Справа № 415/6754/17
Провадження № 22-ц/810/604/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2019 року Луганський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Назарової М.В.,

суддів: Авалян Н.М., Стахової Н.В.,

за участю секретаря Сінько А.І.,

учасники справи: позивач - ОСОБА_1 , відповідач - Лисичанське комунальне спеціалізоване підприємство «Лисичанськводоканал»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Луганського апеляційного суду в м. Сєвєродонецьку

апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі свого представника - адвоката Ковтун Любові Яківні

на рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 14 червня 2019 року, ухваленого Лисичанським міським судом у складі: судді Фастовця В.М. в приміщенні того ж суду,

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Лисичанського комунального спеціалізованого підприємства «Лисичанськводоканал» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок підтоплення будинку,

в с т а н о в и в:

26 жовтня 2017 року позивач ОСОБА_1 звернулась із вказаним позовом до Лисичанського комунального спеціалізованого підприємства «Лисичанськводоканал», який мотивувала тим, що позивач є власником будинку з господарськими будівлями та земельної ділянки, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі Договору купівлі-продажу житлового будинку від 08.10.1998 р. та Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 08.10.1998 року, посвідчених приватним нотаріусом по Лисичанському міському нотаріальному округу Жихар Н.П., зареєстрованих в реєстрі під № 5232 та № 5234 відповідно.

Вздовж земельної ділянки позивача проходить водогін, що належить відповідачу та знаходиться у вкрай незадовільному стані: в ньому постійно виникають пориви та протікання, в результаті яких відбувається систематичне підтоплення належного позивачу будинку, який розташованій на земельній ділянці, що має ухил від проїжджої частини та придворова частина якого має суцільне бетонне вимощення на піщаній основі. Позивач неодноразово, впродовж кількох років, зверталась до відповідача та у вищестоящі органи із заявами про проведення ремонту водогону, але у відповідь отримувала лише формальні відписки. Фактично водогін до дня звернення до суду не відремонтовано, вода підтоплює будинок.

В результаті підтоплень частина будинку прийшла в непридатний стан, що підтверджено висновком з технічного обстеження будівель спеціаліста ОСОБА_3 , у зв`язку з чим позивачу завдано матеріальної шкоди, розмір якої згідно локального кошторису, складеного 12.09.2017 р. ТОВ «СЛАВЕНІЯ», становить 107 950,36 грн.

Також позивачу завдано моральну шкоду, що виявилася у моральних стражданнях, пов`язаних з ушкодженням власності позивача, цинічною поведінкою посадових осіб відповідача та погіршенням стану здоров`я, вимушеність позивача зі своєю родиною проживати в сирому, зруйнованому будинку та необхідністю його ремонту.

Позивач просила стягнути з відповідача на її користь відшкодування завданої внаслідок підтоплення будинку матеріальної шкоди в розмірі 107 950,36 грн., відшкодування моральної шкоди 10 000 грн., судовий збір 1719,5 грн., витрати на правову допомогу в сумі 2000 грн.

Відповідач надав заперечення на позовну заяву позивача та просив у задоволенні позову відмовити, оскільки відповідач надає послуги з водопостачання та водовідведення відповідно до «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 р. № 630 та Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених Наказом Мінжитлокомунгоспу від 27.06.2008р. № 190, і позивач є споживачем вказаних послуг за адресою: АДРЕСА_1 , особистий рахунок № НОМЕР_1 . Оскільки даний будинок приватний, не є багатоквартирним, тому посилання позивача на відшкодування шкоди, завданої внаслідок затоплення квартири, не відповідає дійсності.

Державними санітарними нормами та правилами утримання територій населених місць, затвердженими наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17.03.2011 р. за № 145, зокрема пп. 2.21, 2.22 визначено, що «2.21. Рідкі відходи (фекалії, сеча, помиї), що утворюються у житлових та громадських будівлях і спорудах за відсутності централізованого водопостачання та водовідведення, допускається зберігати у вигрібних ямах (вигребах). У разі наявності дворових вбиралень вигрібна яма може бути спільною. Вигріб повинен бути водонепроникним та мати щільно прилягаючу кришку. Об`єм вигребу розраховується виходячи з чисельності населення, що ним користується. 2.22. Вигреби повинні бути віддалені від меж земельних ділянок навчальних та лікувально-профілактичних закладів, стін житлових та громадських будівель і споруд, майданчиків для ігор дітей та відпочинку населення на відстань не менше 20 м.». Таким чином, за відсутності документів, які б підтвердили відповідність вигрібної ями законодавчо встановленим нормам на забудову та розміщення, неможливо стверджувати, що саме вплив рідини зі зливової ями не призводив до руйнування тривалий час фундаменту будинку.

