П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2019 року місто Київ

Єдиний унікальний номер справи 359/5237/18

Номер провадження 22-ц/824/3346/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Вербової І.М., суддів Андрієнко А. М., Шахової О. В.,

за участю секретаря судового засідання - Іваницької О. В.,

вивчивши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Княжичі» на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21 листопада 2018 року, постановлену під головуванням судді Борця Є.О., у справі за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Княжичі» про визнання права власності на земельну ділянку, за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Іванків» про забезпечення позову,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2018 року Тарасенко Ольга Василівна в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Іванків» звернулась до Бориспільського міськрайонного суд Київської області із заявою про вжиття заходів забезпечення позову та просила накласти арешт на земельні ділянки з кадастровими номерами: НОМЕР_1, площею 1,2566 га, НОМЕР_2, площею 6,7744 га, НОМЕР_3, площею 30,276 га, НОМЕР_4, площею 2,5001 га, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Княжичі», та оголосити заборону їх відчуження.

У листопаді 2018 року Нікітін Олексій Сергійович в інтересах ТОВ «Будівельна компанія «Княжичі» звернувся до суду з клопотанням про вжиття зустрічного забезпечення та просив вжити заходи зустрічного забезпечення позову в розмірі 19 241 523 грн. 69 коп.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду київської області від 21 листопада 2018 року(а.с. 77 - 82) заяву ТОВ «Агрофірма «Іванків» задоволено частково, накладено арешт на земельні ділянки: площею 2,5001 га з кадастровим номером НОМЕР_4, площею 6,7744 га з кадастровим номером НОМЕР_2, площею 30,276 га з кадастровим номером НОМЕР_3, площею 1,2566 га з кадастровим номером НОМЕР_1, розташовані в адміністративних межах Іванківської сільської ради Бориспільського району. Відмовлено в задоволенні заяви в частині додаткового оголошення заборони відчуження цих об'єктів нерухомого майна. Відмовлено в задоволенні клопотання ТОВ «Будівельна компанія «Княжичі» про застосування зустрічного забезпечення позову.

Не погоджуючись з вищевказаним судовим рішенням, Нікітін О. С. в інтересах ТОВ «Будівельна компанія «Княжичі» 26 грудня 2018 року направив апеляційну скаргу, у якій посилаючи на порушення норм матеріального та процесуального права, просив скасувати ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21 листопада 2018 року та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Скаржник зазначає, що на час його звернення з апеляційною скаргою ТОВ «Агрофірму «Іванків» не було залучено до участі у справі в якості третьої особи та позов останнього не прийнято до розгляду. У свою чергу, ТОВ «Агрофірма «Іванків» у своїй заяві про забезпечення позову посилається на докази, що містяться у позовній заяві.

Єдиним доказом, що підтверджує можливе ускладнення виконання рішення суду та був наданий ТОВ «Агрофірма «Іванків», є оголошення, розміщене на сайті ДОМІК.ЮА. Разом з тим, даний доказ був визнаний судом неналежним у розумінні ст. 77 ЦПК України.

На думку скаржника, заява про забезпечення позову не містить доказів, що арештовані земельні ділянки відповідача в минулому належали ТОВ «Агрофірмі «Іванків».

Крім того, відмова в задоволенні клопотання про зустрічне забезпечення позову з посиланням на відсутність вказівки на конкретний захід не відповідає вимогам процесуального закону. Суд при постановленні оскаржуваної ухвали не врахував шкоду, заподіяну інтересам відповідача, не зважаючи на те, що останнім було надано докази та розрахунок, завданої шкоди.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 15 січня 2019 року відкрито апеляційне провадження за поданою апеляційною скаргою, надано строк для подачі відзиву.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 24 січня 2019 року закінчено проведення підготовчих дій, справу призначено до розгляду в судове засідання з повідомленням учасників справи.

