Справа № 357/426/16-ц
У Х В А Л А

30 вересня 2019 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Кошель Л. М. ,

при секретарі Вангородська О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №4 м. Біла Церква розглянувши скаргу ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Київської області Трофименка Михайла Михайловича,-

В С Т А Н О В И В :

До суду звернулась ОСОБА_1 із скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу Київської області Трофименка Михайла Михайловича, мотивуючи тим, що приватним виконавцем виконавчого округу Київської області 16.05.2019 року винесено постанови про відкриття виконавчого провадження № 59128998, постанову про арешт майна боржника ОСОБА_1 , постанову про стягнення з боржника основної винагороди 148 922,73 грн.. Крім того, 24.06.2019 року винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника. Заявник вважає вказані постанови протиправними, оскільки за змістом постанов приватний виконавець має намір стягнути з боржника грошові кошти, при тому, що виконавчий документ містить вимогу про звернення стягнення на предмет іпотеки. Зазначає, що приватний виконавець безпідставно вніс відомості про неї, як боржника, до категорії «стягнення коштів» Єдиного реєстру боржників. ОСОБА_1 вказує, що квартира на яку звернуто стягнення підпадає під дію мораторію на стягнення майна громадян. Посилаючись на зазначені обставини ОСОБА_1 просила визнати дії приватного виконавця Трофименка М.М. протиправними, спірні постанови скасувати та зобов`язати останнього виключити її з Єдиного реєстру боржників. Заявник просила відстрочити виконання судового рішення до 21.10.2020 року, однак пізніше від неї надійшла заява про залишення зазначеної вимоги без розгляду.

Приватний виконавець Трофименко М.М. подав письмові пояснення на скаргу в яких не погодився з доводами ОСОБА_1 та вказав, що всі дії з примусового виконання виконавчого листа № 357/426/16-ц вчинено ним у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» та вказав, що на даний час приватним виконавцем встановлює всі обставини, щоб визначити чи підпадає предмет іпотеки під дію мораторію на стягнення майна громадян.

Оглянувши подану скаргу та письмові пояснення судом встановлено наступні обставини.

06 вересня 2016 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області ухвалено рішення у справі № 357/426/16-ц за позовом ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки. Суд вирішив первісний позов задовольнити. В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором від 14.08.2007року № 001-2900/756-0054, укладеним між ВАТ « Універсал Банк» та ОСОБА_2 в розмірі 42374 швейцарських франків 53 сантими та заборгованості за кредитним договором від 16.08.2007року № 001-2902/756-0055, укладеним між ВАТ « Універсал Банк» та ОСОБА_2 в розмірі 14957 швейцарських франків 60 сантимів звернути стягнення на предмет іпотеки згідно з договором іпотеки від 16.08.2007 року , а саме на:

- 1/ 4 частини кв. АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 19.11.1997 року видане за наказом ВАТ «Росава» № 1019 від 19.11.1997р.

- 1/ 4 частини кв. АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 19.11.1997 року видане за наказом ВАТ «Росава» № 1019 від 19.11.1997р.

- 1/ 4 частини кв. АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 19.11.1997 року видане за наказом ВАТ «Росава» № 1019 від 19.11.1997р.

- 1/ 4 частини квартири кв. АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 19.11.1997 року видане за наказом ВАТ «Росава» № 1019 від 19.11.1997р. Надано право ПАТ «Універсал Банк» провести публічні торги за початковою ціною предмета іпотеки, яка визначена на підставі ринкової вартості об`єкта оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності. В задоволенні зустрічного позову відмовити.

Приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Трофименком М.М. 16.05.2019 року винесено постанови про відкриття виконавчого провадження № 59128998, постанову про арешт майна боржника ОСОБА_1 , постанову про стягнення з боржника основної винагороди 148 922,73 грн..

24.06.2019 року винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Заявник вважає дії приватного виконавця протиправними, тоді як сам приватний виконавець не вбачає підстав для задоволення скарги.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах врегульовано розділом VII ЦПК України.

Відповідно до п.4 Постанови пленуму ВССУ №6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», право на оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК, мають лише сторони виконавчого провадження, якщо вважають, що порушено їх права чи свободи. При цьому вони набувають процесуального статусу заявника.

Відповідно до ст.447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Організаційно-правові засади здійснення примусового виконання судових рішень врегульовано законодавцем у Законі України «Про виконавче провадження».

