ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.,

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.,

за участю секретаря Черкас Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 лютого 2019 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Теро ЛТД" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію та судових витрат,-

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2017 року ТОВ "Теро ЛТД" звернулися до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 та споживачем послуг ТОВ "Теро ЛТД" з централізованого опалення та гарячого водопостачання (особовий рахунок № НОМЕР_1 ). Відповідач своєчасно не сплачує вартість отриманих послуг та станом на 01 серпня 2017 року має заборгованість у сумі 15922,87 грн, яку ТОВ "Теро ЛТД" просили стягнути з ОСОБА_1 , а також інфляційні втрати у сумі 1367, 15 грн. та 3% річних - 338,41 грн. на користь ТОВ "Теро ЛТД".

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 лютого 2019 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Теро ЛТД» збитки у вигляді заборгованості за спожиту теплову енергію станом на 01 серпня 2017 року в сумі 15 922 грн. 87 коп., три відсотки річних - 338 грн. 41 коп. та інфляційні втрати - 1 367 грн. 15 коп., а також судові витрати в суми 1600 грн., а всього 19 228 грн. 43 коп. (а.с.107-109).

З таким рішенням не погодилася відповідач ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, які мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення вимог процесуального закону, просила його скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ТОВ «Теро ЛТД» відмовити (а.с.113-116).

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 та зареєстрована у вказаній квартирі.

ТОВ «Теро ЛТД» відповідно до положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надає послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання у будинку, де знаходиться належна позивачу квартира.

Відповідач ОСОБА_1 , як власник квартири, користується послугами з централізованого опалення та гарячого водопостачання, що надаються відповідачем.

Відповідного договору відповідач з позивачем не укладала, однак має особовий рахунок № НОМЕР_1 та їй видано розрахункову книжку, роз`яснено порядок оплати за спожиту послугу централізованого опалення та гарячого водопостачання.

Своїх зобов`язань з оплати послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання відповідач належним чином не виконує, та згідно розрахунку заборгованості, наданого позивачем, станом на серпень 2017 року у відповідача утворилась заборгованість у сумі 15922 грн. 87 коп.(а.с. 5).

Задовольняючи позовні вимоги ТОВ «Теро ЛТД» та стягнувши з відповідача заборгованість, що утворилася на вказаний період час, суд першої інстанції посилався на доведеність та обгрунтованість позовних вимог позивача, однак погодитися з такими висновками суду неможливо, оскільки суд дійшов них через неповне з"ясування обставин, що мають значення для справи, що відповідно до ст. 376 ЦПК України є підставою для с касування рішення суду та ухвалення нового рішення.

Між сторонами виникли правовідносини з приводу оплати за теплову енергію, які регулюються Законами України «Про теплопостачання», «Про житлово-комунальні послуги» та нормами Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України).

Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

За правилами ст. 19 Закону України «Про теплопостачання», споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Відповідач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 та зареєстрована у вказаній квартирі.

ТОВ «Теро ЛТД» відповідно до положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надає послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання у будинку, де знаходиться належна позивачу квартира.

Відповідач ОСОБА_1 , як власник квартири, користується послугами з централізованого опалення та гарячого водопостачання, що надаються відповідачем.

Відповідного договору відповідач з позивачем не укладала, однак має особовий рахунок № НОМЕР_1 та їй видано розрахункову книжку, роз`яснено порядок оплати за спожиту послугу централізованого опалення та гарячого водопостачання.

Своїх зобов`язань з оплати послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання відповідач належним чином не виконує, та згідно розрахунку заборгованості, наданого позивачем, станом на серпень 2017 року у відповідача утворилась заборгованість у сумі 15922 грн. 87 коп.(а.с. 5).

Відповідач в судовому засіданні під час розгляду справи в суді першої інстанції просила про застосування строків позовної давності у даній справі (а.с. 47-49).

Слід зазначити, суд першої інстанції, вирішуючи питання щодо розміру заборгованості, не перевірив розрахунок заборгованості, наданий ТОВ «Теро ЛТД», не звернув уваги на клопотання відповідача про застосування строків позовної давності.

