Справа № 478/1435/19 Провадження № 2/478/352/2019
У Х В А Л А

30 вересня 2019 року смт. Казанка
Казанківський районний суд Миколаївської області в складі, судді Томашевського О.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Казанківської селищної об`єднаної територіальної громади про визнання заповіту недійсним, -
ОСОБА_1 звернувся до Казанківського районного суду Миколаївської області з позовною заявою, яка подана в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Казанківської СОТГ про визнання заповіту недійсним.
Ознайомившись із позовною заявою та доданими до неї документами, приходжу до наступного висновку.
Згідно ч.1 ст.175 ЦПК України, позовна заява підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.
Відповідно до ч.1 ст.58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.
Згідно з ч.1 ст.60 ЦПК України, представником у суді може бути адвокат або законний представник.
Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон №5076-VI) (ч.4 ст.62 ЦПК України).
Відповідно до п.2 ч.1 ст.20 Закону №5076-VI, під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема: представляти і захищати права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб у суді, органах державної влади та органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, громадських об`єднаннях, перед громадянами, посадовими і службовими особами, до повноважень яких належить вирішення відповідних питань в Україні та за її межами.
Згідно з п.п.15.4 п.15 Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 17 грудня 2012 року № 36, ордер має містити назву органу, у якому надається правова допомога адвокатом, із зазначенням за необхідності виду адвокатської діяльності відповідно до ст.19 Закону № 5076-VI.
Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що законодавець чітко відокремив судові органи як такі, що повинні бути окремо зазначені в ордері на надання правової допомоги, зокрема в графі «Назва органу, в якому надається правова допомога».
Отже, в ордері на надання правової допомоги має бути зазначено не абстрактний орган, а конкретна назва такого органу, зокрема суду.
Вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2019 року (у справі № 9901/847/18).
Як вбачається з матеріалів, позовна заява підписана та подана представником позивача ОСОБА_2 - адвокатом Коваленком П.П., який діє на підставі ордеру серії МК № 137924 від 03 вересня 2019 року, у якому в графі «Назва органу, в якому надається правова допомога» вказано «у цивільній справі, в судах першої інстанції, апеляційної інстанції, касаційної інстанції».
Тобто ордер на надання правової допомоги серії МК № 137924 від 03 вересня 2019 року, який виданий адвокатом Коваленко П.П., який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, не містить назви конкретного судового органу, у якому надається правова допомога позивачу.
Згідно з вимогами п.1 ч.4 ст.185 ЦПК України, заява повертається у випадках, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.
Оскільки адвокат Коваленко П.П. як представник ОСОБА_2 не надав належного ордера на підтвердження своїх повноважень, а саме: всупереч вимогам законодавства до суду подав ордер, у якому не зазначено конкретної назви судового органу (Казанківський районний суд Миколаївської області), в якому надається правова допомога, суд вважає за необхідне повернути позовну заяву позивачу ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.4 ст.185 ЦПК України.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 червня 2019 року (у справі №9901/847/18) зазначила, що звернення до суду з використанням правничої допомоги інших осіб, зокрема, адвоката, при реалізації права на справедливий суд (стаття 131-2 Конституції України, статті 15, 60 ЦПК та статті 10 Закону № 1402-VIII «Про судоустрій та статус суддів») передбачає надання до суду належних доказів дійсної волі особи, що є учасником справи, на уповноваження іншої особи на право надання правничої допомоги. Такі докази повинні виключати будь-які сумніви стосовно справжності та чинності такого уповноваження на момент вчинення певної процесуальної дії (докази повинні бути в оригіналі або у формі копії, якісно оформленої особою, що є учасником справи, із зазначенням назви судового органу, у якому надається правова допомога позивачу), а також стосовно охоплення такої дії дійсним колом повноважень представника, що делеговані йому особою, що реалізує право на справедливий суд. Представник повинен демонструвати повагу до суду, підтверджуючи наявність повноважень на представництво, а також не позбавляти довірителя права знати про дії представника.
Крім того, суд звертає увагу на те, що відповідно до ч.7 ст.185 ЦПК України повернення позовної заяви з огляду на підписання її особою, повноваження якої не підтверджені на здійснення представництва, не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.
Керуючись ст. ст.60, 62, п.1 ч.4 ст.185 ЦПК України, суд, -
П о с т а н о в и в:
Позовну заяву ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Казанківської селищної об`єднаної територіальної громади про визнання заповіту недійсним, - повернути позивачу.
Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.
Позовну заяву і додані до неї документи повернути позивачу після набрання ухвалою законної сили. Копія позовної заяви залишається в суді.
Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Повний текст ухвали складено та підписано 30 вересня 2019 року.

Суддя Казанківського районного суду

Миколаївської області О.О. Томашевський