Справа № 2-944/10
Провадження № 22-ц/801/509/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Цибульський О. Є.
Доповідач:Рибчинський В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2019 рокуСправа № 2-944/10м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд складі колегії суддів судової палати

у цивільних справах:

судді-доповідача Рибчинського В.П.,

суддів: Денишенко Т.О., Голоти Л.О.,

за участі секретаря судового засідання Топольської В.О., представника заінтересованої особи ОСОБА_3 - адвоката Середюк О.В., представника ПАТ «Державний ощадний банк України» Бокового Ю.Є., розглянувши апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України» в особі філії - Вінницьке обласне управління АТ «Ощадбанк» на ухвалу Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області, ухвалене 19 грудня 2018 року під головуванням судді Цибульського О.Є. в м. Могилів-Подільський, у цивільній справі за заявою публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України» в особі філії - Вінницьке обласне управління АТ «Ощадбанк», заінтересовані особи: ОСОБА_3, ОСОБА_6 про поновлення строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання,

в с т а н о в и в:

До Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області ПАТ "Державний ощадний банк України» в особі філії - Вінницьке обласне управління АТ «Ощадбанк» звернулось з заявою про поновлення строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання, мотивованою тим, що 24 вересня 2010 року Могилів-Подільським міськрайонним судом за наслідками розгляду цивільної справи № 2-944/2010 ухвалено рішенням, яким задоволено позов ВАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_3, ОСОБА_6 про солідарне стягнення суми боргу в розмірі 57 223,26 доларів США, звернення на предмет застави та розірвання кредитного договору. Рішення суду набрало законної сили 05 жовтня 2010 року.

06.10.2010 року судом оформлено та видано виконавчі листи. 07 жовтня 2010 року ОСОБА_3 звернувся до банку із заявою про не вчинення дій з примусового виконання рішення суду, боржник зобов'язався сплачувати самостійно суму боргу.

28.09.2011 року боржник звернувся до банку із заявою про надання дозволу на реалізацію предмету застави, за ціною, визначеною на підставі проведеної незалежної оцінки. 12 жовтня 2011 року між банком, боржником та ОСОБА_7 підписано договір купівлі-продажу автомобіля з відстрочкою платежу. З метою добровільного виконання рішення суду боржником було здійснено ряд платежів останні з яких здійснено 27.09.2013 в сумі 300,00 доларів США, 28.01.2014 року в сумі 300,00 доларів США, 28.03.2014 - 100,00 доларів США. В подальшому ОСОБА_3 припинив добровільно виконувати рішення суду у справі № 2-944/2010 року.

З метою захисту своїх інтересів, 11.12.2015 року банк звернувся до Могилів-Подільського ВДВС із заявою про примусове виконання рішення суду, однак 22.12.2015 у відкритті виконавчого провадження було відмовлено у зв'язку із пропуском банком строків пред'явлення виконавчих листів до виконання. Банком постанова не оскаржувалась.

В подальшому банку стало відомо про те, що ОСОБА_3 проживає у м. Вінниця. 11.01.2016 року банк звернувся до Вишенського відділу ДВС Вінницького МУЮ із заявою про примусове виконання рішення суду. За результатами розгляду заяви 16.01.2016 відкрито виконавче провадження. Однак, 30.03.2017 ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду постанову про відкриття провадження скасовано.

Заявник вказує, що строк пред'явлення виконавчого листа до виконання переривався, оскільки з 06 жовтня 2010 року по 28 березня 2014 року боржник погашав заборгованість. Тобто, строк пред'явлення виконавчих документів закінчився лише 28.03.2017 року. Заявник звертався в межах вказаного строку до Могилів-Подільського ВДВС та Вишенського ВДВС м. Вінниця, однак 29.06.2017 виконавчі листи повернуто Центральним ВДВС м. Вінниця у зв'язку з пропуском строку для пред'явлення виконавчих листів до виконання.

Заявник вважає, що строк було пропущено з поважних причин, тому звернувся до суду з заявою в якій просить поновити строк на пред'явлення до виконання виконавчого листа № 2-944/2010 виданого 06.10.2010 Могилів-Подільським міськрайонним судом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_3 на користь АТ «Ощадбанк» заборгованості за кредитним договором в сумі 57 233,26 доларів США.

