ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5254/19 Справа № 214/7078/18 Суддя у 1-й інстанції - Ткаченко А. В. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2019 року м. Кривий Ріг

Справа № 214/7078/18

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Барильської А.П., Бондар Я.М.

секретар судового засідання - Чубіна А.В.

сторони:

позивачка - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідача ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Дербін Дмитро Олександрович, на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 березня 2019 року, яке ухвалено суддею Ткаченком А.В. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області о 16 годині 00 хвилин та повне судове рішення складено 20 березня 2019 року, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2018 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю.

Позов мотивовано тим, що 27 листопада 1979 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб. Після одруження проживали разом, вели спільне сумісне господарство. На праві приватної спільної сумісної власності їм належала квартира за адресою: АДРЕСА_1 . З часом в їхньому сімейному житті виникли обставини, в результаті яких вони були змушені розірвати шлюб, однак, за взаємною згодою, продовжували вести спільне сумісне господарство, підтримували фактичні шлюбні відносини та проживали однією сім`єю.

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 квітня 2016 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було розірвано, але фактично вони продовжували проживати разом, бути єдиною сім`єю, мали спільний бюджет, вважали себе подружжям. Розірвання шлюбу вважали формальним з огляду на те, що його причиною стало отримання ОСОБА_1 у спадщину нерухомого майна, а саме квартири, яку вона успадкувала після смерті батьків, де їй особисто належала частка у розмірі 3/10, на праві спільної часткової разом з братом і сестрою. У подальшому позивач мала намір викупити частки, що належали її рідним та переоформити на своє ім`я право власності на всю квартиру та особисто і самостійно розпоряджатись належним їй спадковим майном. Крім того, позивачка тяжко хворіла та в зв`язку з виниклим ускладненням після операції, їй була рекомендована хода з додатковою опорою, з обмеженням фізичного навантаження, тому після проведення операції ОСОБА_1 була змушене тривалий час проживати в будинку де є ліфт, тобто в квартирі, що належала їй на праві спільної часткової власності, за адресою: АДРЕСА_2 , а ОСОБА_3 знаходився поруч з нею, допомагав у господарстві, вони продовжували жити разом та підтримували фактичні шлюбні відносини, сумісно сплачували комунальні послуги, піклувались один про одного.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 раптово помер. Оскільки, на момент смерті він знаходився у квартирі, що належала подружжю, де вони постійно проживали, про його смерть ніхто не повідомив. Про його смерть позивачці стало відомо від сусідів через декілька днів після поховання.

18.09.2018 року постановою приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Кульбіди Е.М. позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 , у зв`язку з неможливістю підтвердження факту родинних відносин між спадкодавцем та спадкоємцем.

Крім того, для прийняття спадщини після померлого спадкодавця ОСОБА_3 до приватного нотаріуса звернувся двоюрідний внук ОСОБА_2

Посилаючись на викладене, просила суд встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з 27 листопада 1979 року по 19 березня 2017 року.

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 березня 2019 року позовні вимоги задоволено.

Встановлено факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з 27 листопада 1979 року по 19 березня ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 704,80 грн.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якого діє представник ОСОБА_4 , просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, неповне з`ясування обставин справи. Зокрема, вказує на те, що суд не взяв до уваги той факт, що шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було розірвано 18 квітня 2016 року та згідно позовної заяви ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, остання зазначила про припинення шлюбних відносин ще з 2008 року. При цьому, вважає безпідставним прийняття судом як належних доказів спільного проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , показів свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які навпаки підтвердили їх окреме проживання та зазначили про те, що ОСОБА_3 навідувався до ОСОБА_1 . При цьому, суд взагалі не взяв до уваги пояснення свідка ОСОБА_8 , яка підтвердила, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 разом не проживали та спільного господарства не вели.

Вважає, що судом безпідставно не було надано належної оцінки поясненням свідка ОСОБА_9 , наданими при розгляді цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Саксаганської районної у місті Кривому Розі ради про надання додаткового строку для прийняття спадщини, яка підтвердила, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 разом не проживали та спільного господарства не вели.

