Провадження № 2/742/1180/19
Єдиний унікальний № 742/2787/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2019 року м.Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді Циганка М. О., за участю секретаря судового засідання Чміль С. І., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади смт Мала Дівиця, Прилуцького району Чернігівської області в особі Малодівицької селищної ради Прилуцького району Чернігівської області про встановлення фактів, що мають юридичне значення та визнання права власності в порядку спадкування,-

встановив:

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до територіальної громади смт Мала Дівиця, Прилуцького району Чернігівської області в особі Малодівицької селищної ради Прилуцького району Чернігівської області про встановлення фактів, що мають юридичне значення та визнання права власності в порядку спадкування.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що є вона є єдиною спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після його смерті відкрилася спадщина на все його майно, в тому числі й на житловий будинок з господарсько-побутовими приміщеннями, за адресою: АДРЕСА_1 , який він прийняв у спадщину, але не оформив своїх спадкових прав після смерті своєї матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка прийняла спадщину, але не оформила свої спадкових прав після смерті своєї рідної баби ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . Проте, при зверненні до приватного нотаріуса Прилуцького районного нотаріального округу Чернігівської області Бич В.М. по питанню прийняття спадщини, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на дане спадкове майно, оскільки в свідоцтві №171 про право особистої власності на домоволодіння, виданого виконавчим комітетом Малодівицької селищної ради 24 березня 1962 року прізвище та ім`я власника житлового будинку ( ОСОБА_15 ) не співпадає з свідоцтвом про смерть ОСОБА_4 , та враховуючи, що неможливо встановити родинні відносини спадкодавця з власником будинку, оскільки відсутня будь-яка інформація чи документи стосовно родинних відносин ОСОБА_7 з ОСОБА_4 , тому і рекомендовано звернутися до суду із заявою про визнання права власності в порядку спадкування на зазначений житловий будинок. Оскільки, будучи єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2 , позивач не має можливості успадкувати спірний житловий будинок, нею і подано до суду позов про встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_4 та її дочкою ОСОБА_7 , встановлення факту належності ОСОБА_4 свідоцтва № НОМЕР_1 про право особистої власності на домоволодіння, виданого виконкомом Малодівицькою селищною радою 24 березня 1962 року та права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом.

Позивач в судове засідання не з`явилася, проте згідно її письмової заяви та заяви її представника адвоката Джури С.П., просили розгляд справи проводити без їх участі. Заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з"явився, проте згідно письмової заяви просив розгляд справи проводити без його участі. Заявлені позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до копії Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 09 липня 2019 року, встановлено, що ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 . Місце проживання: АДРЕСА_7 (а.с. 32 ).

Як вбачається з довідки Державного архіву Чернігівської області від 15 грудня 2014 року за №Ч-1949, в метричних книгах Миколаївської церкви м.Вейсбахівка Прилуцького повіту Полтавської губернії (нині с.Білорічиця Прилуцького району Чернігівської області) за 1915 -1916 роки та у книгах реєстрації поновлених актів про народження по Прилуцькому району Чернігівської області за 1936 рік актового запису про народження ОСОБА_7 , не має. Метрична книга Миколаївської церкви м.Вейсбахівка за 1914 рік на зберігання до архіву не надходили й про її місцезнаходження архів відомостей не має (а.с.35).

У відповідності до довідки Малодівицької селищної ради від 11 липня 2019 року за №798, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_10 яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 дійсно була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 , з 23 червня 1958 року по день смерті. На день її смерті разом з нею була зареєстрована та проживала мати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_11 (а.с.33).

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 померла, про що видано Свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 від 17 січня 1972 року. Місце смерті смт Мала Дівиця, Прилуцького району Чернігівської області (а.с.19,21).

Крім того, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 у ОСОБА_7 народилася дочка ОСОБА_8 , що підтверджується копією Свідоцтва про народження (а.с.25).

21 березня 1956 року ОСОБА_9 та ОСОБА_10 одружилися, що підтверджується копією Свідоцтва про одруження від 21 березня 1956 року. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу ОСОБА_11 (а.с.26).

