ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 2-467/09 Номер провадження 22-ц/814/2281/19Головуючий у 1-й інстанції Коновод О.В. Доповідач ап. інст. Чумак О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2019 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Чумак О.В.

суддів: Абрамов П.С., Пилипчук Л.І.

розглянула в письмовому провадженні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Хорольського районного суду Полтавської області від 26 червня 2019 року, постановлену суддею Коновод О.В., повний текст ухвали складено 26.06.2019 року, за заявою представника заявника ОСОБА_2 адвоката Павелка Руслана Сергійовича про виправлення описки в рішенні суду у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання права власності на нерухоме майно.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Хорольського районного суду Полтавської області від 26 червня 2019 року заяву представника заявника ОСОБА_2 адвоката Павелка Руслана Сергійовича про виправлення описки задоволено.

Виправлено описки, допущені в рішенні в рішенні Хорольського районного суду Полтавської області від 11 серпня 2009 року у справі № 2-467/09 в резолютивній його частині, « АДРЕСА_1 а» виправлено на « АДРЕСА_1 ».

З даною ухвалою не погодився відповідач ОСОБА_1 та подав на неї апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказував, що заява подана через 10 років після ухвалення рішення, а зміна у судовому рішенні цифри, якою позначена адреса відносно земельної ділянки, призведе до зміни рішення по суті, оскільки на момент ухвалення рішення існувала земельна ділянка по АДРЕСА_1 , від якої виділялася/відокремлювалася земельна ділянка під будівництво СТО, право на майно якого закріплено судовим рішенням.

Відзив на апеляційну скаргу від учасників справи не надходив.

Справа розглядається апеляційним судом в порядку письмового провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, приходить до наступних висновків.

Як убачається з матеріалів справи, у липні 2009 року ОСОБА_4 звернувся до Хорольського районного суду Полтавської області з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання права власності (а.с. 5).

Рішенням Хорольського районного суду Полтавської області від 11.08.2009 року, яке є чинним, позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання права власності на нерухоме майно задоволено повністю.

Визнано за ОСОБА_2 , право власності на нерухоме майно приміщення станції технічного обслуговування за адресою: АДРЕСА_1 вартістю 700000 (сімсот тисяч) грн.; та на обладнання: підіймач стенд розвалу сходження, вартістю 10 000 грн., підіймач автомобілів (4 тони), вартістю 12 000 грн., шиномонтаж та балансувальний станок, вартістю 40 000 грн., мийка, вартістю 35 000 грн., інше обладнання на суму 50 000 грн., а всього на суму 107000 (сто сім тисяч) грн.

Визнано договір купівлі продажу земельної ділянки, розташованої в АДРЕСА_1 , розміром 0,0025 га, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 дійсним та визнано за ним право власності на вказану земельну ділянку (а.с. 18-19).

При розгляді вказаної справи судом першої інстанції було встановлено, що у серпні 2003 року відповідачка ОСОБА_3 передала позивачу під будівництво СТО частину своєї приватної земельної ділянки, розташованої в АДРЕСА_1 , розміром 0,0025 га, а відповідач ОСОБА_5 розпочав будівництво станції ТО, яка на сьогоднішній день побудована повністю і працює, але не здана в експлуатацію.

Позивач розрахувався із відповідачами за надані послуги по будівництву СТО в сумі 800000 грн. та сплатив вартість обладнання, яке знаходиться на СТО, а саме: підіймач стенд розвалу сходження, вартістю 10 000 грн., підіймач автомобілів (4 тони), вартістю 12 000 грн., шиномонтаж та балансувальний станок, вартістю 40 000 грн., мийка, вартістю 35 000 грн., інше обладнання на суму 50 000 грн., про що в матеріалах справи маються відповідні розписки.

З наведених підстав суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

У червні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до місцевого суду з заявою про виправлення арифметичної помилки у судовому рішенні від 11.08.2009 року в описовій та резолютивній частині щодо розміру земельної ділянки 0,0025 га на вірний розмір земельної ділянки 0,025 га (а.с. 34).

Ухвалою Хорольського районного суду Полтавської області від 12.10.2018 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_2 про виправлення арифметичної помилки у судовому рішенні (а.с. 104).

