Справа № 383/229/19
Номер провадження 2-з/383/2/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2019 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області у складі головуючої судді Адаменко І.М. в приміщенні Бобринецького районного суду Кіровоградської області, розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

28.02.2019 року ОСОБА_1 через представника ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів в сумі 200000 грн., як такі, що безпідставно отримані, а саме без достатньої правової підстави.

Одночасно з предявленням позову представником позивача ОСОБА_2 було подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на все нерухоме майно, що належить на праві власності відповідачу, посилаючись на те, що оскільки відповідач не працює, рахунків у банківських установах не має, транспортних засобів чи іншого майна, крім земельної ділянки площею 6,9497 га, розташованої на території Рощахівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області, не має, тому існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Дослідивши матеріали заяви, вважаю, що заява про забезпечення позову є необґрунтованою, а тому задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до змісту ст.150 ЦПК України позов забезпечується шляхом накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно ч. 1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до розяснень викладених у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Судом встановлено, що при подачі заяви заявником не було надано суду доказів того, що невжиття заходів забезпечення позову, який він просить суд застосувати, в подальшому утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду. Також, суду не надано доказів на підтвердження наміру відповідача навмисно ухилитися від виконання рішення суду, у звязку з чим не наведено достатніх підстав для необхідності застосування забезпечення позову.

Окрім того, заявник порушуючи питання про накладення арешту на все майно відповідача не надав суду доказів належності майна відповідачу та доказів, які б підтверджували його наявність, не обґрунтував необхідність застосування вибраного виду забезпечення позову. Така невизначеність може призвести до порушення прав третіх осіб: власників, співвласників, володільців, обтяжувачів, що призведе до негативних цивільно-правових наслідків, обмеженню прав і свобод інших осіб, не співмірності забезпечених вимог, а тому суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про вжиття заходів забезпечення даного цивільного позову.

Зазначені вище обставини свідчать про необгрунованість заяви та необхідність відмови в її задоволенні.

Керуючись ст.ст. 149-153, 353 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви представника позивача адвоката ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовити повністю.

Ухвала може бути оскаржена протягом пятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.15 ч.1 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди (Бобринецький районний суд Кіровоградської області).

Дана ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання.

Суддя І. М. Адаменко