Справа № 467/1064/19
УХВАЛА

01.10.2019 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді Кологривої Т.М.,

за участю секретаря судового засідання Романенко Т.І.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Арбузинка заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , фермерського господарства «Джерело», фермерського господарства «Слівінський Вадим Леонідович» про визнання факту передачі у власність майна в порушення статутної діяльності та чинного законодавства, визнання права власності на 1/5 частину майна фермерських господарств «Джерело» та « ОСОБА_6 Леонідович»

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , фермерського господарства «Джерело», фермерського господарства «Слівінський Вадим Леонідович» про визнання факту передачі у власність майна в порушення статутної діяльності та чинного законодавства, визнання права власності на 1/5 частину майна фермерських господарств «Джерело» та « ОСОБА_6 Леонідович».

Вказана позовна заява ухвалою суду від 13 вересня 2019 року була залишена без руху.

На виконання вказаної ухвали суду позивач ОСОБА_1 разом з поданням позовної заяви у новому викладенні подав заяву про забезпечення позову, в якій прохав заборонити відповідачам проводити самостійно і з наданням повноважень третім особам дії по відчуженню нерухомого та рухомого майна: механічного току, розташованого по АДРЕСА_1 , придбаного фермерським господарством «Джерело» та відчудженого ОСОБА_2 ; бази, розташованої по пров. Комарова АДРЕСА_2 смт. Арбузинка; автомобіля КАМАЗ 5320 державний номерний знак НОМЕР_1 з причепом державний номерний знак НОМЕР_2 ; трактора колісного «БЕЛАРУС» - 82.1, 2016 року випуску, заводський номер НОМЕР_3 , двигун № НОМЕР_4 , зареєстрованого за фермерським господарством «Джерело»; трактора колісного ХТА-200В, 2014 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_5 , заводський номер 21-11199, зареєстрованого за фермерським господарством «Слівінський Вадим Леонідович»; комбайну зернозбирального КЗС-812-02 «ПАЛЕССЕ GS 812», 2008 року випуску, зареєстрованого за фермерським господарством «Джерело», реєстраційний номер № НОМЕР_6 , заводський № НОМЕР_7 , двигун № НОМЕР_8 ; комбайну зернозбирального КЗС-812-02 «ПАЛЕССЕ GS 812», 2011 року випуску, зареєстрованого за фермерським господарством «Слівінський Вадим Леонідович», державний реєстраційний номер НОМЕР_9 , заводський № НОМЕР_10 , двигун № НОМЕР_11 ; культиватор КРНВ -5.6-02, 2008 року випуску, заводський № НОМЕР_12 , власником якого є фермерське господарство «Джерело»; сівалки УПС-12, 2006 року випуску, заводський номер НОМЕР_13 , власником якого є фермерське господарство «Джерело»; сівалки GREAT PLAINS, 1992 року випуску, заводський номер GP 2773Z, власником якого є фермерське господарство «Слівінський Вадим Леонідович»; агрегату ґрунтообробного УДА-3.8-20, 2008 року випуску, заводський № НОМЕР_14 , власником якого є фермерське господарство «Джерело»; культиватора парового КПП-8, 2009 року випуску, порядковий номер НОМЕР_15 , реєстрацію не проходив; кукурудзозбиральної машини КМС-6-18, 2016 року випуску, порядковий номер 1410, реєстрацію не проходила; кукурудзозбиральної машини КМС-6-18, 2016 року випуску, порядковий номер 1461, реєстрацію не проходила.

Позивач мотивує свої вимоги тим, що він з 2006 по 2019 року перебував членом фермерських господарств «Джерело» та « ОСОБА_6 Леонідович». У травні 2019 року він виключений з членів господарств за особистою заявою, при виході питання про виділ йому його частки майна фермерськими господарствами не вирішувалось. Нерухоме майно фермерського господарства «Джерело» без його згоди було відчужено у особисту власність відповідачу ОСОБА_2 .

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні вимогу, заявлену у заяві про забезпечення позову підтримав та прохав суд її задовольнити. Пояснив, що кому саме на праві власності належали механічний ток та база фермерському господарству «Джерело» чи фермерському господарству «Слівінський Вадим Леонідович» йому невідомо. Влітку 2019 року вказані об`єкти нерухомості були продані ОСОБА_2 як фізичній особі, а не члену фермерського господарства. Документи про належність на праві власності фермерським господарствам автомобіля КАМАЗ 5320 державний номерний знак НОМЕР_1 з причепом державний номерний знак НОМЕР_2 ; культиватора парового КПП-8, 2009 року випуску, порядковий номер 204; кукурудзозбиральної машини КМС-6-18, 2016 року випуску, порядковий номер 1410; кукурудзозбиральної машини КМС-6-18, 2016 року випуску, порядковий номер 1461 суду він не має змоги надати на даний час.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши позивача, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Позов забезпечується шляхом, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року за №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Завданням забезпечення позову є негайне вжиття заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Відповідно, заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими позовними вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Тобто, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, у тому числі для запобігання потенційним труднощам щодо подальшого виконання такого рішення.

