Номер провадження: 22-ц/813/283/19
Головуючий у першій інстанції Калініченко Л. В.
Доповідач Черевко П. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого - Черевка П.М.

Суддів - Дрішлюка А.І., Драгомерецького М.М.,

за участю секретаря - Фабіжевської Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Одесі справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 11 квітня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів,

ВСТАНОВИВ

01.11.2017 року ОСОБА_4 звернулась до Київського районного суду м.Одеси з позовом до ОСОБА_5 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів, в якій просила стягнути з відповідача на її користь неустойку за несплату аліментів в сумі 40000 грн.

Під час підготовчого судового засідання до суду надійшла заява від відповідача по справі, в якій останній повідомив суд, що змінив прізвище з «ОСОБА_5» на «ОСОБА_5», що підтверджується свідоцтвом про зміну імені серії НОМЕР_1, виданим 04.11.2017 року Київським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №86 від 04.11.2017 року та копією паспорта громадянина України НОМЕР_2.

У зв'язку з чим, судом було ухвалено замінити дані щодо прізвища відповідача по справі та вважати ОСОБА_5.

02.02.2018 року після відкриття провадження у справі представник позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_7 подано заяву про забезпечення позову, в якій представник позивача просила вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на 1/39 1/2 частки домоволодіння, розташованого за адресою АДРЕСА_1, яке складається з житлового будинку під літ.«К», загальною площею 192,4 кв.м., житловою 118,3 кв.м. В обґрунтування вказаної заяви представник позивача посилалась на те, що рішенням Київського районного суду м.Одеси від 03.09.2014 року по цивільній справі №520/7855/14-ц ухвалено стягувати з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 аліменти на ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісячно, починаючи з 01 липня 2014 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2. Однак відповідачем вказане рішення суду не виконується, у зв'язку з чим у ОСОБА_5 наявна заборгованість по сплаті аліментів за період з 01.07.2014 року по 31.08.2017 року, яка складає 38000 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості по аліментам. Невиконання відповідачем рішення суду на протязі трьох років підтверджує факт ухилення ОСОБА_5 від виконання обов'язків, покладених на нього рішенням суду.

Представник позивача зазначила, що відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна №71122705 від 21.10.2016 року ОСОБА_5 на праві спільної часткової власності належить 1/2 частка домоволодіння, розташованого за адресою АДРЕСА_1, яке складається з житлового будинку під літ.«К», загальною площею 192,4 кв.м., житловою 118,3 кв.м., власником іншої 1/2 частки вказаного домоволодіння є позивач ОСОБА_4

Згідно з висновком про оцінку майна від 15.07.2014 року, вартість домоволодіння, розташованого за адресою АДРЕСА_1, складає 3194281 грн., тобто вартість 1/2 частки домоволодіння належної відповідачеві становить 1588059 грн.

Посилаючись на невиконання відповідачем рішення суду і про необхідність отримання позивачем матеріальної допомоги на утримання дитини, просила задовольнити заяву про забезпечення позову, стверджуючи, що співмірним заходом забезпечення позову з урахуванням ціни позову в сумі 40000 грн. є накладення арешту на належну відповідачеві 1/39 частку від 1/2 частки вказаного домоволодіння, вартість якої буде дорівнювати ціні позову в цій справі.

Представник позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_7 також зазначала, що вищевикладені обставини підтверджують невиконання відповідачем зобов'язань, покладених на нього рішенням Київського районного суду м.Одеси від 03.09.2014 року по цивільній справі №520/7855/14-ц, у зв'язку з чим, є підстави вважати про існування загрози можливого невиконання рішення суду, а невжиття заходів забезпечення позову може призвести до порушення прав позивача, а також ускладнити та зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 11.04.2018 року заяву представника позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_7 про забезпечення позову - задоволено.

Вжито заходів забезпечення позову по цивільній справі №520/13305/17 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів, а саме:

- Накладено арешт на 1/39 частку від 1/2 частки (що дорівнює 1/78 частці всього) домоволодіння, розташованого за адресою АДРЕСА_1, яке складається з житлового будинку під літ.«К», загальною площею 192,4 кв.м., житловою 118,3 кв.м., яке належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_5

Вважаючи ухвалу суду постановленою з порушенням норм процесуального права, нез'ясуванням всіх обставин справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи, представник ОСОБА_2, особи, яка не брала участі у справі, - ОСОБА_3 звернулась до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 11.04.2018 року. Скасувати заходи забезпечення позову у вигляді арешту 1/39 частки від 1/2 частки (що дорівнює 1/78 частці всього) домоволодіння, розташованого за адресою АДРЕСА_1, яке складається з житлового будинку під літ.«К», загальною площею 192,4 кв.м., житловою 118,3 кв.м., яке належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_5, накладені ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 11.04.2018 року.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи та обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити апеляційну скаргу.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п.1, 2 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими.

