ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 682/2631/18

Провадження № 22-ц/818/1111/19

20 лютого 2019 року

м.Харків

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Овсяннікової А.І.

суддів - Коваленко І.П., Сащенко І.С.

за участю секретаря - Дашковської Н.К.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

представник ОСОБА_2

відповідач ОСОБА_3

представник ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Балаклійського районного суду Харківського області від 06 грудня 2018 року у складі судді Тімонової В.М. по справі № 682/2631/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного володіння як безпідставно набутого,-

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного володіння як безпідставно набутого.

Ухвалою Балаклійського районного суду Харківського області від 06 грудня 2018 року у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвала мотивована тим, що спір виник між сторонами, які зареєстровані як фізичні особи-підприємці, з приводу договору про спільне використання нежитлового приміщення, тому справа повинна розглядатися в порядку господарського судочинства та підстав для відкриття провадження не вбачається.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду скасувати та направити справу до Славутського міськрайонного суду Хмельницької області.

Зазначає, що правовідносини між ним та ОСОБА_3, виникли не з приводу підприємництва, а з приводу користування приміщенням, належним відповідачу як фізичній особі та з приводу безпідставного заволодіння ОСОБА_3 як фізичною особою, належного йому майна. Спільної господарської діяльності у нього з відповідачем не було.

Той факт, що ОСОБА_3 зареєстрований як підприємець, не дає підстав будь- які правовідносини, у яких він задіяний, трактувати як такі, що стосуються фізичної особи-підприємця.

Місцем виконання договору є село Варварівка Славутського району Хмельницької області, саме за цією адресою знаходиться великий обсяг майна, безпідставно набутого ОСОБА_3, тому вважає, що справа має розглядатись Славутським міськрайонним судом Хмельницької області.

Колегія суддів, вислухав суддю - доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідив матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Відмовляючи у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 суд першої інстанції обґрунтовано виходив з тих обставин, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до частини першої статті 24 Цивільного кодексу України людина як учасник цивільних відносин вважається фізичною особою.

У статті 25 цього Кодексу передбачено, що здатність мати цивільні права та обов'язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. За правилами частин другої та четвертої цієї статті цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження та припиняється у момент її смерті.

У статті 26 Цивільного кодексу України вказано, що всі фізичні особи є рівними у здатності мати цивільні права та обов'язки. Фізична особа здатна мати усі майнові права, що встановлені цим Кодексом, іншим законом. Фізична особа здатна мати інші цивільні права, що не встановлені Конституцією України, цим Кодексом, іншим законом, якщо вони не суперечать закону та моральним засадам суспільства. Фізична особа здатна мати обов'язки як учасник цивільних відносин.

Кожна фізична особа має право на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом (стаття 42 Конституції України). Це право закріплено й у статті 50 Цивільного кодексу України, у якій передбачено, що право на здійснення підприємницької діяльності, яку не заборонено законом, має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Згідно з частиною першою статті 128 Господарського кодексу України громадянин визнається суб'єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього Кодексу.

Тобто фізична особа, яка бажає реалізувати своє конституційне право на підприємницьку діяльність, після проходження відповідних реєстраційних та інших передбачених законодавством процедур за жодних умов не втрачає і не змінює свого статусу фізичної особи, якого вона набула з моменту народження, а лише набуває до нього нової ознаки - підприємця. При цьому правовий статус «фізична особа - підприємець» сам по собі не впливає на будь-які правомочності фізичної особи, зумовлені її цивільною право- і дієздатністю, та не обмежує їх.

Відповідно до вимог ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Разом з тим підвідомчість господарських справ установлена ст. 20 ГПК України, згідно якої господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов'язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Відповідно до статті 3 Господарського кодексу України як господарську діяльність у цьому Кодексі розуміють діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямовану на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

У частині другій статті 3 цього Кодексу зазначено, що господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб'єкти підприємництва - підприємцями. Господарська діяльність може здійснювались і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність).

Заперечуючи проти відмови у відкритті провадження, позивач зазначає, що правовідносини виникли щодо користування майном - нежитловим приміщенням, належним ОСОБА_3 як фізичній особі.

Між тим, з матеріалів справи вбачається, що приміщення, у якому перебуває спірне майно, передано позивачу на підставі договорів оренди про спільне використання нежитлового приміщення. Дані договори укладено між сторонами як фізичними особами-підприємцями та підписи скріплено відповідними печатками приватного підприємця ОСОБА_3 та приватного підприємця ОСОБА_1

Оригінали договору оглянуто в суді апеляційної інстанції та копії залучено до матеріалів справи.

Отже вважати, що сторони у правовідносинах діяли як фізичні особи, не суб'єкти господарювання -не можна.

Також, судом встановлено, що і позивач, і відповідач на момент звернення з позовом до суду зареєстровані як фізичні особи-підприємці.

За таких обставин справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовуються. Ухвала суду постановлена з дотриманням вимог процесуального права, підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.1, 375, 381-384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Балаклійського районного суду Харківського області від 06 грудня 2018 року - залишити без зміни.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 26 лютого 2019 року.

Головуючий - А.І. Овсяннікова

Судді: І.П. Коваленко

І.С. Сащенко