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 19 грудня 2018 року в задоволенні заяви про поновлення строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання відмовлено.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду ПАТ "Державний ощадний банк України» в особі філії - Вінницьке обласне управління АТ «Ощадбанк» подало апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просило оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нове судове рішення, яким заяву ПАТ "Державний ощадний банк України» в особі філії - Вінницьке обласне управління АТ «Ощадбанк» задовольнити.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Залишаючи без задоволення заяву ПАТ "Державний ощадний банк України» в особі філії - Вінницьке обласне управління АТ «Ощадбанк»про поновлення строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання суд першої інстанції виходив з того, що заявником не було доведено поважності причин пропуску строку на пред'явлення виконавчого документа до виконання, а тому відсутні правові підстави для його поновлення.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 24 вересня 2010 року Могилів-Подільським місьрайонним судом Вінницької області ухвалено рішення у цивільній справі № 2-944/2010 за позовом ВАТ "Державний ощадний банк України" до ОСОБА_3, ОСОБА_6 про стягнення боргу, звернення стягнення на заставне майно та розірвання кредитного договору. Даним рішенням було стягнуто з ОСОБА_3 заборгованість на користь ВАТ "Ощадбанк". 06.10.2010 за заявою стягувача суд видав відповідні виконавчі листи, зокрема, виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_3 на користь банку боргу по договору кредиту (а.с.180-182).

28.09.2011 року боржник звернувся до банку із заявою про надання дозволу на реалізацію предмету застави, за ціною, визначеною на підставі проведеної незалежної оцінки. 12 жовтня 2011 року між банком, боржником та ОСОБА_7 підписано договір купівлі-продажу автомобіля з відстрочкою платежу. З метою добровільного виконання рішення суду боржником було здійснено ряд платежів останні з яких здійснено 27.09.2013 в сумі 300,00 доларів США, 28.01.2014 року в сумі 300,00 доларів США, 28.03.2014 - 100,00 доларів США. В подальшому ОСОБА_3 припинив добровільно виконувати рішення суду у справі № 2-944/2010 року (а.с.183,190-193).

В грудні 2015 року вказаний вище виконавчий лист та інші виконавчі листи по даній справі стягувачем було пред'явлено до Могилів-Подільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби, однак постановами, зокрема, ВП № за ЄДРВП 49707536 від 22.12.2015 державний виконавець відмовив у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання листів в зв'язку з пропуском строку подачі виконавчих документів до виконання і повторно такі листи на виконання до відділу не надходили (а.с.184).

Як вказувала представник скаржника під час розгляду заяви та не заперечувалось представником стягувача, постанова державного виконавця Могилів-Подільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ВП № за ЄДРВП 49707536 від 22.12.2015 про повернення виконавчого листа про стягнення боргу з ОСОБА_3 на користь банку з підстав пропуску строку його подачі до виконання стягувачем не оскаржувалась.

В подальшому, 16.01.2016, державним виконавцем Вишенського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції Скотницькою Л.В. відкрито виконавче провадження ВП №49816928 про примусове виконання виконавчого листа виданого 06.10.2010 Могилів-Подільським міськрайонним судом Вінницької області у справі № 2-944/2010, в частині стягнення з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання якого: АДРЕСА_1 боргу на користь банку, тобто не за місцем проживання боржника, оскільки банк дізнався, що боржник проживає в м. Вінниця (а.с.185).

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 30.03.2017 скасовано постанову про відкриття виконавчого провадження № 49816928 від 16.01.2016, винесену державним виконавцем Вишенського ВДВС Вінницького міського управління юстиції Скотницькою Лесею Василівною на підставі виконавчого листа № 944/2010 виданого 06 жовтня 2010 року Могилів-Подільським міськрайонним судом Вінницької області (а.с.186-188).

За ст. 22 Закону «Про виконавче провадження» № 606-ХIV від 21.04.1999 року виконавчі документи можуть бути пред'явлені на виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України № 2147-VIII від 03.10.2017 року, за яким Цивільний процесуальний кодекс України (далі ЦПК України) викладено у новій редакції.

Відповідно до пп. 9 п. 1 Перехідних положень ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно ч.6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02 червня 2016 року, який набрав чинності з 05 жовтня 2016 року, стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого листа до виконання має право звернутися із заявою про поновлення строку пред'явлення до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Так, ч.1ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII, виконавчі документи можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Відповідно до ст. 433 ЦПК України (в редакції, чинній на час розгляду заяви),у разі пропуску строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа, виданого іншими органами (посадовими особами), подається до суду за місцем виконання відповідного рішення.

