Провадження 2-о/127/767/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2019 року

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Вохмінової О.С.

присяжних Чорної С.Г., Тодорук Н.М.

з участю секретаря Константинова А.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання безвісно відсутнім ОСОБА_3, -

в с т а н о в и в :

09.11.2018 року ОСОБА_1. та ОСОБА_2 звернулись до суду із заявою про визнання безвісно відсутнім їх батька - ОСОБА_3.

Мотивували заяву тим, що шлюб між батьками - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 був зареєстрований в 1988 році в Янгіюльському відділі ЗАГС (Ташкентська область, Республіка Узбекистан).

ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_2

Приблизно в 1997-1998 роках їх сім'я переїхала на постійне місце проживання до України в Херсонську область. Оскільки у батьків виникли борги і утримувати сім'ю було важко, ОСОБА_1. повернулась до Узбекистану, де вона проживала у родичів і відвідувала школу. Батьки продовжували проживати в Україні. В кінці 1999 року мати забрала ОСОБА_1. і вони із сестрою переїхали у м. Вінницю. На той час батько з ними не проживав, він залишився в Херсонській області. З тих пір ніякого зв'язку із батьком не було.

22.08.2005 року шлюб між батьками був розірваний рішенням суду.

В 2005 році ОСОБА_1. отримала посвідку на постійне проживання в Україні, а 16.12.2008 року таку посвідку отримала ОСОБА_2

Протягом тривалого часу заявники розшукували батька і встановили, що 12.08.2004 року у Комсомольському РВ УМВС України в Херсонській області по журналу реєстрації заяв та повідомлень про злочини під № 47 зареєстровано факт порушення перебування іноземців на території України громадянином Республіки Узбекистан ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 народження. По даному факту було прийнято рішення про примусове видворення його за межі України. Однак, облікові картки на іноземних громадян та осіб без громадянства, які видворені з України, зберігаються 10 років, у зв'язку з чим Управління державної міграційної служби України в Херсонській області інформацією стосовно ОСОБА_3 не володіє.

Інформація про виїзд за межі України ОСОБА_3 відсутня. ОСОБА_3 не значиться також серед зареєстрованих осіб на території Херсонської області, а також серед осіб, які отримували тимчасові посвідки на проживання, документувались паспортом громадянина України та паспортом громадянина України для виїзду за кордон. Після 12.08.2004 року ОСОБА_3 територіальними підрозділами поліції ГУНП в Херсонській області до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався. За даними адресного бюро Ташкентській області ОСОБА_3 не зареєстрований (відповідь від 07.09.2018 року).

Під час опитування працівників Садівської сільської ради та мешканців с. Садове Голопристанського району Херсонської області будь-якої інформації про перебування ОСОБА_3 на території села не отримано.

08.05.2018 року заявники звернулись до Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області з приводу втрати зв'язку із батьком та розшуку ОСОБА_3 і 09.05.2018 року відомості були внесені до ЄРДР за № 0001852 за ч. 1 ст. 115 КК України. Досудове розслідування триває.

Ні заявники, ні їх мати з 2005 року до Республіки Узбекистан не повертались, близьких родичів у них не залишилось. 18.09.2014 року мати заявників - ОСОБА_4. померла.

Заявники мають намір отримати громадянство України. Однак, згідно законодавства, громадяни Республіки Узбекистан, які виявили бажання виїхати на місце постійного проживання за кордон, зобов'язані надати нотаріально посвідчену згоду обох батьків або документ, що підтверджує факт їх відсутності (свідоцтво про смерть, рішення суду про визнання особи безвісно зниклою тощо).

Відповідно до ст. 43 ЦК України, ст.ст. 293, 294, 305 ЦПК України ОСОБА_1. та ОСОБА_2 просили визнати безвісно відсутнім їх батька - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 народження, останнім відомим місцем проживання (перебування) якого було село Садове Голопристанського району Херсонської області.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1. заяву підтримала за викладених у ній обставин, просила заяву задоволити. Пояснила, що вона з 2005 року постійно проживає в Україні і бажає отримати громадянство, але для цього потрібна згода батьків. Їх родина в 1997-1998 роках прибула в Україну на заробітки, але згодом вона повернулась в Узбекистан, щоб закінчити школу. Знає, що батьки в 1999 році припинили стосунки і мама забрала її сестру і переїхала на постійне місце проживання в м. Вінницю, з батьком вони більше не спілкувались і не бачили його. Він залишився проживати в с. Садове Голопристанського району, зловживав алкогольними напоями, працював неофіційно і не дбав про родину, аліменти не сплачував. Через конфлікти зв'язок з ним був втрачений. Пошуки батька виявились безрезультатними. Слідчий лише встановив, що він в 2004 році був затриманий за наркотики, проте засудженим не значиться. Також ОСОБА_3 відсутній на території Узбекистану, зв'язок він не підтримує з будь-ким, в соціальних мережах відсутній і його родичі вважають, що він помер.

