485,69 грн. не повернені.

Відповідно до п. 28 Порядку 250, якщо сім`єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинуло на встановлення права на призначення соціальної допомоги та визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, органи соціального захисту населення: визначають обсяг надміру виплачених коштів та встановлюють строки їх повернення залежно від матеріального стану сім`ї; повідомляють уповноваженого представника малозабезпеченої сім`ї про обсяг надміру виплачених коштів та строки їх повернення; у разі врахування надміру виплачених коштів при виплаті соціальної допомоги у наступні періоди провадять щомісячні відрахування на підставі своїх рішень у розмірі не більш як 20 відсотків суми, що підлягає виплаті, у разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлені строки вирішують питання про їх стягнення у судовому порядку.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші.

Відповідно до ч. 2. ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Суд вважає, що згідно отриманої управлінням інформації щодо перебування ОСОБА_1 на обліку в центрі зайнятості з датою припинення реєстрації відповідно до пп..17 п.1 п.37 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2013 р. № 198, вбачається, що ОСОБА_1 знаходилась на обліку, як безробітна з 19.10.2016 р., а з 28.09.2018 р. за її особистою заявою про припинення реєстрації її знято з обліку в період отримання допомоги малозабезпеченим сім`ям з 01.05.2018 р. по 31.10.2018 р..

Про цю обставину ОСОБА_1 не повідомляла управління, хоча заявник зобов`язується повідомити органи праці та соціального захисту населення в разі змін обставин, які можуть вплинути на отримання соціальної допомоги. Ці дії відповідача, а саме не повідомлення управління про зміну обставин, які впливають на умови отримання нею соціальної допомоги - припинення реєстрації як безробітної є недобросовісними.

Згідно з п.п.8 п.2.2 Наказу Міністерства праці та соціальної політики України від 19.09.2006 р. № 345 "Про затвердження інструкції щодо порядку оформлення і ведення особових справ отримувачів усіх видів соціальної допомоги», заявник в обов`язковому порядку повинен бути попереджений, що своїм підписом він підтверджує, що всі наведені відомості є повними і точними, що громадяни, зареєстровані в житловому приміщенні (будинку), та члени їх сімей, які претендують на отримання соціальної допомоги, інших джерел доходів і натуральних надходжень не мають, що цим підписом заявник дає згоду на отримання органами праці та соціального захисту населення додаткової інформації щодо себе, усіх зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб та членів їх сімей, необхідної для вирішення питання щодо надання допомоги.

Отже відповідачка, звертаючись до позивача із заявою на призначення їй даного виду соціальної допомоги, була ознайомлена під підпис із умовами отримання допомоги, тому вона могла і повинна була передбачити ту обставину, що допущення нею даного виду порушення (навмисно приховано відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на державну соціальну допомогу та на визначення її розміру) їй буде відмовлено у виплаті допомоги.

Ця обставина (припинення реєстрації, як безробітної особи та зняття її з обліку в період отримання допомоги малозабезпеченим сім`ям, за особистою заявою громадянина) впливає на отримання нею соціальної допомоги, оскільки згідно ст.7 Закону України №1768-III, державна соціальна допомога не призначається у випадках, коли: працездатні члени малозабезпеченої сім`ї не працюють, не служать, не навчаться.

Суд вважає, що встановлені обставини та наведені докази свідчать про те, що відповідач набула право власності на кошти у сумі 4485,69 грн., неправомірно, оскільки з 01.10.2018 р. не мала право на соціальну допомогу, так як з 28.09.2018 р. за її особистою заявою про припинення реєстрації її знято з обліку в період отримання допомоги малозабезпеченим сім`ям.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх відповідність вимогам ЦПК України, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Олександрівському району до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплаченої суми державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям у розмірі 4485,69 грн. є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Частиною 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" роз`яснено, що відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У п. 33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що "стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до вимог ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ч. 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Із змісту вказаної норми права вбачається, що відомості про факти, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, повинні бути одержані із зазначених у законі джерел і передбаченими у законі способами.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від розміру мінімального прожиткового мінімуму у місячному розмірі, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Оскільки прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 1 січня 2019 року 1921 грн., то з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1921,00 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 259, 263-265 ЦПК України, ч.1 ст. 257 ЦК України, Законом України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям" від 01.06.2000 р. № 1768-III, Порядком призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 р. № 250, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Олександрівському району до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплаченої суми державної соціальної допомоги, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 на користь управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Олександрівському району (69063, м. Запоріжжя, вул. Олександрівська, 26) (одержувач: управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Олександрівському району: р/р № 8412 в ГУДКСУ в Запорізькій області, МФО 813015, ) надміру виплачену суму державної соціальної допомоги (допомогу малозабезпеченим сім`ям ) у сумі 4485 грн. 69 коп. (чотири тисячі чотириста вісімдесят п`ять гривень 69 копійок) за період з 01.10.2018 р. по 31.10.2018 р..

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 на користь держави (стягувач Державна судова адміністрація України, місце знаходження вул. Липська, буд. 18/5, м. Київ, 01601, отримувач: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача: 899998, рахунок отримувача: 6001, код класифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір у розмірі 1921 гривні 00 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п. 15.5 п. 15 ч. 1 Розділу. ХШ «Перехідні Положення» ЦГІК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя: М.В. Антоненко