Справа № 572/750/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2019 року м. Сарни

Сарненський районний суд Рівненської області

одноособово суддя Березень Ю. В.,

при секретарі Тарасюк О. М.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , приватного нотаріуса Сарненського нотаріального округу Рівненської області Овдіюк Діни Іванівни, про визнання договору дарування недійсним, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до відповідачів з позовом, в якому просив визнати недійсним та скасувати договір дарування №292 від 31 січня 2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Сарненського районного нотаріального округу Овдіюк Діною Іванівною, відповідно до якого ОСОБА_5 подарувала ОСОБА_4 50/100 частини житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 . В обґрунтування позову зазначив, що його покійна дружина ОСОБА_5 в 2008 році фактично подарувала їхній дочці 64,12 % площі будинку без його згоди як співвласника, а також без врахування, що в будинку проживали інші члени сім`ї та неповнолітній внук.

Відповідачка ОСОБА_4 надала відзив, в якому посилалась на те, що позивач знав про намір укласти договір та його умови, нотаріусу позивач надав письмову згоду на укладення договору дарування, розмір подарованої частини фактично складає 50/100 частини і не порушує право позивача на належну йому частину в майні, було отримано рішення органу опіки та піклування на дарування частини будинку. Позивачем пропущений строк звернення до суду для захисту порушених прав.

Від відповідачки - приватного нотаріуса Сарненського нотаріального округу Рівненської області Овдіюк Діни Іванівни надійшов відзив, в якому в спростування обставин, викладених в позовній заяві, надала письмову заяву ОСОБА_3 від 31.01.2008 року про отримання від нього згоди на укладення договору дарування №292 від 31.01.2008 року. Рішенням Виконавчого комітету Сарненської міської ради №25 від 15.01.2008 року надано дозвіл ОСОБА_5 на дарування будинку для дочки, право користування яким мав неповнолітній онук ОСОБА_6 , 2003 року народження. Заявила про пропущення позивачем строку позовної давності для захисту порушеного права.

У відповіді на відзиви позивач ОСОБА_3 зазначив, що підпис в заяві про надання згоди на дарування частини будинку відповідачці є схожим на його, але він не впевнений чи це його. Він дійсно щось підписував у нотаріуса, проте вважав, що підписує документ, за яким частина спірного будинку мала б бути оформлена на нього, а тому мав місце обман та помилка. Про порушене право він довідався на початку 2019 року, а тому не пропустив строку звернення до суду за захистом. Також вказав, що відповідачка не несе жодних витрат на тримання будинку, зокрема на ремонт після пожежі у 2017 році.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, дав пояснення, аналогічні викладеним у заявах по суті справи.

Відповідачка ОСОБА_4 та представник відповідача ОСОБА_2 заперечували проти задоволення позовних вимог, посилаючись на доводи, викладені у відзивах, просили відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши документи і матеріали справи, давши оцінку доказам, що мають значення для справи, суд прийшов до наступного.

ОСОБА_3 та ОСОБА_5 перебували в зареєстрованому шлюбі з ІНФОРМАЦІЯ_1 1958 ІНФОРМАЦІЯ_2 згідно свідоцтва про одруження НОМЕР_1 від 29.06.1958 року.

Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 25 жовтня 2007 року будинок по АДРЕСА_1 був зареєстрований на праві приватної власності за ОСОБА_5

Договором дарування від 31 січня 2008 року ОСОБА_5 подарувала ОСОБА_4 50/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 .

Рішенням виконавчого комітету Сарненської міської ради Рівненської області від 15 січня 2008 року №25 надано дозвіл ОСОБА_5 на дарування частини житлового будинку (1-1 коридор, 1-2 коридор, 1-3 комора, 1-4 кухня, 1-5 житлова, 1-6 житлова, 1-7 житлова) для дочки ОСОБА_7 , 1960 року народження, право користування яким має малолітній онук ОСОБА_6 , 2003 року народження.

Заявою від 31 січня 2008 року ОСОБА_3 дав письмову згоду на укладення договору дарування його дружиною ОСОБА_5 , 50/100 частини житлового будинку з надвірними будівлями у АДРЕСА_1 їх дочці ОСОБА_4 ; стверджував, що такий правочин відповідає інтересам їхньої сімї та погоджувався з тим, щоб усі істотні умови договору визначались його дружиною самостійно, зміст ст.ст. 60,65 СК України нотаріусом йому роз`яснено. Заява посвідчена нотаріусом Овдіюк Д.І.

Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №17741065 від 14.02.2008 року 50/100 частки належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_4 .

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Позивачем надана письмова довідка №2166 від 14.02.2019 року, згідно якої по АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_3 , 1936 року народження, ОСОБА_8 , 1968 року народження, ОСОБА_9 , 1973 року народження, ОСОБА_10 , 1976 року народження, ОСОБА_6 , 2003 року народження, ОСОБА_11 , 1977 року народження.

Свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в судовому засіданні дали кожен окремо показання, що власником будинку була їх мама, але будинок будувався батьком. Про те, що матір за життя подарувала свою частину будинку сестрі їм не було відомо. Після смерті матері батько знайшов в квартирі договір дарування, оформлений у 2008 році.

Згідно ст. 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 65 СК України для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена.

Судом враховано, що позивачем надані непослідовні пояснення щодо обставин погодження ним укладеного договору та обґрунтування причин пропущення строку звернення до суду за захистом порушеного права. Свої доводи про обман та помилку під час погодження договору дарування позивач виклав після надання відповідачами відзивів на позов, в яких вони звернули увагу на наявність такої згоди.

Суд не приймає до уваги посилання позивача на відсутність вільного волевиявлення при вчиненні ним правочину у формі згоди для укладення договору дарування та застосування щодо нього вимог ст.ст. 203, 229, 230 ЦК України (наявність помилки щодо обставин, які мають істотне значення та обману), оскільки цей правочин не оспорювався сторонами, а тому з огляду на презумпцію, викладену у ст. 204 ЦК України, є правомірним.

З огляду на вказані обставини судом критично оцінюються показання свідків про обізнаність позивача про наявність оспорюваного договору дарування лише після смерті дружини.

Оскільки позивач ОСОБА_3 у письмовій заяві від 31 січня 2008 року, посвідченій нотаріально, стверджував, що правочин дарування відповідає інтересам їхньої сімї та погоджувався з тим, щоб усі істотні умови договору визначались його дружиною самостійно, зміст ст.ст. 60,65 СК України нотаріусом йому було роз`яснено, заявлені в суді вимоги про нерівність частки, яка відчужувалась його дружиною, є безпідставними.

Не приймаються судом до уваги як недоведені доводи позивача про недобросовісність поведінки сторін при укладенні оспорюваного договору дарування та його фіктивність, що могло б бути підставою для визнання його недійсним. Безпідставними є посилання на проживання у будинку інших членів сімї та неповнолітнього внука, оскільки процедура погодження органом опіки та піклування договору дарування була дотримана.

Враховуючи те, що підстави для визнання недійсним оспорюваного правочину судом не встановлені, позовні вимоги позивачем не доведені, обставини пропуску позивачем строку позовної давності до уваги не приймаються, у задоволенні позову слід відмовити в зв`язку з його безпідставністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 259, 263, 265 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , приватного нотаріуса Сарненського нотаріального округу Рівненської області Овдіюк Діни Іванівни про визнання договору дарування недійсним відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду через Сарненський районний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 1 жовтня 2019 року.

Суддя Сарненського районного суду

Рівненської області Ю. В. Березень