Відповідно до ст. 21 Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VIII від 02 червня 2016 року, виконавчі документи щодо виконання судових рішень можуть бути пред'явленні на виконання протягом трьох років з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а у випадках, коли рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

Обов'язок щодо своєчасного пред'явлення виконавчого листа до виконання покладається на стягувача.

Підставою для поновлення строку пред'явлення до виконання виконавчого документа є наявність поважних причин такого пропуску, встановлення яких віднесено на розсуд суду, який у кожному конкретному випадку має в залежності від конкретних обставин встановити їх наявність та об'єктивну вагу для сторін та для справи. Зокрема, поважною причиною пропуску строку для пред'явлення документа до виконання є тривала хвороба стягувача, що перешкоджала вчиненню подібних дій, тривале відрядження тощо. Як поважні причини не слід розглядати перебування стягувача в омані, якщо у введенні в цей стан не винен боржник, щодо способу та порядку виконання судового рішення, або відсутність коштів у боржника для виконання зобов'язання тощо.

У разі пропуску строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк, якщо інше не передбачено законом, та у разі визнання причин пропуску поважними може поновити його (ст. 24 Закону України "Про виконавче провадження", ст. 433 ЦПК України).

Виходячи з аналізу зазначених норм права, суд при вирішенні відповідно до ст. 433 ЦПК України питання про поновлення строку для пред'явлення до виконання документа, виданого на підставі судового рішення, повинен з'ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, а відтак дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

У даному провадженні вирішується питання про поновлення строку для пред'явлення до виконання виконавчого листа за судовим рішенням, яке набрало законної сили 05.10.2010 року, а тому для правильного вирішення даного питання мають значення лише обставини, які об'єктивно унеможливлювали чи утруднювали отримання Банком виконавчих листів і пред'явлення їх до виконавчої служби.

З матеріалів справи вбачається, що 06.10.2010 за заявою стягувача суд видав відповідні виконавчі листи, зокрема, виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_3 на користь банку боргу по договору кредиту (а.с.180-182).

Строк пред'явлення виконавчого листа до виконання становить 3 роки.

В грудні 2015 року вказаний вище виконавчий лист та інші виконавчі листи по даній справі стягувачем було пред'явлено до Могилів-Подільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби.

Постановами, зокрема, ВП № за ЄДРВП 49707536 від 22.12.2015 державний виконавець відмовив у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання листів в зв'язку з пропуском строку подачі виконавчих документів до виконання і повторно такі листи на виконання до відділу не надходили (а.с.184).

Зазначене свідчить про те, що протягом майже п'яти років, заявником не вчинялись дії щодо пред'явлення виконавчих листів до виконання.

При цьому заява ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Вінницьке обласне управління АТ «Ощадбанк» обґрунтована намаганням добровільно врегулювати заборгованість відповідачів до спливу строку на пред'явлення виконавчих листів, проте доказів саме такого врегулювання спору заявником надано до суду не було.

Крім того, заявник зазначає, що не оскаржував постанови державного виконавця Могилів-Подільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби про відмову у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання листів в зв'язку з пропуском строку подачі виконавчих документів до виконання з тих підстав, що з неофіційних джерел стало відомо, про те, що ОСОБА_3 проживає в м. Вінниці.

Однак з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає за адресою: АДРЕСА_1

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Частинами 1, 6 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що ПАТ "Державний ощадний банк України» в особі філії - Вінницьке обласне управління АТ «Ощадбанк» не доведено поважності причин пропуску строку на пред'явлення виконавчого документа до виконання, а відтак, відсутні правові підстави для поновлення строку для пред'явлення вказаного виконавчого документа до примусового виконання.

Судове рішення відповідає вимогам ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки судові процедури повинні бути справедливими і розумними як до відповідача, так і до позивача.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Таким чином, ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального права і підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

В задоволенні апеляційної скарги публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Вінницьке обласне управління АТ «Ощадбанк» відмовити.

Ухвалу Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 19 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 28 лютого 2019 року.

Суддя-доповідач: В.П. Рибчинський

Судді: Л.О. Голота

Т.О. Денишенко