Справа № 127/9545/18
Провадження № 22-ц/801/402/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Бойко В. М.
Доповідач:Голота Л. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2019 рокуСправа № 127/9545/18м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

Головуючого судді - Голоти Л.О. (суддя-доповідач),

суддів: Денишенко Т.О., Рибчинського В.П.,

розглянув у письмовому провадженні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Вінницяобленерго» в особі Структурної одиниці «Замостянські електричні мережі» до ОСОБА_3 про відшкодування обсягу та вартості електроенергії, не облікованої внаслідок порушення ПКЕЕН,

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_4 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 17 грудня 2018 року, ухвалене у складі судді Бойко В. М., дата складання повного тексту рішення 27 грудня 2018 року, -

в с т а н о в и в :

У квітні 2018 року Публічне акціонерне товариство «Вінницяобленерго» в особі Структурної одиниці «Замостянські електричні мережі» звернулося у суд з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування обсягу та вартості електроенергії, не облікованої внаслідок порушення ПКЕЕН.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 08 грудня 2015 року представниками ПAT «Вінницяобленерго» в особі СО «Замостянські ЕМ» контролером енергозбуту Мельником А.О., контролером енергозбуту Карпенко О.В., контролером енергозбуту Кузняк М.В., контролером енергозбуту Восік Д.П., під час обстеження електроустановок ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1, було виявлено самовільне підключення електропроводки до електричної мережі, що не є власністю енергопостачальника з порушенням схеми обліку. Використання «штучного нуля», що призвело до споживання не облікованої електричної енергії. Спожита таким чином електрична енергія розрахунковим приладом обліку не обліковувалась і не оплачувалась, що є порушенням Правил користування електричною енергією для населення (далі - ПКЕЕН), затверджених постановою КМУ від 26 липня 1999 року № 1357. Відповідно до п. 53 ПКЕЕН представниками СО «Замостянські ЕМ» було складено Акт № 3312 «Про порушення Правил користування електричною енергією для населення».

Позивач вказує, що 17 серпня 2016 року протоколом № 22 комісії з розгляду Актів про порушення ПКЕЕН на підставі п. п. 7 п. 3.1. Методики було визначено обсяг та вартість електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення ПКЕЕН по складеному Акту № 3312 від 08 грудня 2015 року, терміном за три роки. У відповідності до Методики відповідачеві проведено розрахунок обсягу і вартості спожитої та неоплаченої електричної енергії, та виставлено рахунок на суму 31331,71 грн.

Виходячи з наведеного, позивач просив стягнути з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Вінницяобленерго» в особі Структурної одиниці «Замостянські електричні мережі» 31331,71 грн. збитків завданих шляхом порушення ПКЕЕН для населення.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 17 грудня 2018 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Вінницяобленерго» в особі Структурної одиниці «Замостянські електричні мережі» 31331,71 грн. збитків завданих шляхом порушення ПКЕЕН для населення.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачем доведено позовні вимоги, а тому наявні правові підстави для їх задоволення.

Не погоджуючись із рішенням суду, ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4 подали апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просять рішення суду скасувати та закрити провадження у справі. У задоволенні позовних вимог відмовити.

Основними доводами апеляційної скарги є те, що акт № 3312 від 08 грудня 2015 року не може бути належним доказом, так як у ньому містяться спірні висновки, які суперечать одні одному. Підстав для складання акту не було та дії контролерів є неправомірними.

Судом першої інстанції необґрунтовано відмовлено у наданні доказів стороною відповідача на підготовчому судовому засіданні. Протокол комісії № 22 від 17 серпня 2016 року є недопустимим та неналежним доказом, оскільки позивачем він не підписувався в графі «з протоколом ознайомлена». Сам протокол складений з порушенням вимог Постанови КМУ № 1357 від 26 липня 1999 року, під час засідання комісії не було оголошено складу комісії, відображено інформацію не про всіх присутніх осіб, немає запису заперечення споживача. З п'яти членів комісії на засіданні були присутні тільки три члени, але протокол підписаний п'ятьма членами.

