Провадження №2/592/4208/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2019 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в особі судді Князєва В.Б., за участю секретаря судового засідання Шипиленко О.Я., розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Сумської міської ради про позбавлення батьківських прав, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду та свої вимоги мотивує тим, що вона з ОСОБА_2 вона перебувала у зареєстрованому шлюбі, який було зареєстровано 02.09.2006 р. Згідно рішення суду Ковпаківського районного суду м.Суми шлюб з ОСОБА_2 було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу від 20.04.2010 р. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_3 Будучи батьком, ОСОБА_2 , не займався його вихованням, не цікавиться його життям, не відвідує навчальний заклад. Також не цікавиться станом здоров`я сина, не проводить із сином вільного часу, ухиляється від виконання батьківських обов`язків. У зв`язку з цим просить суд позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2

Відповідач - ОСОБА_2 у підготовче судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги ОСОБА_1 визнав у повному обсязі.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України,- за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у шлюбі, який згідно свідоцтва про розірвання шлюбу від 20.04.2010 р. серії НОМЕР_1 був розірваний Відділом реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції (а.с.10).

Від сумісного проживання у сторін є син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.9).

Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства»,- на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно до ч.2, ч.3 ст.150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Частиною 4 ст. 155 Сімейного кодексу України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України,- мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Пленум Верховного Суду України в п. 16 постанови від 30.03.2007 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» наголосив, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до довідки №244 від 15.11.2018 р., виданої Комунальною установою Сумська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №22 ім.Ігоря Гольченка Сумської міської ради вбачається, що ОСОБА_3 навчається в КУ Сумська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №22 ім.І.Гольченка СМР. Вихованням дитини займається мати ОСОБА_1 Батько з питань навчання сина з класним керівником та учителями не спілкується, не бере участі в батьківських зборах (а.с. 12).

Згідно розрахунку, наданого Ковпаківським відділом державної виконавчої служби міста Суми ГТУЮ у Сумській області, вбачається, що згідно виконавчого листа №2-10020 виданого Ковпаківським районним судом від 10.12.2010 р. з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно, починаючи стягнення з 22.11.2010 р. Сукупний розмір заборгованості по аліментам станом на липень 2019 р. складає - 95086,30 грн. (а.с.27-29).

Відповідно до ст. 82 ЦПК України,- обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Оскільки відповідач ОСОБА_2 позов визнав, суд приймає визнання позову відповідачем, яке, на думку суду, не суперечить вимогам закону, а обставини позову не потребують доказування відповідно до ст.82 ЦПК України.

Враховуючи зазначені норми чинного законодавства, суд вбачає за необхідне позбавити відповідача батьківських прав відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Керуючись ст. 3, 10, 11, 76 - 81, 82, 89, 141, 142, 200, 209, 229, 258-259, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 150, 155, 164 СК України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», суд,-

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Сумської міської ради про позбавлення батьківських прав задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_1 , паспорт № НОМЕР_2 ), батьківських прав відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.Б. Князєв