Крім того, на думку відповідача, встановлення факту спільного проживання можливо лише у випадку, якщо особи не перебувають у шлюбі, тоді як до 2016 року ОСОБА_3 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі.

30 вересня 2019 року до апеляційного суду надійшло клопотання відповідача ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Дербін Дмитро Олександрович, в якому останій присить приняти відмову від апеляційної скарги, поданої на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 березня 2019 року.

Учасники справи, будучи завчасно належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися і про причини своєї неявки суд не повідомили, що (у відповідності до ч.2 ст. 372 ЦПК України) не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши заявлене клопотання, колегія суддів приходить до висновку про його задоволення, оскільки відмова від апеляційної скарги є диспозитивним правом учасника справи.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обовязків має право на справедливий судовий розгляд.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 4 ст. 364 ЦПК України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї, а інша сторона має право визнати апеляційну скаргу обґрунтованою в повному обсязі чи в певній частині до закінчення апеляційного провадження. За відмови від апеляційної скарги суд, за відсутності заперечень інших осіб, які приєдналися до апеляційної скарги, постановляє ухвалу про закриття апеляційного провадження.

Відмовитися від апеляційної скарги особа, яка її подала, має право протягом усього часу розгляду справи, і це питання вирішується апеляційним судом у судовому засіданні (ч. 4 ст. 364 ЦПК України).

Прийняття відмови від апеляційної скарги не пов`язується з обов`язком апеляційного суду перевіряти, чи у зв`язку з такою відмовою не порушуються права будь-яких осіб, оскільки право особи на відмову від апеляційної скарги не обмежене. При цьому апеляційний суд відповідно до п. п. 3, 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України має роз`яснити передбачені ч. 4 ст. 364 ЦПК України наслідки прийняття відмови від апеляційної скарги. Заява про відкликання скарги, яка надійшла після початку розгляду справи, не може бути підставою для закриття апеляційного провадження, якщо особа не подала заяви про відмову від скарги.

Прийнявши відмову від апеляційної скарги, суд закриває апеляційне провадження за цією скаргою, а за наявності інших апеляційних скарг - продовжує апеляційне провадження за цими скаргами (скаргою).

Як слідує з матеріалів справи, відмова від апеляційної скарги подана до суду апеляційної інстанції і підписана адвокатом Дербіним Д.О., який діє від імені та в інтересах ОСОБА_2 на підставі довіреності від 13 березня 2018 року, посвідченої приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Кульбідою Є.М..

За приписами ч. ч. 1 - 3 ст. 64 ЦПК України, представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обовязки. Обмеження повноважень представника на вчинення процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності або ордері. Підстави і порядок припинення представництва за довіреністю визначаються ЦК України.

З виданої 13 березня 2018 року ОСОБА_2 довіреності на імя ОСОБА_4 вбачається, що останній уповноважив представника на вчинення від його імені процесуальних дій, зокрема й щодо відмови від апеляційної скарги. У матеріалах справи відсутні докази про скасування чи припинення представництва за даною довіреністю, як це передбачено ст. ст. 248, 249 ЦК України.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що відмова відповідача ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Дербін Дмитро Олександрович, від апеляційної скарги, поданої на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 березня 2019 року, не суперечить вимогам закону, а відтак, таку відмову слід прийняти і апеляційне провадження по даній справі - закрити, роз`яснивши сторонам про те, що повторне оскарження цього рішення особою, що відмовилась від апеляційної скарги, не допускається.

Керуючись ст. 362, 364, 367, 368 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання відповідача ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Дербін Дмитро Олександрович, про відмову від апеляційної скарги - задовольнити.

Прийняти відмову відповідача ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Дербін Дмитро Олександрович, від апеляційної скарги на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 березня 2019 року.

Апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Дербін Дмитро Олександрович, на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 березня 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю - закрити.

Роз`яснити відповідачу ОСОБА_2 , що повторне оскарження рішення з тих самих підстав не допускається.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 01 жовтня 2019 року.

Головуючий:

Судді: