Справа № 296/1848/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" вересня 2019 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Рожкової О.С.,

за участю секретаря судового засідання Яковенко О.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

25.02.2019 ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом, у якому просить стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти в розмірі 3 000 грн. щомісячно, до зміни її матеріального становища.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що вона є матір`ю ОСОБА_2 . На даний час є непрацездатним пенсіонером за віком. Єдиним її доходом є пенсія, яка складає 1 584 грн. Крім того зазначає, що вона є особою, яка має інвалідність другої групи, у зв`язку з чим потребує додаткових витрат на лікування та харчування. Оскільки її повнолітній син ОСОБА_2 ухиляється в добровільному порядку надавати своїй матері матеріальну допомогу на її утримання, позивач просить стягнути з нього на свою користь аліменти у розмірі 3000 грн. щомісячно, до зміни її матеріального становища.

Ухвалою судді від 04.03.2019 позовну заяву залишено без руху та надано строк на усунення недоліків.

03.04.2019 ухвалою суду прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Пояснила, що має двох синів, однак проживає одна. Старший син мешкає в Росії, а другий відповідач мешкає у квартирі, що належить його матері позивачу. Зазначила, що просить аліменти стягувати тільки з молодшого сина ОСОБА_3 , оскільки він отримував найбільшу допомогу від неї у порівнянні зі старшим.

Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував (а.с.48).

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є матір`ю відповідача ОСОБА_2 , що вбачається зі свідоцтва про народження відповідача, виданого 01.02.1994 року, актовий запис № 2247 (а.с.9).

Згідно свідоцтва про зміну імені, серія НОМЕР_1 , виданого 05.07.2007, позивач змінила своє ім`я з ОСОБА_4 на ОСОБА_1 (а.с.5).

Відповідно довідки № 1714, виданої 11.02.2019 Житомирським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області, ОСОБА_1 є пенсіонером за віком та отримує пенсію в розмірі 1584, 29 грн. (а.с.2). Інших доходів позивачка не має і такі дані матеріали справи не містять.

Згідно витягу з постанови лікарської комісії № 304 від 22.02.2019, ОСОБА_1 потребує постійного медикаментозного лікування (а.с.10).

Відповідно довідки Житомирської міської МСЕК №2, серія 12 ААА №787342, ОСОБА_1 з 22.02.2017 має другу групу інвалідності (а.с.11).

Разом з цим, згідно рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 23.07.2012 з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 стягуються аліменти на утримання дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з 07.06.2012 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.12).

Згідно з ч. 2 ст. 51 Конституції України повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків.

Як на підставу своїх вимог, позивачка посилається на ст.ст.202, 205 СК України та на те, що відповідач повинен піклуватися про неї та утримувати її.

Відповідно до ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Згідно зі ст. 203 СК України дочка, син крім сплати аліментів зобов`язані брати участь у додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю.

У п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року надано роз`яснення, що обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК України), не є абсолютним.

При вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей, виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Звільнення від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків, що передбачено ч. 1 ст. 204 СК України. Моментом виникнення обов`язку утримувати своїх батьків є наявність усіх перерахованих умов.

Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Тобто, батьків слід визнавати такими, що потребують матеріальної допомоги.

Відповідно до ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін, можливості одержання утримання від інших дітей, дружини, чоловіка та своїх батьків.

Встановлений Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум на осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2019 року - 1497 гривень, з 1 липня - 1564 гривні, з 1 грудня - 1638 гривень.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

В ході розгляду справи встановлено, що позивач є пенсіонером, має другу групу інвалідності та отримує пенсію, яка є єдиним її доходом, і яка не забезпечує її потреб на харчування та лікування. Проте, судом також встановлено, що на утриманні відповідача також перебуває неповнолітня дочка.

Таким чином, суд приймає до уваги доводи позивача щодо матеріально стану відповідача та враховує стан здоров`я позивача, яка потребує додаткових витрат на лікування, її похилий вік, розмір пенсії, а також те, що відповідач позовні вимоги визнав у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Разом з цим, суд вважає за належне роз`яснити сторонам, що відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них.

Відповідно до ч.1 п.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Оскільки позивач при подачі позову була звільнена від сплати судового збору, то відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача у дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-91, 141, 258, 259, 265, 268, 273, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання ОСОБА_1 аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 (три тисячі) грн. 00 коп., що підлягає індексації відповідно до вимог законодавства, щомісячно, починаючи з 25.02.2019 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 768,40 грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач:

ОСОБА_1 ,

зареєстрована за адресою:

АДРЕСА_1

РНОКПП НОМЕР_2

Відповідач:

ОСОБА_2 ,

зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_2

РНОКПП НОМЕР_3

Повний текст рішення складено 09.09.2019.

Cуддя О. С. Рожкова