У листопаді 2018 року представник позивача ОСОБА_2 адвокат Павелко Р.С. звернувся до місцевого суду з заявою про виправлення описки в рішенні Хорольського районного суду Полтавської області від 11 серпня 2009 року у справі № 2-467/09.

Ухвалою Хорольського районного суду Полтавської області від 26 червня 2019 року заяву представника заявника ОСОБА_2 адвоката Павелка Руслана Сергійовича про виправлення описки задоволено.

Виправлено описки, допущені в рішенні в рішенні Хорольського районного суду Полтавської області від 11 серпня 2009 року у справі № 2-467/09 в резолютивній його частині, « АДРЕСА_1 а» АДРЕСА_2 на « АДРЕСА_1 б».

При постановленні оскаржуваної ухвали суд першої інстанції виходив з наявності підстав для задоволення заяви про виправлення описки, пославшись на те, що позивач у прохальній частині позову просив визнати за ним право власності на нерухоме майно приміщення СТО за адресою: АДРЕСА_1 , тоді як у резолютивній частині рішення помилково зазначив нерухоме майно приміщення СТО за адресою: АДРЕСА_3 .

Колегія суддів не погоджується з висновками місцевого суду, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 269 ЦПК України, суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 19 Постанови від 18.12.2009 N 14 «Про судове рішення у цивільній справі», вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.

Як вказувалося вище та вбачається з матеріалів справи, у липні 2009 року ОСОБА_4 звернувся до Хорольського районного суду Полтавської області з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання права власності (а.с. 5).

У прохальній частині позовної заяви ОСОБА_2 просив визнати за ним право власності на нерухоме майно приміщення СТО за адресою: АДРЕСА_1 , вартістю 700000 грн., та обладнання, яке знаходиться на СТО, а саме: підіймач-стенд розвалу-сходження, вартістю 1000 грн., підіймач автомобілів (4-хтонний), вартістю 12000 грн., шино-монтажний, балансувальний станок, вартістю 40000 грн., мийку, вартістю 35000 грн., інше обладнання, вартістю 50000 грн., а всього на суму 107000грн.

Також позивач просив визнати правочин по купівлі-продажу земельної ділянки по АДРЕСА_1 , укладений між ним та ОСОБА_3 дійсним та визнати за ним право власності на земельну ділянку розміром 0,0025 га за вказаною адресою (а.с. 3).

Між тим, в обґрунтування позову ОСОБА_2 вказував, що у серпні 2003 року відповідачка ОСОБА_3 передала йому під будівництво СТО частину своєї приватної земельної ділянки, розташованої в АДРЕСА_1 , розміром 0,0025 га, а відповідач ОСОБА_1 розпочав будівництво станції ТО, яка на сьогоднішній день побудована повністю і працює, але не здана в експлуатацію.

Ні земельна ділянка, ні сама станція ТО на позивача не оформлялися, так як позивач є громадянином Росії, однак ним оплачені і сама земельна ділянка, і побудована на ній станція технічного обслуговування, про що маються відповідні розписки відповідачів на суму 800000 грн.

Крім цього, позивач вказував, що розрахувався із відповідачами за надані послуги по будівництву СТО та сплатив вартість обладнання, яке знаходиться на СТО, а саме: підіймач стенд розвалу сходження, вартістю 10 000 грн., підіймач автомобілів (4 тони), вартістю 12 000 грн., шиномонтаж та балансувальний станок, вартістю 40 000 грн., мийка, вартістю 35 000 грн., інше обладнання на суму 50 000 грн.

Зазначав, що має намір оформити право власності на своє ім`я, але відповідачі відмовляються це зробити добровільно, а тому звернувся в суд з даним позовом.

До позовної заяви ОСОБА_2 було додано копію державного акту на право власності на земельну ділянку, відповідного до якого ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 0,0900 га у межах згідно з планом по АДРЕСА_1 , для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель.

Вказаний державний акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 21 (а.с. 5).

Також позивачем надано копію розписки від 30.08.2009 року, згідно якої ОСОБА_3 отримала від ОСОБА_2 за земельну ділянку у розмірі 0,021 га за адресою: АДРЕСА_1 , під будівництво СТО, десять тисяч гривень та передано йому право власності на вказану частину земельної ділянки (а.с. 11).

