Справа № 513/1053/18
Провадження № 2-з/513/2/19
Саратський районний суд Одеської області
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2019 року

Саратський районний суд Одеської області у складі :

головуючого судді Тончевої Н.М.

при секретарі Коротаєвій О.В.

розглянувши в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Манової Інни Миколаївни про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1, представником якої є Манова Інна Миколаївна до ОСОБА_3, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_4 про поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ :

01 березня 2019 року від представника позивачки адвоката Манової І.М. на адресу суду надійшла заява про забезпечення позову, в якій вона просить суд вжити заходів забезпечення позову, шляхом зупинення продажу арештованого майна, а саме земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1 площею 0.12 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою : будинок АДРЕСА_1.

Свої вимоги мотивує тим, що в провадженні Саратського районного суду Одеської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_4 про поділ майна подружжя.

Земельна ділянка, кадастровий номер НОМЕР_1, площею 0,12 га виділялася рішенням сесії Зорянської сільської ради Саратського району Одеської області від 21.01.1994 року для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, та на вказаній земельній ділянці сторони за час шлюбу будували житловий будинок, який на даний час є об'єктом незавершеного будівництва та предметом спору, що підтвердужється рішенням Зорянської сільської ради депутатів народних виконавчого комітету № 11 від 21 січня 1994 року.

Станом на 01.01.2019 року в цьому будинку зареєстровані та проживають: голова домогосподарства ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, дружина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, донька ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, онук ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, онука ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, згідно довідки Зорянської сільської ради Саратського району Одеської області № 1897 від 14.09.2018 року.

Під час розгляду справи стало відомо, що на цю земельну ділянку приватним виконавцем накладений арешт. Також до будинку приходять невідомі люди, не представляються, однак погрожують продажем земельної ділянки, на якій розташований будинок, зазначаючи що приїдуть бульдозери та знесуть будинок.

З копії постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника від 29.11.2018 року вбачається, що 29 листопада 2018 року приватний виконавець Щербаков Ю.С. виїжджав за адресою: АДРЕСА_1. Описав земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку. Також зазначив що на земельній ділянці знаходяться споруди. Вказана виконавча дія була вчинена без участі боржника, однак у присутності понятих. Згідно зазначених в постанові даних понятих приватний виконавець привіз їх з м. Одеси.

08 лютого 2019 року на адресу приватного виконавця був надісланий лист з інформацією, що стосовно арештованого майна, в суді розглядається спір про розподіл майна подружжя, та вимога не вживати будь-яких дій щодо реалізації вказаного майна, до зясування приналежності його боржнику, тобто до набрання рішенням законної сили. Вказаний лист виконавець отримав 12.02.2019 року.

28 лютого 2019 року було отримано відповідь приватного виконавця Щербакова Ю.С. на лист представника заявниці від 08 лютого 2019 року, згідно якого приватний виконавець повідомляє, що у приватного виконавця відсутні підстави для невжиття заходів щодо реалізації арештованого майна, яке є предметом спору по справі №513/1053/18, що розглядається у Саратському районному суді Одеської області.

26 лютого 2019 року приватний виконавець Щербаков Ю.С. подав заявку на реалізацію арештованого майна.

Вказана обставина порушує майнові права позивачки, тому є нагальна необхідність вжиття заходів забезпечення позову. Невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити в подальшому виконання рішення суду, оскільки при розподілі майна подружжя вказану земельну ділянку позивачка просила виділити саме їй.

Пунктом 3 частини 1 статті 152 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову подається після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Згідно зі ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Оскільки сторони в судове засідання не викликались, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно зі ч.1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 5 частини1 статті 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується зокрема зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Згідно з ч.3 ст.150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв'язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»№ 9 від 22 грудня 2006 року передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Так, в провадженні судді Саратського районного суду Одеської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_4 про поділ майна подружжя.

