Ухвала

02 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 161/7961/18

провадження № 61-17411ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Зайцева А. Ю., розглянувши касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Сметаніна Сергія Анатолійовича на заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 жовтня 2018 року та постанову Волинського апеляційного суду від 31 травня 2019 року в справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАН» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

21 вересня 2019 року представник ОСОБА_1 - адвокат Сметанін С. А. подав засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 жовтня 2018 року та постанову Волинського апеляційного суду від 31 травня 2019 року у вищевказаній справі.

Касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та вирішення питання про відкриття касаційного провадження, оскільки вона подана з пропуском строку на касаційне оскарження.

Відповідно до статті 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Представником ОСОБА_1 - адвокатом Сметаніним С. А. в касаційній скарзі зазначено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень з посиланням на те, що ОСОБА_1 отримавши на початку червня 2019 року оскаржувану постанову апеляційного суду від 31 травня 2019 року звернувся до свого представника Сохацького А. В. щодо касаційного оскарження судових рішень, однак Сохацький А. В. відмовив йому у наданні подальшої правової допомоги у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не мав фінансової можливості оплатити ці послуги. Договір з адвокатом Сохацьким А. В. було розірвано 03 червня 2019 року. Оскільки ОСОБА_1 не володіє спеціальними знаннями в галузі права йому потрібен був фахівець у даній галузі, однак оплатити в строки, визначені для касаційного оскарження, його послуги він не мав фінансової можливості, оскільки ніде не працював і не мав доходів, що підтверджується довідкою про доходи. З метою захисту порушених прав він шукав можливість звернутися до суду без понесення витрат на правову допомогу і сплати судового збору, в результаті чого, 23 серпня 2019 року він уклав договір про надання правової допомоги з адвокатом Сметаніним С. А. на умовах повної оплати за надані адвокатом послуги після набуття рішенням Верховного Суду законної сили.

Наведені заявником причини пропуску процесуального строку на касаційне оскарження судових рішень не дають достатніх підстав для визнання їх поважними, оскільки з наданих відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків Державної фіскальної служби України від 30 серпня 2019 року № 3258/к/03-20-55-68 про суми виплачених доходів, на які посилається заявник, вбачається, що інформації про доходи ОСОБА_1 немає лише за період з 01 липня 2018 року по 30 червня 2019 року. Інших причин пропуску строку на касаційне оскарження за період з 01 липня 2019 року по 23 серпня 2019 року (день укладення договору про надання правової допомоги) заявником не зазначено. Тому зазначені заявником причини пропуску строку на касаційне оскарження не зумовлені особливими і непереборними обставинами, а відтак не є поважними.

Згідно з частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

У зв`язку з тим, що причини пропуску строку на касаційне оскарження є неповажними, а безпідставне поновлення такого строку є порушенням вимог пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, касаційну скаргу необхідно залишити без руху, а особі, яка її подала, - надати строк для звернення до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку на касаційне оскарження з наведенням інших підстав для поновлення цього строку та наданням відповідних доказів.

Разом із цим, представником ОСОБА_1 - адвокатом Сметаніним С. А. в касаційній скарзі зазначено клопотання про відстрочення ОСОБА_1 сплати судового збору за подання касаційної скарги з посиланням на те, що на даний час він ніде не працює та йому потрібен час щоб знайти кошти для сплати судового збору за подання касаційної скарги, що підтверджується довідкою про його доходи та поясненнями, які наводилися вище з приводу неможливості оплати послуг адвоката.

На підтвердження наведених доводів заявником надано відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків Державної фіскальної служби України від 30 серпня 2019 року № 3258/к/03-20-55-68 про суми виплачених доходів, з яких вбачається, що за період з 01 липня 2018 року по 30 червня 2019 року інформації про доходи ОСОБА_1 немає.

Згідно з частинами першою та третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК України, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Наведені у клопотанні доводи не можна визнати такими, що унеможливлюють чи утруднюють сплату ОСОБА_1 судового збору за подання касаційної скарги, оскільки наданих заявником доказів недостатньо для вирішення питання про відстрочення ОСОБА_1 сплати судового збору з урахуванням його майнового стану. Надані заявником відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків Державної фіскальної служби України від 30 серпня 2019 року № 3258/к/03-20-55-68 про суми виплачених доходів охоплюють період часу з 01 липня 2018 року по 30 червня 2019 року. Інших належних доказів на підтвердження складного майнового стану ОСОБА_1 (зокрема довідки про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідки фіскального органу про перелік розрахункових та інших рахунків, тощо) заявником не надано, а також не зазначено умови, які відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» можуть бути підставою для відстрочення сплати судового збору.

Зазначене відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливими для всіх учасників процесу.

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

За таких обставин, заявнику необхідно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги.

Ставка судового збору, чинна на час подання касаційної скарги на рішення суду, встановлена підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» та визначена у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Позовну заяву подано у травні 2018 року, ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру юридичною особою становила 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (прожитковий мінімум для працездатних осіб - 1 762 грн) (підпункт 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції, чинній станом на час подання позовної заяви у даній справі).

Як вбачається з прохальної частини касаційної скарги представник ОСОБА_1 - адвокат Сметанін С. А. просить скасувати рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь банку заборгованості за процентами в розмірі 82 259,66 грн та заборгованості за штрафами - 5 040,43 грн, в іншій частині постанову апеляційного суду залишити без змін, тобто оспорювана заявником сума складає 87 300,09 грн, а тому судовий збір за подання касаційної скарги в даному випадку, з урахуванням підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», становить 3 524 грн (87 300,09 грн х 1,5 %, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, х 200 %).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у розмірі 3 524 грн має бути перерахований або внесений за реквізитами: отримувач коштів - УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н/22030102, ЄДРПОУ - 38004897, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), МФО - 899998, рахунок отримувача - 6007, ККДБ - 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», символ звітності банку - 207.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно надати Верховному Суду квитанцію (платіжне доручення) або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу (залишення заяви без руху), про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Отже, касаційну скаргу слід залишити без руху з наданням можливості усунути вищевказані недоліки.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Визнати підстави для поновлення процесуального строку на касаційне оскарження заочного рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 жовтня 2018 року та постанови Волинського апеляційного суду від 31 травня 2019 року за клопотанням представника ОСОБА_1 - адвоката Сметаніна Сергія Анатолійовича неповажними.

Відмовити представнику ОСОБА_1 - адвоката Сметаніна Сергія Анатолійовича в задоволенні клопотання про відстрочення ОСОБА_1 сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Сметаніна Сергія Анатолійовича на заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 жовтня 2018 року та постанову Волинського апеляційного суду від 31 травня 2019 року залишити без руху та надати строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали в частині подання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням поважних підстав для цього та наданням відповідних доказів у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали в частині надання квитанції (платіжного доручення) про сплату судового збору касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. Ю. Зайцев