Також поза увагою суду залишилося те, що загальна площа квартири відповідача становить 97 кв.м., тоді як відповідачем було надано суду першої інстанції розрахунок заборгованості за послуги з теплопостачання, виходячи із площі приміщення, яка становить 99,2 кв.м. (а.с. 5, 99-101).

Ухвалою апеляційного суду від 18 червня 2019 року було витребувано у ТОВ «Теро ЛТД» розрахунок заборгованості ОСОБА_1 за спожиту теплову енергію по обліковому рахунку № НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_1 загальна площа квартири 97 кв.м., з якого вбачається, що розмір такої заборгованості, виходячи із дійсної площі квартири - 97 кв.м., становить 15459 грн. 12 коп. (а.с.144).

Вказаний розрахунок заборгованості здійснено ТОВ «Теро ЛТД», починаючи з вересня 2014 року та станом на цю дату за позивачем вже значилась заборгованість у сумі 3249 грн. 11 коп. за попередній період (без зазначення дат). Вказана сума у розмірі 3249 грн. 11 коп. увійшла до розрахунку заборгованості, про стягнення якої ставить питання товариство.

Згідно зі ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ч.1 ст. 257 ЦК України).

Положеннями ст. 267 Цивільного кодексу України закріплено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції позивач просила суд застосувати строки позовної давності у даній справі (а.с. 47-49).

Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за спожиту теплову енергію в межах строку позовної давності - за період з 14 вересня 2014 року по 01 вересня 2017 року у сумі 12 210 грн. 01 коп.

Згідно з частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України).

У статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18).

Отже, наявні правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних втрат та трьох відсотків річних.

Звернувшись до суду із вказаними позовними вимогами, позивач просив суд стягнути з відповідача інфляційні втрати за період листопад 2016 року - липень 2017 року у сумі 1 367 грн. 15 коп. та три відсотки річних за період листопад 2016 року - серпень 2017 року у сумі 338 грн. 41 коп., з врахуванням заявленої у позовній заяві суми боргу у розмірі 15 922 грн. 87 коп.

Однак, оскільки заборгованість, яка підлягає стягненню з відповідача становить 12210 грн. 01 коп., слід провести нарахування зазначених штрафних санкцій саме на вказану суму.

Сукупний індекс інфляції за період розраховується за формулою: ІІ ср. = ІІ1 х ІІ2 ...х ІІХ/100^n, де ІІ1 - індекс інфляції за перший місяць заборгованості; ІІ2 - індекс інфляції за другий місяць заборгованості; ІІХ - індекс інфляції за останній місяць заборгованості; n - кількість місяців заборгованості.

ІІ нфляційне збільшення суми боргу розраховується за формулою: С. інфл. = С х ІІср., де С - сума боргу; ІІср.- сукупний індекс інфляції.

іСума боргу з врахуванням індексу інфляції розраховується за формулою: С заг. = С + С інфл., де С - сума боргу; С інфл. - інфляційне збільшення суми боргу.

Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за період№Інфляційне збільшення суми боргуІСума боргу з врахуванням індексу інфляціїі
01.11.2016 - 31.07.201712210.011.1111355.5413565.55

Таким чином, інфляційні втрати складають - 1355 грн. 54 коп.

Розрахунок трьох відсотків річних:

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів, грн
12210.0101.11.2016 - 31.08.20173043 %304.92

Таким чином, три відсотки річних складають - 304 грн. 92 коп.

Вказані суми підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог ТОВ «Теро ЛТД».

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 376, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 лютого 2019 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Теро ЛТД" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію та судових витрат - скасувати.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Теро ЛТД» заборгованість за спожиту теплову енергію за період: з 14 вересня 2014 року по 01 вересня 2017 року у сумі - 12 210 грн. 01 коп., інфляційні втрати у сумі - 1355 грн. 54 коп., три відсотки річних у сумі - 304 грн. 92 коп.

В іншій частині позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Теро ЛТД» - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя

Судді