Справа № 754/2836/19
У Х В А Л А

Іменем України

26 лютого 2019 року суддя Деснянського районного суду м. Києва Панченко О.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на неповнолітню дитину з ОСОБА_2,

ВСТАНОВИВ:

25.02.2019 року заявник звернулася до Деснянського районного суду м. Києва з письмовою заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з червня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ч. 2 ст. 160 ЦПК України, із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Частиною 1 ст. 191 СК України встановлено, час, з якого присуджуються аліменти на дитину, а саме, за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Як вбачається з заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів, заявник просить суд про винесення судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини починаючи з червня 2018 року, тобто, за минулий час, хоча з даним судовим наказом звертається до суду - 25.02.2019 року.

Згідно ч. 3 ст. 165 ЦПК України, у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов'язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Враховуючи вимоги чинного законодавства, а саме, ст. 191 Сімейного кодексу України, ст. 165 Цивільного процесуального кодексу України, суд приходить до висновку про відмову у видачі судового наказу ОСОБА_1, оскільки заявлені вимоги щодо розміру аліментів, які остання бажає стягувати з боржника та період з якого ОСОБА_1 просить суд присудити їх до стягнення пов'язані між собою і окремий їх розгляд неможливий.

Керуючись ст. 160, ч. 3 ст. 165, 258, 260, 261 ЦПК України, ст. 191 СК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення аліментів на неповнолітню дитину з ОСОБА_2.

Роз'яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу, з підстав зазначених в даній ухвалі суду, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому ЦПК України, після усунення її недоліків.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: О.М. Панченко