Вказує, що судом першої інстанції не дана належна оцінка тій обставині, що споживач ОСОБА_3, яка уклала договір про надання послуг № 17400143 від 24 листопада 2014 року про користування електричною електроенергією, укладений між ОСОБА_3 та ПАТ «Вінницяобленерго», під час проведення перевірки не була присутня, а заперечення її чоловіка ОСОБА_4, який безпосередньо був присутній під час перевірки, навіть не відображено у протоколі засідання комісії від 17 серпня 2016 року.

Зазначає, що технічна перевірка працездатності лічильника проходила двічі у липні 2011 року та у вересні 2013 року та будь-яких відхилень у його роботі виявлено не було. Однак, розрахунок збитків за актом № 3312 взятий позивачем за період з 08 грудня 2012 року по 08 грудня 2015 року, тобто за три роки, проте не взято до уваги дату останньої перевірки лічильника, а саме 24 вересня 2013 року. Дані аргументи судом першої інстанції залишись без оцінки.

У відзиві на апеляційну скаргу ПАТ «Вінницяобленерго» в особі Структурної одиниці «Замостянські електричні мережі», посилаючись на необґрунтованість доводів апеляційної скарги, просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Справа розглядається в порядку частини першої статті 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи. Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, обговоривши підстави апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вона задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

За змістом частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає вимогам статті 263 ЦПК України.

Судом першої інстанції встановлено наступні обставини.

Відповідно до акту від 08 грудня 2015 року представниками ПAT «Вінницяобленерго» в особі СО «Замостянські ЕМ» контролером енергозбуту Мельником А.О., контролером енергозбуту Карпенко О.В., контролером енергозбуту Кузняк М.В., контролером енергозбуту Восік Д.П., під час обстеження електроустановок ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1, було виявлено самовільне підключення електропроводки до електричної мережі, що не є власністю енергопостачальника з порушенням схеми обліку. Використання «штучного нуля», що призвело до споживання не облікованої електричної енергії. Спожита таким чином електрична енергія розрахунковим приладом обліку не обліковувалась і не оплачувалась, що є порушенням Правил користування електричною енергією для населення (далі - ПКЕЕН), затверджених постановою КМУ від 26 липня 1999 року № 1357.

Відповідно до п. 53 ПКЕЕН представниками СО «Замостянські ЕМ» було складено Акт № 3312 «про порушення Правил користування електричною енергією для населення» /а.с. 4-5, 8/.

Відповідно до протоколу від 17 серпня 2016 року № 22 комісії з розгляду Актів про порушення ПКЕЕН на підставі п.п. 7 п. 3.1. Методики було визначено обсяг та вартість електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення ПКЕЕН по складеному Акту № 3312 від 08 грудня 2015 року, терміном за три роки. У відповідності до Методики відповідачеві проведено розрахунок обсягу і вартості спожитої та неоплаченої електричної енергії, та виставлено рахунок на суму 31 331,71 грн. /а.с. 6-7/.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що позивачем відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України доведено позовні вимоги, а тому наявні правові підстави для їх задоволення.

Зазначений висновок суду першої інстанції ґрунтується на нормах матеріального права, з ним погоджується також суд апеляційної інстанції.

Відповідно до вимог статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків.

Правовідносини з постачання фізичним особам електричної енергії регулювались статтею 714 ЦК України, статями 24 - 27 Закону України «Про електроенергетику», Правилами користування електричною енергією для населення (далі - ПКЕЕН), затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 (далі - Правила № 1357) і Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами ПКЕЕН (далі - Методика), затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04 травня 2006 року № 562.

Відповідно до статті 26 Закону України «Про електроенергетику» споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та Правил згідно із законодавством України.

Визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричною енергією для населення (ПКЕЕН) здійснюється у відповідності до Методики затвердженої постановою НКРЕ від 04 травня 2006 року № 562, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 04 липня 2006 року № 7821/2656.

Відповідно до підпункту 7 пункту 3.1 вказаної Методики, ця методика застосовується на підставі акта про порушення, складеного з урахування ПКЕЕН у разі використання «штучного нуля», що призвело до споживання не облікованої електроенергії.

Згідно з пунктом 3.3. Методики, розрахунок вартості не облікованої електричної енергії здійснюється : за добовою величиною розрахункового споживання електричної енергії; за тарифами (цінами) для населення, що діяли в період, за який розраховується розмір вартості не облікованої електричної енергії; за кількістю днів.

«Штучний нуль» - додатково змонтований контур заземлення (у тому числі металеві труби водопроводу або опалення), що з'єднаний з «нульовим» проводом внутрішньо будинкової електромережі, який за умови неправильного підключення лічильника (наприклад, у разі якщо електрична енергія обліковується однофазним індукційним лічильником - «фаза» у третій клемі) дає змогу безобліково споживати електричну енергію. Облаштування додаткового контуру заземлення з метою з'єднання його з металевими корпусами електричних приладів для забезпечення їх безпечної експлуатації не належить до поняття «штучний нуль».

У разі виявлення у споживача використання «штучного нуля» ця Методика застосовується за умовами виявлення місця підключення до відповідних мереж, що зазначається в акті про порушення, та позначається на схемі.

Встановивши обставини справи, дослідивши докази у справі й надавши їм належну оцінку, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог, оскільки відповідач вчинив порушення Правил користування електричною енергією для населення, яке виявлене працівниками позивача та зафіксовано в акті, складеному відповідно до вимог пункту 53 ПКЕЕн; що нарахування за цим актом були проведені ПАТ «Вінницяобленерго» відповідно до вимог Методики визначення об'єму і вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричної енергії, і цей розрахунок є вірним.

Відповідно до пункту 53 Правил № 1357 у разі виявлення представником енергопостачальної організації порушення споживачем правил користування електричною енергією, складається акт, який підписується представником енергопостачальної організації та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Споживач має право внести до акта свої зауваження. У разі відмови споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника.

Аргументи апеляційної скарги про те, що акт від 08 грудня 2015 року не може бути належним доказом у справі, колегія суддів вважає необґрунтованим, оскільки він є дійсним, а переконливих доказів, які б свідчили про його недійсність, необґрунтованість відповідачем суду не надано та його не спростовано.

Твердження відповідача про те, що представниками СО «Замостянські ЕМ» було порушено процедуру складання акту порушення ПКЕЕ, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки при складанні акту працівниками СО «Замостянські ЕМ» було зафіксовано порушення ПКЕЕ, а саме використання штучного нуля (п.п. 7 п.3.1 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем правил користування електроенергією для населення). У пункті 2 акту зазначено, що пломби не порушено.

Необґрунтованими є також посилання відповідача на те, що представники СО «Замостянські ЕМ» не перевірили прилади обліку, чим порушили ПКЕЕН, оскільки відповідно до абз. 9 пункту 3.1. Методики, експертизою підтверджується лише факт втручання споживача в роботу приладу обліку (п.п. 3 п.3.1 Методики), факт пошкодження пломб та/або приладів обліку (п.п.2 п.3.1 Методики). Зважаючи на те, що відповідачем втручання в роботу приладу обліку та пошкодження пломб встановлених на ньому вчинено не було, а було вчинено порушення передбачене п.п. 7 п. 3.1. Методики використання штучного нуля, проведення експертизи засобу обліку не передбачено.