ІНФОРМАЦІЯ_6 у подружжя ОСОБА_10 та ОСОБА_12 народився син ОСОБА_2 , що підтверджується відповідним свідоцтвом на народження (а.с.16).

Згідно довідки Малодівицької селищної ради від 11 серпня 2014 року за №766, ОСОБА_10 помер ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с.31).

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , про що видано відповідне Свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 від 16 серпня 2001 року. Місце смерті смт Мала Дівиця, Прилуцького району Чернігівської області (а.с.27,28).

Їх син ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією Свідоцтва про смерть від 13 серпня 2013 року серії НОМЕР_4 (а.с.15).

При цьому, судом встановлено, що згідно копії Свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння № НОМЕР_1 від 24 березня 1962 року, ОСОБА_5 ОСОБА_13 належав житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.22).

Згідно довідки Комунального підприємства «Прилуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації» від 07 листопада 2014 року за №1894, житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 31 грудня 2012 року зареєстровано за ОСОБА_4 на підставі Свідоцтва №171 про право особистої власності на домоволодіння від 24 березня 1962 року, видане виконавчим комітетом Малодівицької селищної ради. Зміна адреси з АДРЕСА_4 на підставі рішення №15,16 сесії 23 скликання Малодівицької селищної ради від 08 серпня 1968 року, 29 травня 2001 року (а.с.23).

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 26 вересня 2019 року, право власності на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 , не зареєстровано.

Як вбачається з довідок Малодівицької селищної ради від 11 липня 2019 року за №798, від 29 липня 2014 року за №718 та копії будинкової книги для прописки громадян, які проживають в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 , була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 , з 23 червня 1958 року по день смерті. На день її смерті разом з нею були зареєстровані та проживали: онука ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_14, чоловік онуки ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_12 та правнук ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_13 (а.с.20, 30, 39-41).

Крім того, судом встановлено, згідно довідки Державного нотаріального архіву Чернігівської області від 28 серпня 2019 року за №4643/01-17, довідки Прилуцької районної державної нотаріальної контори від 27 серпня 2019 року за №1301/01-16 та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 27 серпня 2019 року, спадкова справа після смерті ОСОБА_4 , не заводилася.

Відповідно до довідки Державного нотаріального архіву Чернігівської області від 28 серпня 2019 року за №4644/01-17, довідки Прилуцької районної державної нотаріальної контори від 27 серпня 2019 року за №1300/01-16 та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 27 серпня 2019 року, спадкова справа після смерті ОСОБА_3 , не заводилася.

Згідно довідки Прилуцької районної державної нотаріальної контори від 27 серпня 2019 року за №1302/01-16 та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 27 серпня 2019 року, після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 року заведено спадкову справу №88/2013 від 25 грудня 2013 року приватним нотаріусом Прилуцького районного нотаріального округу Бич В.М.

При цьому, судом встановлено, що ОСОБА_1 , постановою від 18 листопада 2014 року, приватним нотаріусом Прилуцького районного нотаріального округу Чернігівської області Бич В.М. відмовлено у вчиненні нотаріальних дій. Як вбачається з копії постанови, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , який був зареєстрований та проживав постійно до дня смерті в АДРЕСА_1 . Спадкодавцем було оформлено заповіт, посвідчений секретарем виконкому Малодівицької селищної ради Прилуцького району Чернігівської області 16 серпня 2005 року за реєстром №147, за яким ОСОБА_2 заповів все своє майно ОСОБА_1 . 25 грудня 2013 року заведена спадкова справа №88-2013 за заявою ОСОБА_1 . Інших спадкоємців, передбачених ст.1261 ЦК України, у тому числі тих, хто має право на обов`язкову частку незалежно від змісту заповіту згідно ст.1241 ЦК України, у спадкодавця не має. Оскільки, в свідоцтві №171 про право особистої власності на домоволодіння, виданого виконавчим комітетом Малодівицької селищної ради 24 березня 1962 року прізвище та ім`я власника житлового будинку ( ОСОБА_15 ) не співпадає з свідоцтвом про смерть ОСОБА_4 , та враховуючи, що неможливо встановити родинні відносини спадкодавця з власником будинку, оскільки відсутня будь-яка інформація чи документи стосовно родинних відносин ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_15 з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_11, тому рекомендовано ОСОБА_1 звернутися до суду із заявою про визнання права власності в порядку спадкування на зазначений житловий будинок (а.с.18).