15 лютого 2019 року до Київського апеляційного суду надійшов відзив представника ТОВ «Агрофірма «Іванків» - адвоката ТарасенкоО.В., з підтвердженням направлення його копії учасникам справи, у якому останній вважає подану апеляційну скаргу необґрунтованою. Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відчуження скаржником спірних земельних ділянок у власність інших осіб унеможливить не тільки виконання рішення суду, але й в цілому задоволення позову, пред'явленого ТОВ «Агрофірма «Іванків». Крім того, заявник у такому разі буде змушений звертатися з іншими позовами до суду про визнання недійсними договорів про відчуження спірних земельних ділянок.

Крім того, оскаржуваною ухвалою було накладено арешт виключно на ті земельні ділянки, на які ТОВ «Агрофірма «Іванків» просить визнати право власності, що свідчить про дотримання принципу співмірності із заявленими позовними вимогами.

До того ж, арешт земельних ділянок полягає лише у тимчасовому обмеженні права ТОВ «БК «Княжичі» розпоряджатися цими об'єктами нерухомого майна. Таким чином, вжитий судом захід забезпечення позову є виправданим.

У судовому засіданні представник ТОВ «Будівельна компанія «Княжичі» - адвокат Нікітін О.С. підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд її задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у ній.

Представник ТОВ «Агрофірма «Іванків» - адвокат Поддимай А.Б. заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, підтримав письмовий відзив.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судове засідання не з'явились, про дату, час та місце слухання справи повідомлені належним чином, у зв'язку з чим колегія суддів вважала за можливе на підставі ч.2 ст.372 ЦПК України розглядати справу за їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши доводи та заперечення представників ТОВ «Агрофірма «Іванків» та ТОВ «Будівельна компанія «Княжичі», які з'явились у судове засідання, з'ясувавши обставини справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Так, частково задовольняючи заяву ТОВ «Агрофірма «Іванків» про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що заявник просить накласти арешт виключно на ті земельні ділянки, на які він просить визнати за ним право власності, що свідчить про те, що зазначений захід забезпечення позову є повністю спірмірним із заявленими позовними вимогами, крім того, арешт земельних ділянок полягає лише в тому, що ТОВ «БК «Княжичі» позбавляється можливості тільки розпоряджатися цими об'єктами нерухомого майна, вжиття заходів забезпечення позову жодним чином не вплине на господарську діяльність ТОВ «БК «Княжичі».

Крім того, суд відмовив ТОВ «БК «Княжичі» у зустрічному забезпеченні, оскільки відсутня жодна загроза, що у зв'язку з накладенням арешту на земельні ділянки ТОВ «БК «Княжичі» будуть заподіяні збитки, крім того, у прохальній частині клопотання Нікітіним О.С. навіть не зазначено заходів зустрічного забезпечення, який належить застосувати до ТОВ «Агрофірма «Іванків». Крім того, зустрічне забезпечення у розмірі 19 241 523 грн. 69 коп. є явно не співрозмірним арешту чотирьох земельних ділянок.

Виходячи зі змісту частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Так, частинами 1,2 статті 149 ЦПК України визначено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Виходячи з роз'яснень п.4 постанови Пленуму Верховного суду України №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Частинами 1-4 статті 154 ЦПК України передбачено, що суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову. Суд зобов'язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: 1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або 2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Отже, забезпечення позову - це заходи цивільного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим. Вони повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову. Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі для попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Так, відповідно до ч.2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з матеріалів справи, в провадженні Бориспільського міськрайонного суду Київської області перебуває справа за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ТОВ «Будівельна компанія «Княжичі» про визнання права власності.

У листопаді 2018 року О.В. Тарасенко в інтересах ТОВ «Агрофірма «Іванків» звернулась з позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, порушила питання, крім іншого, про визнання права власності Товариства на земельні ділянки з кадастровими номерами НОМЕР_1, площею 1,2566 га, НОМЕР_2, площею 6,7744 га, НОМЕР_3, площею 30,276 га та НОМЕР_4, площею 2,5001 га, які розташовані у селі Іванків Бориспільського району Київської області.