Задовольняючи заяву представника позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_7 про забезпечення позову суд помилково дійшов зазначеного висновку.

Свій висновок суд обґрунтував тим, що з позовної заяви та наданих до неї документів вбачається, що рішенням Київського районного суду міста Одеси від 03 вересня 2014 року по цивільній справі №520/7855/14-ц ухвалено стягувати з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 аліменти на ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісячно, починаючи з 01 липня 2014 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно з наданим до суду розрахунком заборгованості по аліментам від 14.09.2017 року, у відповідача наявна заборгованість по сплаті аліментів за період з 01.07.2014 року по 31.08.2017 року у розмірі 38000 гривень 00 копійок.

Оскільки відповідачем рішення суду не виконується, а позивачеві за необхідна матеріальна допомога на утримання дитини, позивачем було розраховано неустойку за вказаний період за несплату аліментів, яка складає в сумі 40000 гривень 00 копійок, у зв'язку з чим ОСОБА_4 звернулась до суду з відповідним позовом.

Судом встановлено, що між сторонами по справі виник спір стосовно невиконання відповідачем ОСОБА_5 зобов'язань покладених на нього рішенням Київського районного суду міста Одеси від 03 вересня 2014 року по цивільній справі №520/7855/14-ц, у зв'язку з чим у останнього наявна заборгованість по сплаті неустойки за несплату аліментів.

Позивачем визначено ціну позову в сумі 40000 гривень 00 копійок.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про можливість задоволення заяви представника позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_7 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на 1/39 частку від 1/2 частки (що дорівнює 1/78 частці всього) домоволодіння, розташованого за адресою АДРЕСА_1, яке складається з житлового будинку під літ.«К», загальною площею 192,4 кв.м., житловою 118,3 кв.м., яке належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_5

Як вбачається з матеріалів справі рішенням Київського районного суду м. Одеси від 03 вересня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_9 про стягнення аліментів та визнання місця мешкання дитини - задоволено. При подачі позовної заяви про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів ОСОБА_4 було додано копії довідок про розрахунок заборгованості по аліментах від 14.09.2017 року, та про неотримання аліментів від 21.09.2017 року.

Однак жодних доказів звернення до виконання рішення Київського районного суду м. Одеси від 03 вересня 2014 року про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 аліментів до суду надано не було.

Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, що подано ОСОБА_8 02 грудня 2018 року, сформований 21 жовтня 2016 року, тобто він не був актуальний адже не містив обтяжень існуючих на момент подачі заяви.

Так згідно з повідомленням Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби від 25 липня 2017 року в рамках виконавчого провадження №2/1519/7032/11 про стягення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 грошових коштів звернуто стягення на нерухоме майно боржника, а саме на 1/2 частки (домоволодіння, розташованого за адресою АДРЕСА_1, яке складається з житлового будинку під літ.«К», загальною площею 192,4 кв.м., житловою 118,3 кв.м., яке належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_5

Відповідно до ч. 3 ст. 153 ЦПК України суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з'ясування питань, пов'язаних із зустрічним забезпеченням.

Однак суд першої інстанції задовольнив заяву ОСОБА_4 та наклав арешт на нерухоме майно не впевнившись в існуванні предмету спору, а також не перевіривши актуальної інформації щодо обтяжень, відносно нерухомого майна на яке наклав арешт.

За викладених обставин колегія суддів вважає, що районним судом викладені обставини з'ясовано неповно, висновок суду не відповідає встановленим обставинам, вимогам розумності і співмірності обмеження права власності, що є підставами для скасування судового рішення повністю і ухвалення нового.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргупредставника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - задовольнити.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 11 квітня 2018 року - скасувати.

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_7 про забезпечення позову - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 21 лютого 2019 року.

Головуючий П.М. Черевко

Судді: А.І. Дрішлюк

М.М. Драгомерецький