Справа № 353/856/19
Провадження № 2/353/444/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2019 рокум.Тлумач

Суддя Тлумацького районного суду Івано-Франківської області Луковкіна У.Ю. ознайомившись із матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації та стягнення моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

06.09.2019 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Темех І.Т. звернувся до Тлумацького районного суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації та стягнення моральної шкоди.

Ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області, у складі головуючої судді Лущак Н.І., від 09.09.2019 року задоволена заява ОСОБА_3 про відвід складу суду, а справа передана на повторний автоматизований розподіл для визначення іншого складу суду.

01.10.2019 року згідно Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями вищезазначену справу передано судді Тлумацького районного суду Івано-Франківської області Луковкіній У.Ю. для розгляду.

До відкриття провадження у справі суддею Луковкіною У.Ю. до канцелярії суду було подано заяву про самовідвід від 02.10.2019 року з тих підстав, що позивачем, з метою уникнення будь-яких сумнівів щодо безсторонності, неупередженості та об`єктивності суду, разом з позовом була подана заява про відвід всім суддям Тлумацького районного суду Івано-Франківського суду. Крім того, суддя Луковкіна У.Ю. періодично, протягом 2016-2019 років, виконувала обов`язки голови Тлумацького районного суду Івано-Франківської області, внаслідок чого між нею та посадовими особами Тлумацької міської ради ОТГ Тлумацького району Івано-Франківської області (далі Тлумацька ОТГ), в т.ч. і з Тлумацьким міським головою Круховським Р.П. та відповідачем ОСОБА_2 (на той час юристом Тлумацької ОТГ), виникали різного роду господарські, організаційні та інші питання, внаслідок чого між ними склались сталі приязні стосунки. З огляду на це, у стороннього спостерігача можуть виникнути сумніви в неупередженості та безсторонності судді.

Відповідно ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», кожному гарантується захист його прав, свобод та законних інтересів незалежним і безстороннім судом, утвореним відповідно до закону.

Наведене кореспондується і з нормами, визначеними в ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини від 04 листопада 1950 року, яка 17 липня 1997 року була ратифікована Україною та є джерелом права в Україні.

Так, відповідно до ст. 6 ч. 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (яка підлягає застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішеннях Європейського суду з прав людини (рішеннях у справі «Білуха проти України» від 09.11.2006 року (пп. 49-54), «Ветштайн проти Швейцарії» від 28.10.1998 року, тощо) зазначено, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід. Суддя не може брати участі у розгляді справи, якщо він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи. Пряма чи побічна заінтересованість судді у результаті розгляду справи може бути підставою для самовідводу.

В положеннях "Бангалорських принципів поведінки судді" від 19.05.2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 року № 2006/23, значиться, зокрема, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Відповідно до вимог ст. 15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

У п. 2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді» (схвалені резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної ради ООН від 27 липня 2006 року) зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.

Згідно з п.12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів при винесенні судових рішень, у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь-яких зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довіру до незалежної судової влади буде підірвано.

У Рішенні Ради суддів України № 75 від 04.11.2016 року роз`яснено, що при виникненні конфлікту інтересів під час судових проваджень у кримінальних, цивільних, адміністративних, господарських справах, або під час розгляду матеріалів про адміністративні правопорушення способами врегулювання конфлікту інтересів є: розкриття суддею інформації про конфлікт інтересів, відвід і самовідвід.

У відповідності з вимогами п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставин, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Згідно вимог ч. 1 ст. 39 ЦПК України за наявності підстав, передбачених ст. 36 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 9 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Ознайомившись з матеріалами позовної заяви, приходжу до висновку про неможливість розгляду мною даної справи з наступних підстав.

Слід зазначити, що одночасно з матеріалами цивільної справи від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про відвід всім суддям Тлумацького районного суду Івано-Франківської області, в якій останній вказав, що є Тлумацьким міським головою і може вступати в господарські відносини з Тлумацьким районним судом Івано-Франківської області та кожним суддею зокрема від імені Тлумацької міської об`єднаної територіальної громади. Тому, відповідно до вимог статті 36 ЦПК України, ним було заявлено відвід складу суду по справі за його позовом. У зв`язку з вищенаведеним, позивач просив скерувати справу для розгляду в найближчий територіально місцевий загальний суд першої інстанції відповідно до ст. 31 ЦПК України.

Крім того, суддя Луковкіна У.Ю. періодично, протягом 2016-2019 років, виконувала обов`язки голови Тлумацького районного суду Івано-Франківської області, внаслідок чого між нею та посадовими особами Тлумацької ОТГ, в т.ч. і з Тлумацьким міським головою Круховським Р.П. та відповідачем ОСОБА_2 (на той час юристом Тлумацької ОТГ), виникали різного роду господарські, організаційні та інші питання, внаслідок чого між ними склались сталі приязні стосунки. З огляду на це, з метою уникнення будь-яких сумнівів щодо неупередженості, незалежності та об`єктивності суду, суддею Луковкіною У.Ю. було подано заяву про самовідвід.

В результаті прийняття Європейським Судом з прав людини рішення по вищевказаній справі «Білуха проти України», Верховний суд України у своєму рішенні від 22.05.2008 р. зробив висновок про те, що «не в інтересах правосуддя», в кінцевому рахунку, допускати найменші сумніви в неупередженості суду».

Наявність безсторонності, відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції, має визначатись за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Згідно з об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад умови, за яких були б неможливі сумніви у його безсторонності.

Враховуючи, що самовідвід суддею Луковкіною У.Ю. заявлено до моменту відкриття провадження у справі, самовідвід є вмотивованим, для забезпечення умов, за яких у сторін по справі не виникало б будь-яких сумнівів щодо розгляду справи безстороннім та неупередженим судом, з метою недопущення в подальшому тиску на правосуддя, виникнення будь-яких сумнівів в об`єктивності та неупередженості головуючої судді у розгляді справи, з урахуванням наявної в позивача недовіри до суддів Тлумацького районного суду Івано-Франківської області, результатом якої стала заява про відвід, для забезпечення умов, за яких як у сторін по справі, так і у будь-якого незацікавленого у вирішенні справи стороннього спостерігача, не виникало б будь-яких сумнівів щодо розгляду справи безстороннім та неупередженим судом, суд приходить до висновку про задоволення заявленого самовідводу.

На підставі наведенного, та керуючись ст.ст. 10, 36, 39, 40, 247, 260-261 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Заяву судді Тлумацького районного суду Івано-Франківської області Луковкіної Уляни Юріївни про самовідвід задовольнити.

Відвести суддю Тлумацького районного суду Івано-Франківської області Луковкіну Уляну Юріївну від розгляду цивільної справи № 353/856/19 (провадження 2/353/444/19) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації та стягнення моральної шкоди.

Дану цивільну справу передати до канцелярії Тлумацького районного суду Івано-Франківської області для визначення іншого складу суду у порядку ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили негайно після її проголошення.

СуддяУ. Ю. Луковкіна