Згідно копії розписки від 29.12.2007 року, ОСОБА_1 отримав від ОСОБА_2 сто сім тисяч гривень на обладнання СТО за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 12).

Крім цього, відповідно до розписки від 30.08.2003 року ОСОБА_1 отримав від ОСОБА_2 для проведення будівництва приміщення СТО за адресою: АДРЕСА_1 , сімсот тисяч гривень (а.с. 13).

Крім того, позивачем до суду було надано рішення виконавчого комітету Хорольської міської ради від 19.07.2005 року, згідно якого, розглянувши заяву ОСОБА_3 , висновки комісії попереднього погодження про дозвіл на будівництво станції ТО з мийкою та житловим приміщенням по АДРЕСА_1 , вирішено:

-дозволити ОСОБА_3 виготовлення проектно-кошторисної документації на будівництво СТО з мийкою та житловим приміщенням;

-присвоїти будівельну адресу СТО вул. АДРЕСА_1 ;

-зобов`язати заявника через відділ архітектури містобудування та ЖКГ Хорольської РДА виготовити вихідні дані і архітектурно-планувальне завдання на будівництво; за власний рахунок виготовити та погодити у встановленому порядку проектно-кошторисну документацію; в інспекції ДАБК Хорольської РДА отримати дозвіл на проведення робіт (а.с 6).

У справі також міститься копія робочого проекту на будівництво СТО-авто з мийкою та житловим приміщенням по АДРЕСА_1 (а.с 7-10).

До заяви про виправлення описки представником позивача ОСОБА_6 було додано копію технічного паспорта, виготовленого 23.08.2011 року КП «Лубенське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» на громадський будинок Станцію технічного обслуговування, за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно договору дарування, укладеного 08.09.2011 року, та посвідченого приватним нотаріусом Хорольського РНО Березою Д.В., Киприк О.В. передав у власність ОСОБА_3 1/2 частину нежитлової будівлі-приміщення станції технічного обслуговування, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 130).

За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна станом на 10.10.2018 року, за ОСОБА_2 з 25.08.2011 року зареєстровано право приватної власності на приміщення станції технічного обслуговування за адресою: АДРЕСА_1 на підставі рішення Хорольського районного суду БН, 11.08.2009, № 2-467/09.

За ОСОБА_3 зареєстровано право власності на 1/2 частину майна - станції технічного обслуговування за адресою: АДРЕСА_4 , на підставі вищевказаного договору дарування (а.с. 146).

Отже, суд першої інстанції належним чином не пересвідчився, чи зареєстровано за позивачем чи іншими особами право власності на приміщення СТО за адресою: АДРЕСА_4 , відповідно до рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 11.08.2009 року.

Також не перевірив, чи є в матеріалах справи державний акт на право власності на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_4 , виданого на ім`я відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Внаслідок чого прийшов до передчасних висновків про задоволення заяви представника позивача ОСОБА_2 про виправлення описки в рішенні суду.

В абзаці другому пункту 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 N 14 «Про судове рішення у цивільній справі» роз`яснено, що питання про внесення виправлень може бути вирішено судом, що ухвалив рішення.

Отже, у суду апеляційної інстанції відсутні повноваження щодо вирішення по суті заяви представника позивача ОСОБА_2 адвоката Павелка Р.С. про виправлення описки в рішенні суду від 11.08.2009 року під час апеляційного розгляду.

У зв`язку з чим колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, скасування ухвали Хорольського районного суду Полтавської області від 26 червня 2019 року та направлення справи до суду першої інстанції для розгляду заяви про виправлення описки.

Керуючись ст. 374 ч. 1 п. 6, ст. 379 ч. 1 п. 4, ст.ст. 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Хорольського районного суду Полтавської області від 26 червня 2019 рокускасувати.

Цивільну справу за заявою представника заявника ОСОБА_2 адвоката Павелка Руслана Сергійовича про виправлення описки в рішенні суду у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання права власності на нерухоме майно, - направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя: О.В.Чумак

Судді П.С. Абрамов

Л.І.Пилипчук