За змістом ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Трофименком М.М. 16.05.2019 року винесено постанови про відкриття виконавчого провадження № 59128998, що узгоджується з вимогами ст.26 Закону України «про виконавче провадження».

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

16.05.2019 року приватним виконавцем Трофименко М.М. винесено постанову про арешт майна боржника ОСОБА_1 , а 24.06.2019 року винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Враховуючи зазначені обставини та наведені вимоги закону, не підтверджуються доводи заявника про протиправність дій приватного виконавця Трофименка М.М. у ВП №59128998.

Щодо розповсюдження мораторію на спірні правовідносини, то суд вказує на таке.

Відповідно до підпункту 1 п.1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.

За змістом ч.1 ст.263 ЦК України, мораторій у цивільному законодавстві визначається як відстрочення виконання зобов`язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Установлений законом мораторій на стягнення майна не передбачає втрату кредитором права на звернення стягнення на предмет іпотеки, а лише тимчасово забороняє примусове стягнення без згоди власника. Вказаний правовий висновок висловлений Верховним Судом у постанові від 06.07.2016 року, справа №6-969цс16.

Спірна кв. АДРЕСА_1 на примусову реалізацію приватним виконавцем не передавалась, а сам факт перебування виконавчого документа про звернення стягнення на предмет іпотеки права ОСОБА_1 не порушує.

Не заслуговують на увагу і доводи заявника про необхідність її виключення з Єдиного реєстру боржників.

Ведення Єдиного реєстру боржників передбачено у розділі Х Положення «Про автоматизовану систему виконавчого провадження», затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 05.08.2016 № 2432/5.(далі Положення).

Відповідно до п.п.1,2 розділу Х Положення, Єдиний реєстр боржників формується з метою оприлюднення в режимі реального часу інформації про невиконані майнові зобов`язання боржників та запобігання відчуженню боржниками майна. Система забезпечує обробку даних про боржника та вносить відомості про нього до Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження, крім боржників, визначених пунктом 4 цього розділу.

Не підлягають внесенню до Єдиного реєстру боржників відомості про боржників:

які є державними органами, органами місцевого самоврядування; які не мають заборгованості за виконавчим документом про стягнення періодичних платежів більше трьох місяців; за рішенням немайнового характеру (крім рішень про встановлення побачення з дитиною та про усунення перешкод у побаченні з дитиною, під час виконання яких винесено постанову про накладення штрафу на боржника).

Відповідно до підпункту 1 п.8 розділу І Положення, система обліковує виконавчі документи за категорією стягнення (характером зобов`язання), суб`єктом стягувача та боржника, суб`єктом видачі виконавчого документа, крім іншого, про звернення стягнення на майно.

За достовірність внесеної до Системи інформації відповідають реєстратори (п.11 розділу І Положення).

ОСОБА_1 є боржником у ВП № 59128998, тому внесення відомостей про неї до Єдиного реєстру боржників є обов`язковим. В той же час, зазначення приватним виконавцем Трофименком М.М. у Єдиному реєстрі боржників відомостей про категорію стягнення «стягнення коштів», а не «звернення стягнення на майно» є помилковим. ОСОБА_1 звертаючись до суду із скаргою на дії приватного виконавця не порушує питання про покладення на приватного виконавця обов`язку виправити виявлені недоліки шляхом виправлення на правильну категорії стягнення у Єдиному реєстру боржників. Оскільки зобов`язання за рішенням суду залишається не виконаним, підстави для виключення ОСОБА_1 з Єдиного реєстру боржників відсутні.

Згідно ч.2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення.

Відповідно до роз`яснень наданих в п.18 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність було прийнято або вчинено відповідно до закону, у межах повноважень суб`єкта оскарження і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги. При цьому, визнаючи доводи скарги необґрунтованими і відмовляючи в її задоволенні, суд має зазначити в ухвалі, у зв`язку з чим і на підставі яких саме норм закону він дійшов такого висновку.

Виходячи встановлені по справі обставини та наведені вимоги закону, суд вважає, що скарга

Враховуючи встановлені обставини та наведені вимоги закону, скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст.447, 451 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні скарги ОСОБА_5 на дії приватного виконавця виконавчого округу Київської області Трофименка Михайла Михайловича у ВП № 59128998 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвалу суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому копії ухвали.

СуддяЛ. М. Кошель