Справа № 541/2285/18
Номер провадження 2/541/158/2019
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

19 лютого 2019 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого - судді Городівського О.А.,

за участю секретаря судового засідання - Пащенко Є.М.,

позивача ОСОБА_1 його представника адвоката ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про звільнення від сплати заборгованості по аліментам,

третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Миргородський міськрайонний ВДВС ГТУЮ у Полтавській області,

ВСТАНОВИВ:

10 жовтня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог вказує, що з 11 січня 2002 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу подружжя має трьох малолітніх дітей. Судовим наказом Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 28.03.2018 року, з нього стягуються аліменти на утримання дітей. Примусове виконання даного судового рішення відкрито 20.08.2018 року. Станом на 01.10.2018 року виникла заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 13 970, 97 грн. за період з 20.03.2018 по серпень 2018 року. Позивач заборгованість не визнає, оскільки про існування даного судового рішення, до моменту відкриття виконавчого провадження, йому не було відомо. Окрім того, в період з 20.03.2018 по серпень 2018 року, тобто в період за який виникла заборгованість по сплаті аліментів, він разом з дружиною та дітьми проживали спільно однією сімєю за адресою вул. Нафтовиків, 16, м. Миргород Полтавської області. В цей час позивач повністю матеріально забезпечував потреби сімї. Враховуючи дані обставини, ОСОБА_1 прохав суд звільнити його від сплати заборгованості по аліментам в розмірі 13 970, 00 грн.

Ухвалою судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 10 жовтня 2018 року відкрито провадження у даній справі та призначено проведення підготовчого засідання (а.с.19).

У встановлений судом строк, відповідач подав відзив, в якому він заперечив позовні вимоги та вказав на їх безпідставність. Враховуючи, що позивач ухиляється від належного виконання обовязку по утриманню дітей, хоча матеріальний стан позивача дозволяє його виконувати, а судовий наказ предявлений до виконання у встановлений законом строк, тому прохала у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, суду пояснив, що в період утворення заборгованості сімя проживала у спільному помешканні та повністю знаходилася на його утриманні так як дружина не працювала та не працює. Окрім того, він здійснював лікування дітей від педикульозу, у звязку з чим ніс додаткові витрати на придбання медикаментів. В підтвердження чого надав чек з аптеки.

Представник позивача, адвокат ОСОБА_2, в судовому засідання позовні вимоги підтримав та прохав задовольнити з підстав, вказаних у позові.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, до суду подала заяву, в якій виклала прохання провести розгляд справу у її відсутність та відсутність її представника, адвоката ОСОБА_4. Позовні вимоги не визнає, та прохала у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Окрім того, до заяви долучила підтверджуючі документи про понесені витрати на професійну правову допомогу, котрі прохала суд стягнути з позивача.

Представник Миргородського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Полтавській області в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, покази свідків, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11 січня 2002 року. В період шлюбу подружжя набуло неповнолітніх дітей - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3.

З матеріалів цивільної справи (справа № 541/609/18 провадження 2-н/541/69/2018) за заявою ОСОБА_3 встановлено, що 28 березня 2018 року судовим наказом Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з ОСОБА_1, стягуються аліменти на користь ОСОБА_3 на неповнолітніх дітей - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1/2 частини заробітку (доходу) боржника, але не мене 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 20 березня 2018 року і до досягнення дітьми повноліття. Копія відповідного судового рішення боржником не отримана, а лист яким було його направлено, повернувся за закінченням терміну зберігання

В порядку примусового виконання даного судового рішення, головним державним виконавцем Миргородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Полтавській області 20.08.2018 відкрито виконавче провадження №57038599 (а.с.11).

Згідно розрахунку головного державного виконавця, станом на 01.10.2018 за період з 20.03.2018 по серпень 2018 року у даному виконавчому провадженні по сплаті аліментів утворилася заборгованість у розмірі 13 970,97 грн. (а.с.10).

З матеріалів цивільної справи (справа № 541/610/18 провадження 2/541/511/2018) за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та розподіл спільного мана подружжя, вбачається, що після звернення позивача до суду сторони примирилися, внаслідок чого позивач ОСОБА_3 26.03.2018 подала до суду заяву про відкликання позовної заяви. Ухвалою судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 27.03.2018 позов повернуто ОСОБА_3

Свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 підтвердили, що сімя примирилася та з кінця березня по 20 серпня 2018 року проживала разом за адресою вул. Нафтовиків, 16, м. Миргород Полтавської області.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Аналіз зазначеної правової норми дає підстави для висновку про те, що платника аліментів може бути звільнено за рішенням суду від сплати заборгованості за аліментами у разі, якщо він доведе суду наявність у нього тяжкої хвороби або іншої обставини, що має істотне значення. При цьому вказана норма права не встановлює конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для повного або часткового звільнення від сплати заборгованості за аліментами. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд.

ОСОБА_1 в якості обставини яка має істотне значення, котра вплинула на утворення заборгованості вказав, що він не був обізнаний про видачу судового наказу з приводу стягнення аліментів, а тому повністю добровільно утримував всіх членів сімї в період за який виникла заборгованість. Суд визнає дану обставину як таку, що має істотне значення для звільнення від сплати заборгованості по аліментам, однак в межах доказів які підтверджують витрати позивача на утримання дітей.

