Ухвала

02 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 2-2812/11

провадження № 61-3808ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Сакари Н. Ю. розглянув касаційну скаргу представника акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» - адвоката Данильченко Олени Олександрівни на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 01 лютого 2019 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до товариства з обмеженою відповідальністю «Українське фінансове агентство «Верус», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2019 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») - адвоката Данильченко О. О. на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 01 лютого 2019 року.

Ухвалою Верховного Суду від 29 липня 2019 року касаційну скаргу представника АТ КБ «ПриватБанк» - адвоката Данильченко О. О. залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме - заявнику необхідно було надати докази сплати судового збору у встановленому законом розмірі і навести поважні причини для поновлення строку на касаційне оскарження та надати докази для їх підтвердження до 29 серпня 2019 року.

У серпні на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 29 липня 2019 року представником АТ КБ «ПриватБанк» - адвокатом Данильченко О. О. було надано платіжне доручення від 12 серпня 2019 року №PROM2B6N5U, згідно з яким заявником було сплачено судовий збір у встановленому законом розмірі.

Пропуск строку на касаційне оскарження обґрунтовано тим, що 18 лютого 2019 року АТ КБ «ПриватБанк» було подано касаційну скаргу на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 01 лютого 2019 року. Ухвалою Верховного Суду від 07 березня 2019 року касаційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. Вказана ухвала не була отримана АТ КБ «ПриватБанк», про що свідчить відсутність її у вхідній кореспонденції. Ухвалою Верховного Суду від 26 червня 2019 року касаційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» повернуто скаржнику у зв`язку з невиконанням вимог ухвали від 07 березня 2019 року.

Однак заявником не було надано суду доказів на підтвердження неотримання ухвали Верховного Суду від 07 березня 2019 року, які б свідчили про поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження, визначених судом. У зв`язку з цим ухвалою Верховного Суду від 21 серпня 2019 року АТ КБ «ПриватБанк» було продовжено строк для усунення недоліків і надання суду доказів поважності пропуску строку на касаційне оскарження.

У вересні 2019 року заявником на підтвердження поважності пропуску строку на касаційне оскарження було надіслано до суду скрін-шоти з персонального комп`ютеру АТ КБ «ПриватБанк» з вмістом теки «Вхідна кореспонденція», де відсутня інформація про надходження ухвали Верховного Суду від 07 березня 2019 року.

Проаналізувавши обставини, які наводяться АТ КБ «ПриватБанк», як такі, що мали наслідком пропуск строку на касаційне оскарження ухвали Дніпровського апеляційного суду від 01 лютого 2019 року, суд приходить до висновку, що вони не можуть бути визнані як поважні виходячи з наступного.

У матеріалах справи міститься поштове повідомлення про вручення кореспонденції від 21 березня 2019 року, на якому є відмітка про отримання ухвали Верховного Суду від 07 березня 2019 року уповноваженою особою АТ КБ «ПриватБанк» Лонюк Я. М.

Відповідно до пункту 3 частини шостої статті 272 ЦПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення. Виходячи з наведеного, вбачається, що ухвала Верховного Суду від 07 березня 2019 року була отримана 21 березня 2019 року, однак недоліки не були усунуті за невідомих суду причин. Відповідно до пункту 6 частини другої статті 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки. Невиконання ухвали суду, що призвело до повернення касаційної скарги, не може визнаватись поважною причиною.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником в строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, визнані судом неповажними.

Враховуючи той факт, що заявником не було надано доказів, які б свідчили про поважність пропуску строку на касаційне оскарження, судом неодноразово надавалась можливість усунути вказаний недолік, суд вважає за необхідне відмовити у відкритті касаційного провадження у даній справі.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Керуючись пунктом 4 частиною другою статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» - адвоката Данильченко Олени Олександрівни на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 01 лютого 2019 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до товариства з обмеженою відповідальністю «Українське фінансове агентство «Верус», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н. Ю. Сакара