ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

Справа № 643/12296/17

Провадження № 22-ц/818/3619/19

01 жовтня 2019 року

м. Харків

Харківський апеляційний суд в складі колегії:

головуючого - Сащенко І.С.

суддів - Коваленко І.П., Овсяннікової А.І.

за участю секретаря Іманвердізаде А.А.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

треті особи - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Московського районного суду міста Харкова від 27 травня 2019 року (суддя Горбунова Я. М.) по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_4 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання правочину недійсним, -

встановив:

У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 27.09.2017 року задоволено заяву позивача про забезпечення позову, заборонено ОСОБА_2 відчужувати нерухоме майно, що належить йому на праві власності.

ОСОБА_2 позов не визнав, звернувся з зустрічним позовом до ОСОБА_1 про визнання правочину недійсним.

24.05.2019 року представник ОСОБА_2 звернувся до суду із клопотанням, в якому просив застосувати зустрічне забезпечення збитків ОСОБА_2 , які можуть бути спричинені забезпеченням позову у справі, шляхом зобов`язання ОСОБА_1 внести на депозитний рахунок Московського районного суду м. Харкова грошові кошти в сумі 865 240,57 грн.

В обґрунтування поданого клопотання, з посиланням на ч. 3 ст. 154 ЦПК України, представник зазначав, що документально та розрахунково обґрунтована загальна сума збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову у цій справі станом на 01.02.2018 року складає 865 240,57 грн. Саме такий розмір зустрічного забезпечення є співмірним із заходами забезпечення позову, застосованими ухвалою суду від 01.11.2017 року.

Ухвалою Московського районного суду міста Харкова від 27 травня 2019 року клопотання представника ОСОБА_2 - задоволено. Визначено зустрічне зобов`язання в розмірі 865 240,57 грн. Зобов`язано ОСОБА_1 внести 865 240,57 грн. на депозитний рахунок Московського районного суду м. Харкова протягом десяти днів з дня постановлення ухвали та зобов`язано ОСОБА_1 у вказаний строк надати до суду документи, що підтверджують надання зустрічного забезпечення.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу про зустрічне забезпечення позову.

Скарга мотивована неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи; порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що позивач має достатньо майна для відшкодування можливих збитків відповідача і застосування зустрічного забезпечення є недоцільним та необґрунтованим.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 в особі свого представника зазначив, що застосовуючи зустрічне забезпечення позову та визначаючи його розмір суд виходить не із завданих збитків, а із тих збитків, які можуть бути спричинені. Крім того, розмір відповідних збитків доведений належними та допустимими доказами, чого не було спростовано.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з`явилися, вивчивши апеляційну скаргу та матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Задовольняючи клопотання представника ОСОБА_2 про застосування зустрічного забезпечення суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надав відомості щодо свого майнового стану, а виходячи з наданої відповідачем Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державне реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №105458559 від 28.11.2017 року судом встановлено, що майновий стан позивача може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 154 ЦПК України, суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.

Перелік випадків, у яких суд зобов`язаний застосувати зустрічне забезпечення визначений ч. 3 ст. 154 ЦПК України, та є вичерпним. Так, суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Аналіз вищенаведених норм права дає підстави для висновку, що за відсутності обставин, які є обов`язковою умовою застосування зустрічного забезпечення, таке забезпечення є правом, а не обов`язком суду. Це питання віднесено на розсуд суду і застосовується у разі наявних до того обґрунтованих сумнівів щодо безперешкодного можливого відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову.

У відповідності до ч. 4 ст. 154 ЦПК України, зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом.

Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову (ч. 5 ст. 154 ЦПК України).

Таким чином, зустрічне забезпечення - це гарантія відшкодування ймовірних для відповідача збитків. Воно має на меті зберегти певний баланс сторін і нейтралізувати можливі негативні наслідки, які можуть виникнути в результаті застосування судом забезпечувальних заходів за заявою позивача.