На підтвердження, позивачем було надано відповідні докази, серед яких, чек з магазину ПП Порада Універсам на суму 682, 45 грн., чек №МС1КА2-0023734 від 14.06.2018 з магазину «СЕЗОН» на суму 3 274,00. Окрім того, на підтвердження понесених позивачем витрат на лікування дітей, ОСОБА_1 надав чек №72956 від 20.06.2018 з аптеки № 21 ТОВ «СВ МЕДІКАЛ» на суму 905,74 грн.

Здійснюючи оцінку даних доказів та висловлені сторонами доводи щодо них, суд дійшов наступних висновків. При визначенні дійсного розміру заборгованості по аліментам, суд враховує лише ті витрати, котрі були здійсненні в інтересах дітей та мають документальне підтвердження.

Здійснюючи оцінку чеку з магазину ПП Порада Універсам на суму 682, 45 грн., суд не вважає його належним ( ст. 77 ЦПК України) та достатнім ( ст. 80 ЦПК України) доказом, тому що він хоч має вказівки на дату здійснення витрат, однак не дає змоги встановити належність даних витрат до предмету доказування у даній справі. Окрім того, перелік товарів в чеку не свідчить що дані витрати в повній мірі були понесені в інтересах дітей. Щодо іншого письмового доказу, чеку №72956 від 20.06.2018 з ТОВ «СВ МЕДІКАЛ» аптека № 21 на суму 905,74 грн., позивач вказував, що дані товари були придбані для лікування в дітей педикульозу, однак товари у чеку мають різне інше фармакологічне призначення, тому суд також вважає даний доказ недостатнім підтвердженням здійснення витрат в інтересах дітей.

Оцінюючи витрати позивача, що підтвердженні чеком №МС1КА2-0023734 від 14.06.2018 з магазину «СЕЗОН» на суму 3 274,00, суд вважає, що вони частково свідчать про добровільне виконання батьком ОСОБА_1 обовязку по утриманню дітей, що є істотною обставиною при встановленні дійсного розміру заборгованості по аліментам. На думку суду, товари №1-10,14 в чеку здійсненні в інтересах дітей, а тому сума заборгованості по аліментам має бути зменшена на сукупну вартість цих товарів. Товари №11-13 містять вказівку на їх розмір «батал». Загальновідомим є факт, що одяг даного розміру, є більшим ніж середньостатистичні розміри одягу. Використання дітьми одягу даного розміру позивачем не доведено. Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову ОСОБА_1 та звільнення його від сплати заборгованості по аліментах в розмірі 2 303 грн. (вартість товарів №1-10,14 з чеку №МС1КА2-0023734 від 14.06.2018).

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У звязку з частковим задоволенням позову в розмірі 2 303 грн., на користь позивача з відповідача підлягає стягненню документально підтверджених витрат, понесених у звязку зі сплатою судового збору, у розмірі 116,15 грн., (що становить 16,48 % від загальної суми позовних вимог).

Вирішуючи, питання щодо розподілу витрат на правову допомогу, суд керується положеннями ст. 137 ЦПК України.

У відповідності до ч.2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: а) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; б) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

До матеріалів справи позивачем долучено розрахунок суми судових витрат які позивач поніс, серед яких вказані витрати повязані з наданням професійної правничої допомоги в 4000 грн. В той же час дані витрати не містять жодного документального підтвердження, а тому суд дійшов висновку про їх необґрунтованість.

Відповідачем також було понесено процесуальні витрати, повязані із залученням професійної правничої допомоги. На підтвердження здійснення відповідних витрат позивачем було подано розрахунок (детальний опис робіт), угоду на представництво та квитанцію № 5111, видану адвокатом ОСОБА_4 на суму 7 000 грн. Проаналізувавши відповідні докази, суд дійшов висновку про відшкодування лише того обсягу витрат, котрі містяться у відповідному детальному описі вартості правової допомоги наданої стороні відповідача ОСОБА_3 і обґрунтовані в розмірі 4 400 грн.

Тому з позивача на користь відповідача підлягають стягненню процесуальні витрати, повязані із залученням професійної правничої допомоги, в розмірі, котрий на підставі ст. 141 ЦПК України, має бути пропорційним розміру позовних вимог у задоволенні яких позивачу відмовлено. Отже, на користь ОСОБА_3 необхідно стягнути 3674,88 грн. (4400 грн *83,52%/100% = 3674,88 грн)

Враховуючи право позивача ОСОБА_1 на відшкодування судового збору в розмірі 116,15 грн., суд дійшов висновку, що остаточна сума, яка підлягає стягненню на користь відповідача ОСОБА_3 повинна становити 3 558, 73 грн. ( 3 674,88 грн. - 116,15 грн. = 3 558,73 грн.)

На підставі ст.ст. 197,180,181 СК України, ст.ст. 4, 12, 13, 133, 134, 137, 141, 223, 229, 247, 258-259, 264-265, 274, 279, 354-355 ЦПК України, суд

вирішив:

Задовольнити частково позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про звільнення позивача від сплати заборгованості за аліментами.

Частково звільнити ОСОБА_1 від сплати заборгованості за аліментами на користь ОСОБА_3 на суму 2303 грн., яка нарахована на підставі наказу Миргородським міськрайонним судом Полтавської області № 2-н/541/69/2018 від 28.03.2018 року.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_1) на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2) понесені судові витрати в сумі 3558 грн. 73 коп.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту складення повного тексту рішення через Миргородський міськрайонний суд до Полтавського апеляційного суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано.

Повний текст рішення виготовлений 27.02.2019

Суддя ОСОБА_10