Згідно ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Із змісту позовної заяви вбачається, що між позивачем та фермерським господарствами «Джерело» та « ОСОБА_7 » дійсно виник спір щодо права позивача на 1/5 частину майна фермерського господарства «Джерело» та на 1/5 частину майна фермерського господарства «Слівінський Вадим Леонідович» як бувшого члена цих фермерських господарств. Таким чином, із суті заявленого спору слідує, що спір носить матеріально - правовий характер, а вказане позивачем майно у виді двох об`єктів нерухомості та одинадцяти об`єктів транспортних засобів є предметом спору.

В постанові Верховного Суду від 17.10.2018 року по справі № 183/5864/17-ц|61-38692св18 зазначено, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації.

Позивач у позовній заяві та в заяві про забезпечення позову вказує на те, що після його виходу з складу фермерських господарств, фермерські господарства здійснили відчуження двох об`єктів нерухомості на користь ОСОБА_2 .

За вказаних обставин, суд дійшов до висновку про те, що наведене обґрунтування є достатньою підставою для застосування заходів забезпечення позову, оскільки між сторонами виник реальний спір матеріально-правового характеру, відповідачі фермерське господарство «Джерело» та фермерське господарство «Слівінський Вадим Леонідович» являються власниками сільськогосподарської техніки, яка є спірною, та не мають обмежень в розпорядженні нею на користь інших осіб, обраний позивачем спосіб забезпечення позову є співмірним із заявленими позовними вимогами, а тому мається достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони проводити дії по відчудженню техніки може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Разом з цим, оскільки позивачем не надано правовстановлюючих документів, які б підтверджували право власності фермерського господарства «Джерело» та фермерського господарства «Слівінський Вадим Леонідович» на наступну техніку: автомобіль КАМАЗ 5320 державний номерний знак НОМЕР_1 з причепом державний номерний знак НОМЕР_2 ; культиватор паровий КПП-8, 2009 року випуску, порядковий номер НОМЕР_15 ; кукурудзозбиральну машину КМС-6-18, 2016 року випуску, порядковий номер 1410; кукурудзозбиральну машину КМС-6-18, 2016 року випуску, порядковий номер 1461, на даному етапі розгляду справи суд вважає за необхідне відмовити у забезпеченні позову щодо останнього майна.

Крім того, не підлягає задоволенню заява і в частині заборони відчудження бази та механічного току з метою забезпечення відсутності порушень права особи, яка на даний час володіє цим майном, оскільки позивачем теж не надано правовстановлюючих документів на це майно та надано пояснення у судовому засіданні, що вказане майно на даний час перебуває у власності ОСОБА_2 .

На підставі викладеного суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви.

Керуючись ст. ст. 259, 260 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Заборонити фермерському господарству «Джерело» (код 20889798) вчиняти дії самостійно і з наданням повноважень третім особам по відчудженню наступного рухомого майна:

- трактора колісного «БЕЛАРУС» - 82.1, 2016 року випуску, заводський номер НОМЕР_3 , двигун № НОМЕР_4 ;

- комбайна зернозбирального КЗС-812-02 «ПАЛЕССЕ GS 812», 2008 року випуску, реєстраційний номер № НОМЕР_6 , заводський № НОМЕР_7 , двигун № НОМЕР_8 ;

- культиватора КРНВ -5.6-02, 2008 року випуску, заводський № 28;

- сівалки УПС-12, 2006 року випуску, заводський номер 138;

- агрегату ґрунтообробного УДА-3.8-20, 2008 року випуску, заводський № 6079.

Заборонити фермерському господарству «Слівінський Вадим Леонідович» (код 20885101) вчиняти дії самостійно і з наданням повноважень третім особам по відчудженню наступного рухомого майна:

-трактора колісного ХТА-200В, 2014 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_5 , заводський номер 21-11199;

-комбайна зернозбирального КЗС-812-02 «ПАЛЕССЕ GS 812», 2011 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_9 , заводський № НОМЕР_10 , двигун № НОМЕР_11 ;

-сівалки GREAT PLAINS, 1992 року випуску, заводський номер НОМЕР_16 .

У задоволенні решти вимог відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області на протязі 15 днів з дня отримання її копії.

Суддя Т.М.Кологрива