Заявник ОСОБА_2 підтримала заяву та пояснення ОСОБА_1., просила визнати ОСОБА_3 безвісно відсутнім. Додала, що вони протягом тривалого часу шукали батька, оскільки з 1999 року про нього нічого не чули. Він з мамою і з ними не спілкувався, в Узбекистані також відомостей про батька немає, даних про перетин ним кордону не збереглось. Внаслідок переписки з органами державної влади ними було встановлено, що останнє місце проживання батька - це село Садове Голопристанського району Херсонської області, але мешканці його також не пам'ятають.

Представник заявників - адвокат Воронцова О.В. заяву підтримала і просила її задоволити.

Представник заінтересованої особи - Вінницького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Вінницькій області в судове засідання не з'явився, надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, зазначив, що при вирішенні справи покладається на розсуд суду.

Заслухавши пояснення заявників, їх представника, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, вважає, що заява підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2, є громадянками Республіки Узбекистан (а.с. 14-15, 17-18), з 04.10.2016 року зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1, мають посвідки на постійне проживання в Україні (а.с. 31, 32, 43, 45).

Батьками ОСОБА_1. та ОСОБА_2 є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 20, 21).

ОСОБА_1. та ОСОБА_2 звернулись до посольства Республіки Узбекистан із заявою про оформлення дозволу органів внутрішніх справ Республіки Узбекистан на постійне місце проживання за кордоном. Згідно законодавства, громадяни Республіки Узбекистан (незалежно від віку) звертаючись з даним питанням заявники повинні надати нотаріально посвідчену згоду обох батьків або документи, що підтверджують їх відсутність (свідоцтво про смерть, рішення суду про визнання безвісно відсутнім тощо). У зв'язку з тим, що зі слів заявників їх батько ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 безвісно відсутній з 2004 року на території України, слід надати відповідне рішення суду, яке підтверджує цей факт (а.с. 23, 24).

Судом встановлено, що мати заявників - ОСОБА_4, померла ІНФОРМАЦІЯ_4, про що посольством Республіки Узбекистан в Сеулі (Південна Корея) 24.09.2014 року було зроблено відповідний актовий запис № 27 та видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 22). Вона змінила прізвище «ОСОБА_3» на «ОСОБА_5 в зв'язку з одруженням 11.01.2006 року з ОСОБА_5 про що було зроблено відповідний актовий запис № 29 та видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_2

Даних про місцезнаходження батька - ОСОБА_3 немає.

В судовому засіданні встановлено, що останнім відомим місцем проживання ОСОБА_3 є с. Садове Голопристанського району Херсонської області.

З повідомлення ГУНП в Херсонській області від 28.12.2017 року (а.с. 11) вбачається, що 12.08.2004 року у Комсомольському РВ УМВС України в Херсонській області по журналу реєстрації заяв та повідомлень про злочини під № 47 зареєстровано факт порушення перебування іноземців на території України громадянином Республіки Узбекистан ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 народження. По даному факту було прийнято рішення про примусове видворення його за межі України.

Однак, облікові картки на іноземних громадян та осіб без громадянства, які видворені з України, зберігаються 10 років, у зв'язку з чим Управління державної міграційної служби України в Херсонській області інформацією стосовно ОСОБА_3 не володіє (а.с. 9).

Інформація про виїзд за межі України ОСОБА_3 в напрямку «виїзд» відсутня. Відповідно до п. 29 Положення про базу даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України», затвердженого наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 25.06.2007 року № 472, інформація про перетин державного кордону зберігається упродовж п'яти років (а.с. 12).

Також суду надане рішення Зангіатинського міжрайонного суду по цивільним справам Республіки Узбекистан від 22.08.2005 року у справі № 5697, згідно якого був розірваний шлюб, зареєстрований 06.02.1988 року відділом ЗАГС м. Янгіюля, актовий запис № 53, між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 29). З даного рішення, крім іншого, вбачається, що сторони спільно не проживають з 1999 року. З 2000 року позивач ОСОБА_4 проживає в Україні, має намір укласти шлюб з іншим чоловіком. Дане рішення було ухвалене судом у відсутності відповідача. Рішення набуло сили 11.09.2005 року (а.с. 29).

За даними адресного бюро від 07.09.2018 року в Ташкентській області ОСОБА_3 не зареєстрований (а.с. 27).