Встановлено, що ухвалою Московського районного суду від 27.09.2017 року у якості забезпечення позову ОСОБА_2 заборонено відчужувати нерухоме майно, що належить йому на праві власності, а саме:

-житловий будинок літ. А-1, загальною площею: 61,4 м2, житлова площа 18,8м2, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;

-земельна ділянка кадастровий номер :13:009:0032 загальною площею га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

-житловий будинок літ. А-2, загальною площею: 561 м2, житлова площа 216,6м2,

що розташований за адресою:

АДРЕСА_2 ;

-земельна ділянка кадастровий номер :03:002:0042 загальною площею 0,0516 та, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 ;

-квартири у житловому будинку готельного типу літ. Б-3, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 різної загальної та житлової площі в кількості 60 квартир ( а.с. 17 - 20 ).

Ухвалою Московського районного суду від 01.11.2017 року скасовано частково заходи забезпечення позову, вжиті на підставі ухвали суду від 27.09.2017 року, та скасовано заборону ОСОБА_2 відчужувати нерухоме майно, а саме:

-1/4 частину житлового будинку літ. А-2, загальною площею: 561 м2, житлова площа 216,6м2, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 ;

-1 / 4 частину земельної ділянки кадастровий номер :03:002:0042 загальною площею 0,0516 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 ;

-квартиру у житловому будинку загальною площею: 19 м2, житлова площа 15,2м2, що розташований за адресою: АДРЕСА_6 ( а.с. 26 -27 ).

Ухвалою Московського районного суду від 22.02.2018 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості залишено без розгляду та скасовано заходи забезпечення позову.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 131150211 від 17.07.18 року квартири АДРЕСА_7 АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_10 , АДРЕСА_11 , АДРЕСА_12 , АДРЕСА_13 , АДРЕСА_14 , АДРЕСА_15 , АДРЕСА_16 , АДРЕСА_17 , АДРЕСА_18 , АДРЕСА_19 , АДРЕСА_20 , АДРЕСА_21 , АДРЕСА_22 АДРЕСА_23 , які належали ОСОБА_2 , в березні 2018 року внесені ним до статутного фонду Приватного підприємства консалтингова фірма «ВІГОР» на підставі акту приймання-передачі нерухомого майна від 21.03.2018 року, складеного між ОСОБА_2 та ПП КФ «ВІГОР», приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Салімовською М.М. Згідно з Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 26.07.2018 року єдиним засновником ПП КФ «ВІГОР» є ОСОБА_2 .

В судовому засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_2 пояснив, що в період часу, коли ухвала суду про забезпечення позову не діяла (була скасована), ОСОБА_2 відчужив належні йому квартири у АДРЕСА_3 третім особам.

Постановою Апеляційного суду Харківської області від 26.04.2018 року ухвалу Московського районного суду від 22.02.2018 року скасовано.

Таким чином, майно - спірні квартири, які зазначені в ухвалі Московського районного суду від 27.09.2017 року про забезпечення позову в березні 2018 року вибуло з володіння ОСОБА_2 і підстав для винесення ухвали про зустрічне забезпечення у суду не було, оскільки зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.

Крім того, ч.3 ст.154 ЦПК України визначений перелік випадків, у яких суд зобов`язаний застосувати зустрічне забезпечення, є вичерпним. Так, суд зобов`язаний застосувати зустрічне забезпечення, якщо позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Наданими сторонами доказами підтверджено, що у ОСОБА_1 наявне майно, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню із ухваленням нового судового рішення, про відмову в задоволенні заяви про застосування зустрічного забезпечення.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381- 384 ЦПК України, суд -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Московського районного суду міста Харкова від 27 травня 2019 року - скасувати.

В задоволенні клопотання представника ОСОБА_2 про застосування зустрічного забезпечення - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 03 жовтня 2019 року.

Головуючий І.С. Сащенко

Судді А.І.Овсяннікова

І.П. Коваленко