Ухвала

Іменем України

19 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 449/1230/16-ц

провадження № 61-16545ск19

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Сердюка В. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Фаловської І. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Львівського апеляційного суду від 30 липня 2019 року у складі колегії суддів:

Шундри М. М., Левика Я. А., Стріс Л. Б.,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просила визнати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 , посилаючись на те, що останні більше шести місяців у ній не проживають.

Ухвалою Перемишлянського районного суду Львівської області від 22 грудня

2016 року відкрито провадження у справі.

Постановою Львівського апеляційного суду від 30 липня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення, ухвалу Перемишлянського районного суду Львівської області від 22 грудня 2016 року залишено без змін.

28 серпня 2019 року ОСОБА_3 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на та постанову Львівського апеляційного суду від 30 липня 2019 року, в якій, посилаючись на порушення судами апеляційної інстанції норм процесуального права, просить оскаржуване судове рішення скасувати та направити справу для продовження розгляду до апеляційного суду для продовження розгляду.

Касаційна скарга мотивована тим, що розгляд справи в апеляційному суді відбувся в порушення принципу змагальності та рівності сторін, оскільки судом апеляційної інстанції було розглянуто скаргу за його відсутності, за наявності клопотання про відкладення розгляду справи та повідомлення суду поважних причин такої неявки.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до частини п`ятої статті 394 ЦПК України у разі якщо суддя-доповідач дійде висновку, що подана касаційна скарга є необґрунтованою, вирішення питання про відкриття провадження здійснюється постійною колегією суддів, до складу якої входить суддя-доповідач.

Разом із тим, як зазначено у частині п`ятій статті 394 ЦПК України, якщо жоден суддя із складу колегії не дійде висновку про необхідність відкриття касаційного провадження через необґрунтованість скарги, колегія суддів постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.

Зі змісту оскаржуваного судового рішення Верховний Суд встановив, що касаційна скарга є очевидно необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо їх незаконності та неправильності.

Такий висновок суд зробив з огляду на таке.

Право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Якщо законом визначений порядок для вчинення певних дій, такий порядок в силу вимог вітчизняного та Європейського законодавства повинен дисциплінувати осіб, що звертаються до суду та не допустити судовий процес у безладний рух, так як право на суд не є абсолютним.

Відповідно до частини другої статті 128 ЦПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою.

Згідно з частиною п`ятою статті 128 ЦПК України судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно.

Відповідно до частини третьої статті 368 ЦПК України розгляд справи в суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 371 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Розглядаючи апеляційну скаргу ОСОБА_3 , без участі відповідачів у справі, апеляційний суд у постанові вказав, що від заявника надійшло письмове клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із перебуванням за кордоном, про те вважав за можливе розгляд апеляційної скарги без апелянта, оскільки не визнавав явку сторін обов`язковою в судовому засіданні

Правильним є висновок апеляційного суду про те, що розгляд апеляційної скарги можливий за наявними в матеріалах справи доказами без участі апелянта

ОСОБА_3 , оскільки явка сторін у справі не визнана судом обов`язковою. Крім того, апеляційним судом взято до уваги тривалість розгляду справив в апеляційному суду.

Виходячи з вищевказаного, посилання заявника в касаційній скарзі на порушення принципів рівності учасників процесу та змагальності сторін, які є складовими права на справедливий суд, не знайшли свого підтвердження, оскільки спростовані висновками, викладеними в постанові Львівського апеляційного суду від 30 липня 2019 року.

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Враховуючи, що зазначені у касаційній скарзі доводи щодо порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права не знайшли свого підтвердження, правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, що свідчить про необґрунтованість скарги, а отже, відсутні підстави для відкриття касаційного провадження.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою, п`ятою і шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Львівського апеляційного суду від 30 липня 2019 року, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:В. В. Сердюк А. І. Грушицький І. М. Фаловська