11.01.2019 року заявникам була надана відповідь з ГУ НПУ у Вінницькій області про те, що звернення ОСОБА_1. та ОСОБА_2 08.05.2018 року до Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області з заявою про втрату зв'язку із батьком було внесено до ЄРДР за № 0001852 за ч. 1 ст. 115 КК України. Досудове слідство триває, місцезнаходження ОСОБА_3 станом на 11.01.2019 року не встановлене. Під час досудового розслідування оперативному підрозділу направлено доручення для проведення оперативно-розшукових заходів щодо встановлення місцезнаходження ОСОБА_3 та свідків, які можуть надати інформацію щодо його місця перебування. Так, відповідно до повідомлення УКР ГУ НП у Херсонській області, місцезнаходження зниклого ОСОБА_3 на території області не встановлено, з 12.08.2004 року він до адміністративної чи кримінальної відповідальності не притягувався, під час перевірки зниклого за обліками АІПС «Впізнання», серед осіб невпізнаних трупів, виявлених на території області, співпадінь не виявлено. При опитуванні працівників Садівської сільської ради Голопристанського району Херсонської області та мешканців зазначеного населеного пункту, встановити факт проживання сім'ї ОСОБА_3 на території с. Садове не вдалося, так як пройшов великий проміжок часу. За даними Державних реєстрів право власності на нерухоме майно за ОСОБА_3 не зареєстроване. З повідомлення ГТУЮ у Вінницькій області, за відомостями Державного реєстру актів цивільного стану громадян актові записи про шлюб, розірвання шлюбу та смерть (за період з 01.01.2011 року) ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, відсутні. Згідно повідомлення Подільського управління кіберполіції Департаменту кіберполіції НПУ, при здійсненні перевірки Інтернет мережі по встановленню ОСОБА_3 - інформація щодо нього відсутня. Слідчим також направлений запит Надзвичайному і Повноважному Послу Республіки Узбекистан в м. Києві щодо встановлення місцеперебування ОСОБА_3 на Території Узбекистану, однак, відповідь не надходила. Крім того, під час досудового слідства було призначено та проведено судову біологічну експертизу для встановлення генетичних ознак ОСОБА_1. та ОСОБА_2, ДНК-профілі яких за їх згодою поміщені до Центрального обліку генетичних ознак людини. Інформації щодо наявних збігів не надходило.

Відповідно до вимог ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місцеперебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.

Дана заява відповідно до вимог ст. 305 ЦПК України розглядаються за місцем проживання заявників.

Враховуючи те, що на підставі наданих доказів було встановлено, що за місцем постійного проживання ОСОБА_3 - с. Садове Голопристанського району Херсонської області немає відомостей про місце його перебування з 2004 року, вжиті заходи щодо пошуку ОСОБА_3 на території України та Республіки Узбекистан позитивних результатів не дали, суд вважає можливим визнати ОСОБА_3 безвісно відсутнім з 01.01.2005 року.

Відповідно до ст. 44 ЦК України на підставі рішення суду про визнання фізичної особи безвісно відсутньою нотаріус за останнім місцем її проживання описує належне їй майно та встановлює над ним опіку. За заявою заінтересованої особи або органу опіки та піклування над майном особи, зниклої безвісти, опіка може бути встановлена нотаріусом до ухвалення судом рішення про визнання її безвісно відсутньою. Опікун над майном фізичної особи, яка визнана безвісно відсутньою, або особи, зниклої безвісти, приймає виконання цивільних обов'язків на її користь, погашає за рахунок її майна борги, управляє цим майном в її інтересах. За заявою заінтересованої особи опікун над майном фізичної особи, яка визнана безвісно відсутньою, або особи, зниклої безвісти, надає за рахунок цього майна утримання особам, яких вони за законом зобов'язані утримувати. Опіка над майном припиняється у разі скасування рішення суду про визнання фізичної особи безвісно відсутньою, а також у разі появи особи, зниклої безвісти.

Суд також роз`яснює вимоги ст. 45 ЦК України, якою передбачено, що якщо фізична особа, яка була визнана безвісно відсутньою, з'явилася або якщо одержані відомості про місце її перебування, суд за місцем її перебування або суд, що постановив рішення про визнання цієї особи безвісно відсутньою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою. Порядок скасування рішення визначений ст. 309 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 43, 45 ЦК України, ст.ст. 293-294, 305, 308 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

заяву задоволити.

Визнати безвісно відсутнім ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, останнє відоме місце проживання - с. Садове Голопристанського району Херсонської області, з 01.01.2005 року.

Рішення може бути оскаржене. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення відповідно до вимог ст.ст. 354, 355 ЦПК України, розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України (в редакції закону №2147-VIII від 3 жовтня 2017 року).

Повне судове рішення складене 28 лютого 2019 року.

Суддя:

Присяжні: