Справа №705/6459/14-ц
4-с/705/40/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2019 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючої судді Годік Л.С.

при секретарі Шаповал Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Умань скаргу ПАТ «ОСОБА_1 Аваль», боржник ОСОБА_2 на дії приватного виконавця ОСОБА_3,-

В С Т А Н О В И В:

ПАТ«ОСОБА_1 Аваль» звернулося до суду зі скаргою на дії приватного виконавця, посилаючись на те, що на виконанні в приватного виконавця ОСОБА_3 перебуває виконавче провадження № 56509733 з примусового виконання виконавчого листа № 2/705/1933/14, виданого 03.04.2015 року Уманським міськрайонним судом Черкаської області про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» в особі обласної дирекції ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» заборгованості за кредитним договором № 354411/7955/0909-6 від 07.09.2006 року в сумі 17 710,85 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 229387,28 грн.

В ході виконавчого провадження було примусово реалізовано майно боржника ОСОБА_2, а саме: квартири, загальна площа 43,2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1, яка перебувала в іпотеці АТ «ОСОБА_1 Аваль» згідно договору іпотеки для забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором № 354411/7955/0909-6 від 07.09.2006 року.

Вказана квартира реалізована на електронних торгах 08.10.2018 р. згідно протоколу № 373863 проведення електронних торгів за ціною 403000,00 грн.

18.12.2018 року АТ «ОСОБА_1 Аваль» звернулося до приватного виконавця ОСОБА_3 із заявою щодо перерахунку коштів, стягнутих з боржника в межах виконавчого провадження, на рахунки банку як стягувача в доларах США, відповідно до курсу НБУ на день здійснення платежу.

На виконання вищевказаного виконавчого листа № 2/705/1933/14 приватним виконавцем ОСОБА_3 було перераховано на рахунок АТ «ОСОБА_1 Аваль» кошти в сумі 229 387, 28 грн., після чого 17.12.2018 року було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

АТ «ОСОБА_1 Аваль» не погоджується з такими діями державного виконавця щодо суми перерахованих коштів, підстав закінчення виконавчого провадження вважає їх незаконними.

Відповідно до умов кредитного договору № 354411/7955/0909-6 від 07.09.2006 року кредит наданий в іноземній валюті (в доларах США). В строки, передбачені договором позичальник зобовязується здійснювати повернення суми кредиту та сплату процентів у валюті, що відповідає валюті кредиту.

Судом встановлено видачу та повернення кредиту в доларах США та вирішено стягнути з ОСОБА_2 на користь АТ «ОСОБА_1 Аваль» заборгованість за кредитним договором саме в валюті кредиту, зазначивши гривневий еквівалент в сумі 229 387,28 грн., який був визначений станом на 10.09.2014р. позивачем для розрахунку ціни позову.

Державний виконавець зобовязаний керуватися положеннями ст. 53 ЗУ «Про виконавче провадження» згідно якої в разі обчислення суми боргу в іноземній валюті державний виконавець у результаті виявлення в боржника коштів у відповідній валюті стягує ці кошти на валютний рахунок органу державної виконавчої служби для їх подальшого перерахування стягувачу. У разі виявлення коштів у гривнях чи іншій валюті державний виконавець дає доручення про купівлю відповідної валюти та перерахування її на валютний рахунок органу державної виконавчої служби.

Вважають дії приватного виконавця ОСОБА_3 щодо суми перерахованих на рахунок Банку коштів на виконання виконавчого листа № 2/705/1933/14 незаконними, оскільки, враховуючи виконання зобовязання в доларах США згідно офіційного курсу НБУ на день здійснення платежу, державний виконавець мав би перерахувати на рахунок Банку всі кошти, отримані від реалізації майна, які підлягають перерахуванню на рахунок стягувача відповідно до ЗУ «Про виконавче провадження».

Однак, на виконання вказаного рішення суду виконавцем перераховано на рахунок стягувача 229387,28 грн., що в доларовому еквіваленті на дату надходження коштів 17.12.2018 року становить 8240, 34 доларів США.

Просять суд визнати незаконними дії приватного виконавця ОСОБА_3; зобовязати приватного виконавця ОСОБА_3 поновити виконавче провадження; заборонити приватному виконавцю ОСОБА_3 перерахувати на рахунок боржника решту коштів, отриманих від реалізації квартири; зобовязати приватного виконавця перерахувати на рахунок АТ «ОСОБА_1 Аваль» решту коштів, отриманих від реалізації квартири.

В судовому засіданні представник АТ «ОСОБА_1 Аваль» скаргу підтримала та просила її задоволити.

Приватний виконавець ОСОБА_3 в судове засідання не зявився. На адресу суду надіслав заяву в якій просив скаргу розглядати у його відсутність.

Представник боржника ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні вказав, що не заперечує щодо вимог скарги про визнання дій приватного виконавця незаконними та поновлення виконавчого провадження.

Заслухавши пояснення представника скаржника, представника боржника, беручи до уваги позицію приватного виконавця, дослідивши матеріали скарги, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини:

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 12.12.2014 року позов ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено, та вирішено стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_4 на користь ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» в особі Черкаської обласної дирекції ПАТ«ОСОБА_1 Аваль» заборгованість за кредитним договором № 354411/7955/0909-6 від 07.09.2006 року, в сумі 17710,85 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 229387, 28 грн. та судовий збір в сумі 2293,87 грн. Зазначене рішення суду набрало чинності.

На виконання даного рішення суду 03 квітня 2015 року було видано виконавчий лист № 2/705/1933/14, який знаходився на виконанні в приватного виконавця ОСОБА_3.

31.05.2018 року приватним виконавцем ОСОБА_3 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 56509733.

В ході виконавчого провадження було реалізовано майно боржника на електронних торгах 08.10.2018 року згідно протоколу № 373853 проведення електронних торгів за ціною 403000,00 грн.

Згідно заяви АТ «ОСОБА_1 Аваль» звернулося з проханням до приватного виконавця щодо перерахунку коштів, стягнутих з боржника, в рамках виконавчого провадженея № 56509733 на рахунки АТ «ОСОБА_1 Аваль», як стягувача, у доларах США, відповідно до курсу НБУ на момент здійснення платежу, а в разі якщо кошти, стягнуті з боржника, будуть перераховуватися або уже перераховано на рахунок стягувача в гривнях обрахувати їх в рахунок погашення боргу у доларах США, за офіційним курсом НБУ на момент вчинення платежу.

На виконання вищевказаного виконавчого листа № 2/705/1933/14 приватним виконавцем було перераховано на рахунок АТ «ОСОБА_1 Аваль» кошти в сумі 229 387,28 грн., що в доларовому еквіваленті на дату надходження коштів становила 8240,34 доларів США.

Постановою від 17.12.2018 року приватним виконавцем ОСОБА_3 було закінчено виконавче провадження на підставі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Відповідно до ч. 2 ст. 533 ЦК України, якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно правовим актом.

Відповідно до п. 14 Постанови Пленуму ВСУ «Про судове рішення в цивільній справі», передбачено, що суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 18 ЗУ «Провиконавче провадження» виконавець зобовязаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 51 ЗУ «Про виконавче провадження», за рахунок коштів, що надійшли від реалізації заставленого майна, здійснюються відрахування, передбачені пунктами 1 і 2 частини першої статті 45 цього Закону, після чого кошти перераховуються заставодержателю та стягується виконавчий збір. Якщо заставодержатель не є стягувачем у виконавчому провадженні, йому виплачуються кошти після належного підтвердження права на заставлене майно. У разі задоволення в повному обсязі вимог заставодержателя залишок коштів використовується для задоволення вимог інших стягувачів у порядку, встановленому цим Законом.

Таким чином вказаною нормою Закону не визначено право виконавця на власний розсуд тлумачити зміст резолютивної частини рішення суду та самостійно встановлювати спосіб виконання судового рішення.

За таких обставин суд вважає, що виконавче провадження закрито передчасно, оскільки рішення суду від 12.12.2014 року в повному обсязі не виконано.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до пункту 3 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні враховувати, що Законом про виконавче провадження передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження. Так, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачені Законом про виконавче провадження заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Відповідно до ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження»рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Виходячи зі змісту статті 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Враховуючи викладене, суд вважає, що скарга підлягає до задоволення, оскільки державним виконавцем всупереч законодавства України було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження передчасно не виконавши в повному обсязі рішення суду.

Дані обставини дозволяють суду дійти висновку про те, що вимоги скаржника є обґрунтованими.

Керуючись ст.ст. 12,13, 259, 263-265, 268, 447, 451 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Скаргу задовольнити.

Визнати дії приватного виконавця ОСОБА_3, неправомірними.

Зобовязати приватного виконавця ОСОБА_3 поновити виконавче провадження № 56509733.

Заборонити приватному виконавцю ОСОБА_3 перерахувати на рахунок боржника ОСОБА_2 решту коштів, отриманих від реалізації квартири за адресою: АДРЕСА_1.

Зобовязати приватного виконавця ОСОБА_3 перерахувати на рахунок АТ «ОСОБА_1 Аваль» решту коштів, отриманих від реалізації квартири за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом пятнадцятиднів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Л.С. Годік