У відповідності до п.п.4,5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року, даний ЦК застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Крім того, виходячи зі змісту ст. 5 ЦК України до правовідносин застосовується те законодавство, яке діяло на час їх виникнення.

Зважаючи на те, що смерть спадкодавці відбулась у 1972 році, суд вважає за необхідне керуватись матеріальними нормами ЦК 1963 року, в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин.

Так, ст. 524 ЦК 1963 року, визначає можливість спадкоємства за законом і за заповітом, та вказує, що спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Часом відкриття спадщини, відповідно до ст. 525 ЦК 1963 року визнається день смерті спадкодавця, а місцем згідно ст. 526 ЦК 1963 року - останнє постійне місце проживання спадкодавця.

Відповідно до ст. 548 ЦК 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно ст. 549 ЦК 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

При цьому, відповідно до постанови Пленума Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Крім того, ч.1 ст.315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Зокрема, згідно п.1,6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами та факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

За таких обставин, оскільки судом достовірно встановлено родинні відносини між ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 та її дочкою ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами в їх сукупності; та враховуючи, що ОСОБА_4 за життя була зареєстрована та фактично проживала до дня смерті в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , і була власником даного домоволодіння, проте в Свідоцтві про право особистої власності на дане домоволодіння №171 від 24 березня 1962 року вона вказана як « ОСОБА_15 », що не співпадає з даними про її смерть у відповідному свідоцтві, проте така невідповідність у зазначенні її прізвища, ім`я та по батькові пов`язана скоріш за все з перекладами з російської на українську мови, та враховуючи, що на даний час позивач позбавлена можливості виправити допущені помилки, суд, приходить до висновку, що позов про встановлення факту родинних відносин та належності правовстановлюючого документу підлягає задоволенню.

Крім того, оцінюючи в сукупності добуті в судовому засіданні докази, суд знаходить достовірно встановленим, що оскільки ОСОБА_1 дійсно є єдиною спадкоємицею за заповітом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки своєчасно подала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини, від спадщини не відмовлялась, при цьому інших спадкоємців за законом і заповітом не виявлено, але не має можливості отримати Свідоцтво про право власності на спадкове майно, після смерті ОСОБА_2 , оскільки він за життя прийняв у спадщину спірний будинок, але не оформив своїх спадкових прав після смерті своєї матері ОСОБА_12 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка прийняла спадщину, але не оформила свої спадкових прав після смерті своєї рідної баби ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , тому позовні вимоги про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом, підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.2, 12, 13, 81, 258, 259, 263-265, 268, 273, 315, 319, 352, 354-355, п.п.15.5 п.15 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до територіальної громади смт Мала Дівиця, Прилуцького району Чернігівської області в особі Малодівицької селищної ради Прилуцького району Чернігівської області про встановлення фактів, що мають юридичне значення та визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити повністю.

Встановити факт, що ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , є дочкою ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Встановити факт належності ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , свідоцтва № НОМЕР_1 про право особистої власності на домоволодіння, виданого виконкомом Малодівицької селищної ради 24 березня 1962 року, на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 (до зміни адреси та перейменування - АДРЕСА_6 ), яке було видане на ім`я ОСОБА_14 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , право приватної власності на об`єкт нерухомості, що знаходиться в АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , який прийняв спадщину, але не оформив спадкових прав після смерті своєї матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка прийняла спадщину, але не оформила спадкових прав після смерті своєї баби ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя М.О.Циганко