08 грудня 2015 року під час обстеження електроустановок за адресою АДРЕСА_1 було зафіксовано використання відповідачем «штучного нуля» (неправильне підключення однофазного індукційного лічильника - «фаза» в третій клемі), а тому спростовуються аргументи відповідача, що представниками СО «Замостянські ЕМ» не перевірено схему підключення приладу обліку. Крім того, додатком 1 до акту про порушення є фактична схема електропостачання споживача, в якій міститься три підписи уповноважених представників СО «Замостянські ЕМ» та підпис ОСОБА_4

Також у рядку «додаткові відомості» акту про порушення вказано, що «точка приєднання знаходиться на ділянці від ізоляторів трубостояка до електропроводки споживач. Споживачем не надано дозволу на частковий демонтаж самовільного відключення».

Доводи апеляційної скарги про те, що у липні 2011 року та у вересні 2013 року проводилася технічна перевірка засобу обліку не відповідає дійсності, оскільки рахунок № 2377 від 24 вересня 2013 року та рахунок № 1726 від 13 липня 2011 року, надані відповідачем без надання самого акту технічної перевірки не є підтвердженням проведення технічної перевірки. Крім цього, відповідачем зазначається, що технічної перевірки засобу обліку за адресою АДРЕСА_1 протягом трьох років, за які було здійснено нарахування по акту № 3312 від 08 грудня 2015 року не проводилось /а. с.60-61/.

Відповідно пункту 37 Правил № 1357 енергопостачальній організації надано право вимагати від споживача відшкодування збитків, завданих порушеннями, допущеними споживачем під час користування електричною енергією, зокрема пунктом 53 передбачено, що розмір відшкодування збитків, заподіяних енергопостачальній організації внаслідок користування електроенергією обчислюється відповідно до «Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією», затвердженої Постановою НКРЕ України від 04.05.2006 р. № 562, зареєстрованої Міністерстві юстиції України 04.07.2006 р. за № 782/12656 із змінами та доповненнями.

Згідно з пунктом 48 Правил № 1357 споживач несе відповідальність згідно із законодавством за порушення правил користування електричною енергією; розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку.

Відповідно до статті 27 Закону України «Про електроенергетику» правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну відповідальність.

Відповідно до пункту 4 Порядку визначення розміру і відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок викрадення електричної енергії, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 2006 р. N 122 (далі - Порядок № 122), обсяг електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, визначається за величиною розрахункового споживання електричної енергії протягом періоду порушення на підставі акта виявлених порушень, складеного відповідно до Методики визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, затвердженої НКРЕ.

Відповідно до протоколу від 17 серпня 2016 року № 22 комісії з розгляду Актів про порушення ПКЕЕН на підставі п.п. 7 п. 3.1. Методики було визначено обсяг та вартість електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення ПКЕЕН по складеному Акту № 3312 від 08 грудня 2015 року, терміном за три роки. У відповідності до Методики відповідачеві проведено розрахунок обсягу і вартості спожитої та неоплаченої електричної енергії, та виставлено рахунок на суму 31 331,71 грн.

Відповідачем не надано доказів на спростовування розрахунку, надано позивачем, а тому судом першої інстанції правомірно його взято до уваги.

Доводи апеляційної скарги про те, що протокол комісії по розгляду акту № 3312 від 17 серпня 2016 року є неправомірним, недійсним, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки зазначене рішення засідання комісії відповідачем не оскаржувалося в судовому порядку, а тому воно є чинним та правильно взято судом першої інстанції до уваги. Судом першої інстанції дано вірну оцінку аргументам відповідача в частині оцінки як доказу протоколу комісії по розгляду акту № 3312 від 17 серпня 2016 року.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильні висновки суду першої інстанції та не дають підстав для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржене рішення ухвалено без додержання норм матеріального і процесуального права, тому колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись частиною четвертою статті 258, частиною першою статті 259, статтями 367, 369, 374, 375, 382, 384, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 17 грудня 2018 року у даній справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Головуючий суддя Підпис Л. О. Голота

Судді: Підпис Т. О. Денишенко

Підпис В. П. Рибчинський

Згідно з оригіналом

Головуючий суддя Л. О. Голота