Земельна ділянка, кадастровий номер НОМЕР_1, площею 0,12 га виділялася рішенням сесії Зорянської сільської ради Саратського району Одеської області від 21.01.1994 року для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, та на вказаній земельній ділянці сторони за час шлюбу будували житловий будинок, який на даний час є об'єктом незавершеного будівництва та предметом спору, що підтвердужється рішенням Зорянської сільської ради депутатів народних виконавчого комітету № 11 від 21 січня 1994 року.

Під час розгляду справи стало відомо, що на зазначену земельну ділянку приватним виконавцем накладений арешт.

З копії постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника від 29.11.2018 року вбачається, що 29 листопада 2018 року приватний виконавець Щербаков Ю.С. виїжджав за адресою: АДРЕСА_1. Описав земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку.

08 лютого 2019 року на адресу приватного виконавця був надісланий лист з інформацією, що стосовно арештованого майна, в суді розглядається спір про розподіл майна подружжя, та вимога не вживати будь-яких дій щодо реалізації вказаного майна, до зясування приналежності його боржнику, тобто до набрання рішенням законної сили. Вказаний лист виконавець отримав 12.02.2019 року.

28 лютого 2019 року було отримано відповідь приватного виконавця Щербакова Ю.С. на лист представника заявниці від 08 лютого 2019 року, згідно якого приватний виконавець повідомляє, що у приватного виконавця відсутні підстави для невжиття заходів щодо реалізації арештованого майна, яке є предметом спору по справі №513/1053/18, що розглядається у Саратському районному суді Одеської області.

26 лютого 2019 року приватний виконавець Щербаков Ю.С. подав заявку на реалізацію арештованого майна.

Відповідно до п. 6 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»№ 9 від 22 грудня 2006 року, особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Крім того, відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6 -605цс16 від 25 травня 2016 року:

забезпечення позову по суті - це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника);

метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Разом з тим, суд враховує, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Відповідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує зокрема те, що відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення є обов'язковим до виконання на всій території України. Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи може буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

На підставі вищевикладеного, дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз'яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв'язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; з урахуванням встановленого спору між сторонами по справі, ціни позову, суд дійшов висновку, що вимоги стосовно забезпечення позову шляхом зупинення продажу арештованого майна, яке належить на праві приватної власності відповідачеві по справі, є обґрунтованими, законними та співрозмірними із заявленими позовними вимогами, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду у випадку його постановлення на користь позивача, а відтак й порушить права позивача на судовий захист.

При цьому суд зазначає, що вжиття заходів забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ'я сторін, оскільки мета забезпечення позову це негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання рішення, а також перешкоджання завдання шкоди позивачу.

Частина 1 ст. 154 ЦПК України, регламентує, що суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Частиною 2 ст. 154 ЦПК України передбачено, що зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.

Згідно зі ч. 3 ст. 154 ЦПК України, суд зобовязаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо:

позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові;

суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

З наданих до суду документів, вбачається, що позивачка зареєстрована на території України, в матеріалах справа відсутні документи на підтвердження того, що майновий стан позивачки або її дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, у зв'язку з чим, судом вказане питання одночасно з вирішенням питання щодо забезпечення позову не вирішується.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149-154, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Манової Інни Миколаївни про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1, представником якої є Манова Інна Миколаївна до ОСОБА_3, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_4 про поділ майна подружжя - задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову по цивільній справі №514/1053/17 за позовом ОСОБА_1, представником якої є Манова Інна Миколаївна до ОСОБА_3, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_4 про поділ майна подружжя, шляхом:

зупинення продажу арештованого майна, а саме земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1 площею 0.12 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою : будинок АДРЕСА_1, на якый розташований об'єкт незавершеного будівництва площею 164.7 кв. м, літня кухня площею 92.6 кв.м, гараж площею 54.4 кв.м, вбиральня площею 1.0 кв.м та дворові споруди.

Міри по застосуванню зустрічного забезпечення позову судом не приймалися.

Копію ухвали направити для виконання до Саратського РВ ДВС ГТУЮ в Одеській області.

Копію ухвали направити для відома учасникам справи.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Саратського районного суду Одеської області апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Оскарження ухвали не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Суддя Н. М. Тончева