Справа № 603/494/19
Провадження №2/603/292/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" вересня 2019 р. м. Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого - судді Галіяна І. М.

секретаря судового засідання - Кода О.І.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу

позивач: ОСОБА_1

відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

предмет позову: визнання особи такою, що втратила право користування житлом,

В С Т А Н О В И В:

І. Зміст вимог та заперечень учасників справи.

Позивач ОСОБА_1 звернулася в Монастириський районний суд Тернопільської області з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , про визнання останніх такими, що втратили право користування житлом, а саме, житловим будинком що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Вимоги позивача мотивовані тим, що вона є власником житлового будинку по АДРЕСА_1 . В даному будинку крім неї зареєстровані ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які з 2011 року у вказаному житловому будинку не проживає.

Крім цього позивач посилається на ст. 405 ЦК України згідно якої член сім`ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

ІІ. Клопотання та інші процесуальні рішення в справі.

Ухвалою судді Монастириського районного суду Тернопільської області Галіяна І.М. від 07.08.2019 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження.

04.09.2019 року ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області постановлено рішення про проведення заочного розгляду даної цивільної справи на підставі наявних у справі доказів.

ІІІ. Позиції сторін.

Протягом п`ятнадцяти днів відповідачем до початку розгляду справи по суті не було подано: заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з обґрунтуванням причин такого заперечення та відзиву на позовну заяву.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду подала заяву в якій просить розгляд справи проводити в її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, під час розгляду справи по суті суду подали заяву з додатками про розгляд справи в їх відсутності, позовні вимоги визнають повністю.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІV. Фактичні обставини встановлені судом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 , згідно Свідоцтва про право власності на житловий будинок з належними до нього будівлями виданого на підставі рішення виконкому Вербківської сільської ради від 11.04.2003 року №21 та зареєстрований в Монастириському районному бюро технічної інвентаризації на праві особистої власності за ОСОБА_1 та записаний в реєстрову книгу №1 за реєстровим №94 12.05.2003 року.

Згідно довідки про склад сім`ї, виданої Коропецькою селищною радою Монастириського району Тернопільської області від 06.08.2019 року №255 встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 , крім власника житлового будинку зареєстровані ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - відповідач по справі.

Підставою звернення ОСОБА_1 з позовом про визнання втрати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 права користування житлом є відсутність останніх протягом року за місцем реєстрації.

Факт відсутності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за місцем реєстрації, АДРЕСА_1 , підтверджується: Актом обстеження умов проживання ОСОБА_1 від 06.08.2019 року №256, згідно якого при опитуванні сусідів встановлено, що в житловому будинку по АДРЕСА_1 громадяни ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з 2011 року і по даний час не проживають.

Згідно паспорта Російської Федерації № НОМЕР_1 , наданого ОСОБА_2 вбачається, що остання проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

З штампу на перекладі Свідоцтва про народження з української мови на російську серії НОМЕР_2 виданого 21.01.2010 року встановлено, що ОСОБА_3 02.07.2015 року взяла громадянство Російської Федерації.

У відповідності до довідки від 06.09.2019 року, виданої на підставі облікових карток спеціалістом з обліку і реєстрації громадян ООО «КАНЭ» встановлено, що ОСОБА_3 з 24.02.2016 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2

V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо аргументів наведених учасниками справи.

Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ст. 317 ЦК України, власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Як передбачено приписами ст.ст. 386, 391 ЦК України, власник має право звертатися до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Таким чином, у разі виникнення спору між власником та особами, які вселялися в житло у якості членів сім`ї, суд враховує, що право користування житлом має речово-правовий характер, у зв`язку з чим припинення цього права повинно відбуватися згідно з вимогами статей 405, 406 ЦК України, зокрема сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення або через відсутність особи понад один рік у спірному житловому приміщенні.

Щодо визнання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житлом яке належить на праві власності ОСОБА_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло в якому вона проживає постійно або тимчасово. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає (ч. 2 ст. 3 СК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства» діти - члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем.

Аналізуючи вищевказане суд дійшов висновку, що малолітня ОСОБА_3 через свій вік не може самостійно обирати місце проживання, тому факт її не проживання у спірному житловому будинку обумовлений поважними причинами, а тому факт її не проживання у спірній квартирі не є безумовною підставою для позбавлення її права користування цим житлом так як вищенаведена ст. 29 ЦК України не пов`язує місце проживання особи з її реєстрацією і не є підставою для позбавлення дитини права користування належним її бабі житлом.

Проте, як встановлено судом з поданих відповідачами документів, що малолітня ОСОБА_3 зареєстрована та проживає по місцю проживання та реєстрації її матері - ОСОБА_2 , а саме за адресою: АДРЕСА_2 , таким чином маючи постійне місце проживання та реєстрації.

В зв`язку з наведеним та аналізуючи вищевказані норми законодавства суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог щодо визнання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житлом.

На підставі викладеного, враховуючи той факт, що відповідачі з 2011 року не користуються житловим приміщенням (будинком), що по АДРЕСА_1 , який належить на праві власності позивачу, обов`язки по утриманню житла не здійснюють, проживають та зареєстровані в Російській Федерації, суд вважає, що відповідачів слід визнати такими, що втратили право користування вказаним житлом.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 12, 81, 141, 263, 282 ЦПК України, ст. 317, 319, 391, 405 ЦК України, 72 ЖК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житлом, яке належить на праві власності ОСОБА_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право користування житлом, яке належить на праві власності ОСОБА_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду через Монастириський районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі ухвалення рішення за відсутності учасників справи протягом тридцяти днів з дати складення повного судового рішення.

У разі оголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення чи ухвалення рішення за відсутності учасників справи або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 01.10.2019 року.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (ІПН НОМЕР_3 ), проживаючої за адресою: с.Діброва Монастириського району Тернопільської області.

Відповідачі:

- ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (паспорт громадянина України серії НОМЕР_4 , паспорт Російської Федерації № НОМЕР_1 ), зареєстрованої за адресою: с.Діброва Монастириського району Тернопільської області, а також проживаючої та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 ;

- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (паспорт серії НОМЕР_2 ), зареєстрованої за адресою: с.Діброва Монастириського району Тернопільської області, а також проживаючої та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2

Суддя І. М. Галіян