Ухвала

02 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 644/1597/19

провадження № 61-17548ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Курило В. П. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 в частині оскарження ухвали Орджонікідзевського районного суду міста Харкова

від 07 березня 2019 року та постанови Харківського апеляційного суду

від 29 травня 2019 року у справі за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовними вимогами до

ФОП ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики.

01 березня 2019 року ОСОБА_2 подав до суду заяву про забезпечення позову та просив накласти арешт на нерухоме майно, що належить

ОСОБА_3 , а саме: комплекс, місцезнаходження: АДРЕСА_1 , шляхом заборони будь-яким особам вчиняти дії, спрямовані на відчуження нерухомого майна у будь-який спосіб, зокрема шляхом проведення відкритих, публічних, електронних торгів, та передати нерухоме майно на зберігання; заборонити відчуження майна, а також реєстрацію права власності на зазначене нерухоме майно.

Заява мотивована тим, що ним подано до суду позов про стягнення з відповідача боргу. Відповідач є власником зазначеного нерухомого майна. Вважав, що відповідач намагається продати своє майно. Про це свідчить замовлення та проведення декількох оцінок вказаного майна. Згідно висновку однієї з оцінок, проведеної 03 вересня 2018 року ТОВ «Приватна експертна служба», вартість оціненого майна становить

8 млн 143 тис 300 грн, що є цілком співмірним з сумою позову.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 07 березня 2019 року в задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовлено.

Ухвала суду мотивована тим, що заявником не підтверджено право власності ОСОБА_3 на зазначене майно, відсутні докази того, що відповідач протягом 12 років здійснював несумлінні дії з метою приховати, знищити майно.

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_2 та особа, яка не є стороною у справі - АТ «Універсал Банк», оскаржили її в апеляційному порядку.

Постановою Харківського апеляційного суду від 29 травня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення. Апеляційну скаргу АТ «Універсал Банк» задоволено частково.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 07 березня 2019 року змінено в частині мотивів відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Постанова мотивована тим, що доводи суду першої інстанції є необґрунтованими, оскільки на час вирішення питання були відсутні підстави вважати, що майно щодо якого позивач просив застосувати заходи забезпечення позову не належить відповідачу; невиконання відповідачем зобов`язань протягом 12 років та недоведеність несумлінних дій відповідача не є підставою для відмову у забезпеченні позову шляхом заборони відчуження майна, належного відповідачу.

Факт наявності заборгованості ОСОБА_3 перед АТ «Універсал Банк» встановлено рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 07 грудня 2009 року та не потребує доказування. У разі забезпечення позову у спосіб, про який просить позивач, буде зупинено виконання судового рішення, яке набрало законної сили, що не відповідає вимогам закону, а також впливатиме на права Банку як стягувача у виконавчому провадженні по виконанню вищевказаного рішення та задоволення вимог

АТ «Універсал Банк» як стягувача у виконавчому провадженні.

Не погодившись із ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 07 березня 2019 року, особа, яка не є стороною у справі -

ОСОБА_1 , також оскаржив її в апеляційному порядку.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 06 вересня 2019 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 . на ухвалу Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 07 березня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до

ФОП ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики.

Ухвала мотивована тим, що доводи, на які ОСОБА_1 посилається в апеляційній скарзі, вже були предметом перегляду в суді апеляційної інстанції за апеляційними скаргами ОСОБА_2 та АТ «Універсал Банк». Інших аргументів для скасування ухвали Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 07 березня 2019 року апеляційна скарга

ОСОБА_1 не містить, а лише зводиться до незгоди із судовими рішеннями у розгляді питання про вжиття заходів забезпечення позову.

25 вересня 2019 року ОСОБА_1 звернувся через засоби поштового зв`язку до Верховного Суду із касаційною скаргою, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, в якій просить скасувати ухвалу Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 07 березня 2019 року, постанову Харківського апеляційного суду від 29 травня 2019 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 06 вересня 2019 року та направити справу до Харківського апеляційного суду для продовження розгляду.

Ухвалою Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 в частині оскарження ухвали Харківського апеляційного суду від 06 вересня 2019 року.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 в частині оскарження ухвали Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 07 березня 2019 року та постанови Харківського апеляційного суду від 29 травня 2019 року слід відмовити з таких підстав.

Право касаційного оскарження передбачене статтею 389 ЦПК України.

Однією із основних засад судочинства, визначених пунктом 8 частини третьої статті 129 Конституції України, є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з частиною першою статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: 1) рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті; 2) ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6-8, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку; 3) ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Ухвали судів першої інстанції щодо скасування забезпечення позову, відмови в скасуванні чи заміні заходів забезпечення позову або відмови у забезпеченні позову можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду (пункт 4 частини першої статті 353 ЦПК України).

Ухвала суду першої інстанції щодо скасування забезпечення позову, відмови в скасуванні чи заміні заходів забезпечення позову або відмови у забезпеченні позову оскарженню у касаційному порядку не підлягає. Не може бути предметом перегляду у касаційному порядку і постанова апеляційного суду, прийнята за результатами апеляційного перегляду такої ухвали.

Пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України встановлено, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи наведене, ухвала Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 07 березня 2019 року та постанова Харківського апеляційного суду від 29 травня 2019 року не підлягають касаційному оскарженню, тому у відкритті касаційного провадження в цій частині слід відмовити.

Керуючись пунктом 8 частини третьої статті 129 Конституції України, частиною першою статті 389 ЦПК України, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 в частині оскарження ухвали Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 07 березня

2019 року та постанови Харківського апеляційного суду від 29 травня

2019 року у справі за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. П. Курило