Ухвала

26 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 522/20275/15-ц

провадження № 61-31531св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Сердюка В. В., Грушицького А. І., Фаловської І. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк»,

треті особи: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію акціонерного товариства «Дельта Банк», ОСОБА_2 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 10 березня 2017 року в складі судді Кічмаренко С. М. та рішення Апеляційного суду Одеської області від 10 жовтня 2017 року в складі колегії суддів: Колеснікова Г. Я., Вадовської Л. М., Ващенко Л. Г.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів

У вересні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») про визнання договору банківського вкладу дійсним та стягнення коштів.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що 18 лютого 2015 року між ним та ПАТ «Дельта Банк» укладений договір банківського вкладу (депозиту) «Найкращій від Миколая», згідно з умовами якого розмір вкладу склав 5 100,00 доларів США, з процентною ставкою 5,5 % річних на строк до 19 травня 2015 року.

Додатковою угодою до договору від 18 лютого 2015 року сторони домовилися викласти пункт 1.8 статті 1 договору банківського вкладу (депозиту) в наступній редакції: « Зарахування вкладу на рахунок здійснюється з власного поточного або вкладного (депозитного) рахунку вкладника, відкритого в банку, або шляхом перерахування з відкритого в банку поточного рахунку іншої фізичної особи - резидента, або готівкою через касу банку в день укладання сторонами цього договору. Виключно для цілей цього договору сторони домовились, що умови пункту 5.11 правил до відносин, що виникають на підставі до цього договору, не застосовуються. У разі, якщо в день укладення сторонами цього договору не буде здійснено зарахування (перерахування) коштів, що становлять суму вкладу на рахунок, цей договір вважається таким, що не був укладений.

На виконання умов договору з рахунку № НОМЕР_1 , який належав ОСОБА_3 та був відкритий у ПАТ «Дельта Банк», перераховано 5 100,00 доларів США на депозитний рахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_2 .

Посилаючись на те, що він виконав свої зобов`язання за договором депозиту, а Фонд гарантування вкладів фізичних осіб відмовився повернути йому кошти за вкладом, позивач просив суд визнати дійсним договір банківського вкладу (депозиту) від 18 лютого 2015 року, що укладений між ним та ПАТ «Дельта Банк», стягнути з ПАТ «Дельта Банк» за договором банківського вкладу (депозиту) 136 976,38 грн та нараховані відсотки станом на 02 березня 2015 року.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 10 березня 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано дійсним договір банківського вкладу (депозиту) від 18 лютого 2015 року, який укладений між ОСОБА_1 та ПАТ «Дельта Банк». Стягнуто з ПАТ «Дельта Банк» на користь ОСОБА_1 за договором банківського вкладу (депозиту) від 18 лютого 2015 року 5 100,00 доларів США, що еквівалентно 136 976,38 грн.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив із того, що з вини відповідача позивача не було визнано кредитором банку, у зв`язку з чим він не має можливості задовольнити свої вимоги в порядку, передбаченому Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 10 жовтня 2017 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким відмовлено ОСОБА_1 в задоволенні заявлених позовних вимог.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову в задоволенні заявлених позовних вимог, апеляційний суд виходив із того, що вимоги позивача про визнання у судовому порядку дійсним договору банківського вкладу (депозиту) від 18 лютого 2015 року, що укладений між сторонами у справі, який не визнаний у встановленому законом порядку недійсним, не ґрунтуються на законі.

При цьому, оскільки в банку введено тимчасову адміністрацію та запроваджено процедуру ліквідації, що унеможливлює стягнення коштів за договором банківського вкладу, аніж як це передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а тому вимоги позивача про стягнення з ПАТ «Дельта Банк» за договором банківського вкладу (депозиту) 136 976,38 грн та нарахованих відсотків на його користь, станом на 02 березня 2015 року, задоволенню не підлягають.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги

У листопаді 2017 року ПАТ «Дельта Банк» подало до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 10 березня 2017 року та рішення Апеляційного суду Одеської області від 10 жовтня 2017 року, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та змінити рішення апеляційного суду в частині обґрунтування мотивувальної частини, ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні заявлених позовних вимог з підстав необґрунтованості та незаконності заявлених позовних вимог, обґрунтовуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

У касаційній скарзі заявник вказує на те, що апеляційний суд безпідставно визнав, що договір банківського вкладу недійсним не визнався, а тому враховуючи презумпцію правомірності правочинів він є дійсним, не надавши при цьому оцінки доводам апеляційної скарги, в яких зазначалося, що спірний договір банківського вкладу укладений з порушенням вимог закону, а тому він є нікчемним в силу закону, та не підлягає визнанню недійсним.

Умовою, що призвела до нікчемності правочину, є не лише сам факт укладення договору банківського вкладу в той час, коли банк був обмежений у своїй діяльності, а й факт зарахування коштів з рахунку третьої особи, що заборонено чинним законодавством. Тобто в цьому випадку пільги отримав позивач, оскільки він не залучав власних коштів у вклад, та ОСОБА_4 , оскільки останній отримав переваги перед іншими кредиторами на отримання свого вкладу, нехтуючи порядком, передбаченим Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» на виплату вкладу в разі ліквідації банку.

На момент введення в банку тимчасової адміністрації ОСОБА_2 мав суму коштів, що перевищувала гарантований Фондом розмір, тому допустив роздроблення свого вкладу на вкладні рахунки інших осіб, що суперечило вимогам чинного законодавства.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 грудня 2017 року відкрито касаційне провадження у зазначеній цивільній справі, витребувано матеріали справи та надано строк для подання заперечень на касаційну скаргу.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів»), за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У травні 2018 року Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ зазначену справу передано до Верховного Суду.

Відповідно до підпунктів 2.3.2, 2.3.4, 2.3.13, 2.3.49 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року № 30, зі змінами та доповненнями, постанови Пленуму Верховного Суду від 24 травня 2019 року № 8 «Про здійснення правосуддя у Верховному Суді» та рішення зборів суддів Касаційного цивільного суду від 28 травня 2019 року № 7 «Про заходи, спрямовані на своєчасний розгляд справ і їх вирішення у розумні строки», у зазначеній справі призначено повторний автоматизований розподіл.

Справу розподілено судді-доповідачу.

Позиція та висновки Верховного Суду

Відповідно до частини п`ятої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», треті особи: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію акціонерного товариства «Дельта Банк», ОСОБА_2 , про визнання договору банківського вкладу дійсним та стягнення коштів, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 10 березня 2017 року та рішення Апеляційного суду Одеської області від 10 жовтня 2017 року призначити до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Сердюк

А. І. Грушицький

І. М. Фаловська