Крім того, Тарасенко О.В. в інтересах ТОВ «Агрофірма «Іванків» звернулась до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову та просила накласти арешт на земельні ділянки з кадастровими номерами: НОМЕР_1, площею 1,2566 га, НОМЕР_2, площею 6,7744 га, НОМЕР_3, площею 30,276 га, НОМЕР_4, площею 2,5001 га, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Княжичі», та оголосити заборону їх відчуження.

На час постановлення оскаржуваної ухвали про забезпечення позову, питання щодо залучення до участі у справі ТОВ «Агрофірму «Іванків» у справі в якості третьої особи з самостійними вимогами щодо предмета спору - не вирішено, позов не прийнято.

У свою чергу, Нікітін О.С. в інтересах ТОВ «Будівельна компанія «Княжичі» звернувся до суду з клопотанням про вжиття зустрічного забезпечення в розмірі 19 241 523 грн. 69 коп.

В ході перегляду оскаржуваної ухвали, колегія суддів дійшла висновку, що частково задовольняючи заяву ТОВ «Агрофірма «Іванків» про забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельні ділянки з кадастровими номерами НОМЕР_1, площею 1,2566 га, НОМЕР_2, площею 6,7744 га, НОМЕР_3, площею 30,276 га та НОМЕР_4, площею 2,5001 га, які розташовані у селі Іванків Бориспільського району Київської області, суд першої інстанції вірно виходив з того, що вказані земельні ділянки є предметом спору, ТОВ «Агрофірма «Іванків» порушує питання про визнання за Товариством право власності на ці об'єкти нерухомого майна, що свідчить про дотримання принципу співмірності із заявленими позовними вимогами.

Дійсно, невжиття вищезазначених заходів забезпечення позову може утруднити ефективний захист прав ТОВ «Агрофірма «Іванків», у чому пересвідчився суд першої інстанції.За наявності спору про право власності на майно, арешт цього нерухомого майна є єдиним можливим способом уникнути утруднення виконання рішення суду в майбутньому.

Крім того, арешт земельних ділянок полягає лише у тимчасовому обмеженні права ТОВ «БК «Княжичі» розпоряджатися цими об'єктами нерухомого майна та жодним чином не впливає на здійснення господарської діяльності ТОВ «БК «Княжичі».

Доводи апеляційної скарги про те, що на час звернення з апеляційною скаргою ТОВ «Агрофірму «Іванків» не було залучено до участі у справі в якості третьої особи та позов останнього не прийнято до розгляду, не свідчать про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права під час постановлення оскаржуваної ухвали, у зв'язку з чим такі доводи відхиляються колегією суддів.

Крім того, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії судового процесу, навіть до пред'явлення позову до суду, в той час як суд зобов'язаний вживати заходи забезпечення позову, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим. Вони повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову.

Що стосується відмови в зустрічному забезпеченні, колегія суддів вважає такий висновок суду законним та обґрунтованим, оскільки розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи, заходи зустрічного забезпечення мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованого судом, та розміром, яких може зазнати відповідач у зв'язку із забезпеченням позову.

У даному випадку, судом не встановлено, що ТОВ «БК «Княжичі» будуть заподіяні збитки, у зв'язку із накладенням арешту на вищезазначені земельні ділянки, крім того, порушуючи питання про зустрічне забезпечення представником заявника не було зазначено способу зустрічного забезпечення та обґрунтування щодо його розміру - 19 241 523 грн. 69 коп., що не є співмірним із забезпеченням позову.

Таким чином, в ході перегляду оскаржуваної ухвали колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, не впливають на законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали, а тому такі доводи відхиляються колегією суддів.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Княжичі» - залишити без задоволення.

Ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21 листопада 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повне судове рішення складено 28 лютого 2019 року.

Суддя-доповідач: І.М.Вербова

Судді: А. М. Андрієнко

О. В.Шахова