Справа № 755/8167/18
У Х В А Л А

іменем України

20 лютого 2019 року суддя Деснянського районного суду м. Києва Саламон О.Б. розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики в розмірі 3228537,12 грн.

18.02.2019 р. від представника позивача до суду подано заяву про забезпечення позову, а саме накладення арешту на частки ОСОБА_3 в статутних капіталах ТОВ «СК «ДИВО-БУД», ТОВ «СВС ПРОФБУД-Центр», ТОВ «КЛАСИК», ТОВ «МЯЕР-І-КУР ОСТ», ТОВ «ГРАДБУД-1».

Заява мотивована тим, що відповідач всіляко ухиляється від повернення суми позики, у зв'язку з чим, враховуючи ціну позову, є необхідним накладення арешту на майно відповідача.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Згідно зі ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. У відповідності до ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно, забороною вчиняти дії.

Відповідно до ст. 149 ч. 2 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Зі змісту п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» вбачається, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

У пункті 5 вказаної вище Постанови також роз'яснено, зокрема, що суд не повинен вживати таких заходів забезпечення позову, які пов'язані із втручанням у внутрішню діяльність господарських товариств (наприклад, забороняти скликати загальні збори товариства, складати список акціонерів, що мають право на участь у них, надавати реєстр акціонерів та приміщення для проведення зборів, підбивати підсумки голосування з питань порядку денного тощо).

Враховуючи, що предметом позову, який перебуває в провадженні суду є стягнення з відповідача значної суми боргу за договором позики, суд вважає за необхідне частково задовольнити заяву, подану представником позивача, та забезпечити позов.

У відповідності до Витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відповідачу належать частки в статних капіталах ТОВ «СК «ДИВО-БУД», ТОВ «СВС ПРОФБУД-Центр», ТОВ «КЛАСИК», ТОВ «МЯЕР-І-КУР ОСТ», ТОВ «ГРАДБУД-1».

В той же час, суд вважає, що стороною позивача обрано неправильний та недопустимий спосіб забезпечення позову в частині накладення арешту на частки відповідача в статутних капіталах товариств, враховуючи те, що вказане може призвести до втручання в діяльність господарських товариств, які не залучені до участі у справі.

У відповідності до ст. 115 ЦК України та ст. 85 ГК України, господарське товариство є власником майна, переданого йому учасниками у власність як вклад до статутного капіталу.

Отже, грошові кошти внесені відповідачем до статутного капіталу зазначених в заяві товариств, є власністю товариств, а отже накладення на них арешту призведе до втручання в їх господарську діяльність та порушення прав осіб, які не залучені до участі у справі.

Між тим, стороною позивача не надано доказів співмірності вимог позову та забезпечення позову шляхом накладення арешту на всі, вказані в заяві, частки відповідача в статутних капіталах товариств.

При цьому, беручи до уваги предмет позову та необхідність забезпечення збалансованості інтересів сторін, та те, що невжиття забезпечення позову може унеможливити поновлення порушених прав позивача, суд вважає за необхідне обрати інший вид забезпечення позову ніж вказаний в заяві, а саме заборонити відповідачу вчиняти дії з відчуження частки в статутному капіталі ТОВ «СК ДИВО-БУД» та заборонити державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань проводити державну реєстрацію змін до установчих документів ТОВ «СК ДИВО-БУД» щодо переходу та припинення права власності ОСОБА_3 на частку в статутному капіталі ТОВ «СК ДИВО-БУД» у розмірі 56,5%, що становить 5 592 867, 2 грн.

Суд вважає вказаний спосіб забезпечення позову достатнім та спроможним забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, відповідає вимогам позову.

Крім вказаного, суд не вбачає підстав для застосування зустрічного зобов'язання.

Керуючись ст. ст. 149, 150, 151, 153 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики - задовольнити частково.

Забезпечити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики шляхом заборони ОСОБА_3 вчинення дій з відчуження належної йому частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «СК ДИВО-БУД» (, м. Київ, вул. Будіндустрії, 5), в розмірі 56,5%, яка становить 5 592 867, 2 грн.

Заборонити державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань проводити державну реєстрацію змін до установчих документів Товариства з обмеженою відповідальністю «СК ДИВО-БУД» (, м. Київ, вул. Будіндустрії, 5) щодо переходу та припинення права власності ОСОБА_3 на частку в статутному капіталі ТОВ «СК ДИВО-БУД» у розмірі 56,5%, що становить 5 592 867, 2 грн.

Направити ухвалу на виконання до Відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців Голосіївської РДА в м. Києві для виконання.

В іншій частині вимог заяви - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання її суддею.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання протягом п'ятнадцяти днів, з дня складання її повного тексту.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Деснянський районний суд міста Києва.

Стягувач ОСОБА_1 - РНОКПП НОМЕР_1, АДРЕСА_1.

Боржник ОСОБА_3 - РНОКПП НОМЕР_2, АДРЕСА_2.

Повний текст ухвали суду складено 20.02.2019 р.

Суддя О.Б. Саламон