Відповідач не погоджується з висновками експерта з технічного обстеження будівель і споруд, оскільки, експертиза самого водогону за даною адресою не проводилась, тому відповідні ствердження необґрунтовані та не повинні братися до уваги як недоведені.

Твердження позивача про витік води з водогону до цього часу та постійне підтоплення будинку не відповідає дійсності, що підтверджується копіями листів. Працівники ЛКСП Лисичанськводоканал » протягом 2015-2017 роках неодноразово здійснювали обстеження за адресою АДРЕСА_1 , 20.07.2017 року, огляд самого будинку та вуличного водоводу напроти будинку (на наявність витоків) проведено спільно зі спеціалістами Управління з виконання політики Лисичанської міської ради в галузі житлово-комунального господарства, витоків води не виявлено.Твердження позивача про відмову відповідача добровільно відшкодувати завдану матеріальну та моральну шкоду безпідставні у зв`язку з відсутністю подібних звернень до ЛКСП «Лисичанськводоканал».

Наданий позивачем висновок з технічного обстеження житлового будинку позивача здійснено відповідно до недіючих законодавчих актів, що ставить під сумнів правомірність як його здійснення, так і викладених у висновку фактів; детальний аналіз грунту не проводився, тому посилання на «пісчаний грунт» не підтверджено; факти пориву централізованого водопостачання в районі будинку позивача не заактовані; порив від 14.08.2015 року усунуто 18.08.2015 року; позивачем не усунуті перешкоди для доступу працівників відповідача до водогону шляхом звільнення від бетонного покриття, яке проходить над ним, та насаджень; факт промокання фундаменту саме водою з водогону, а не грунтовими водами, дощовими, після таїння снігу, водами з вигрібної ями тощо не доведено; рекомендації по усуненню дефектів в будівельних конструкціях будинку 1954 року забудови свідчать про амортизацію будинку та необхідність його вчасного ремонту власником.

Рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 14 червня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Лисичанського комунального спеціалізованого підприємства «Лисичанськводоканал» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок підтоплення будинку, відмовлено. Суд мотивував своє рішення тим, що Порядок проведення робіт з технічного обстеження житлового будинку позивача здійснено на підставі Указу Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України № 32/288 від 27.11.1997 р. та Наказу ДЕРЖБУДУ № 184/140 від 28.07.1999 р., «Методики проведення робіт з технічного обстеження. Порядок проведення робіт», які втратили чинність на підставі Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства № 193/507 від 11.07.2014 р. Під час обстеження не проводилося дослідження фізико-хімічних властивостей ґрунту, встановлення його пропускної здатності у разі насичення водою, кількість витоків води під час поривів та об`єм води під час таких поривів, данні щодо природних атмосферних опадів, температурний режим тощо, на підтвердження зазначеної у висновку інтенсивності підтоплення та його причин. Не проводилися і земельні роботи для підтвердження висновків щодо вимивання ґрунту з під основи фундаменту. В рекомендаціях по усуненню дефектів вказано, зокрема, про необхідність виконати монтаж систем водовідведення атмосферних опадів будівлі та підсилення фундаменту підбетонотуванням на глибину промерзання ґрунту, що свідчить про недоліки фундаменту з моменту побудови та недостатність усунення впливу природних опадів на стійкість несучої конструкції побудованого у 1954-му році будинку. Відсутність відповідних досліджень, вимірів та неврахування наведеної інформації робить неможливим зробити однозначний висновок про наявність причинно-наслідкового зв`язку між поривами водогону та нанесеній позивачці шкоди, що є необхідним для стягнення такої шкоди.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, позивач ОСОБА_1 в особі свого представника - адвоката Ковтун Любові Яківні звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій вважає, що суд невірно застосував норми матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають встановленим обставинам, тому просить скасувати оскаржуване рішення та задовольнити позовні вимоги.

Доводами апеляційної скарги є те, що експертом з технічного обстеження будівель та споруд ОСОБА_3 було допущено технічну помилку в главі «Методика проведення робіт…», яка була виправлена та виправлення надані суду, а порядок проведення робіт відповідає вимогам методичних вказівок і Стандарту Асоціації незалежних експертів України «Укрексперт» «Обстеження та оцінка технічного стану будівель та споруд». Організація та виконання робіт» та Національного стандарту України «Настанова щодо обстеження будівель і споруд для визначення та оцінки їх технічного стану» - ДСТУ-Н Б В.1.2-18:2016, тобто розділ «Порядок проведення робіт» з технічною помилкою не впливає на сам висновок «Результати обстеження будівельних конструкцій»; відповідач не надав докази, які спростовують висновок з технічного обстеження від 10.08.2017 року, згідно якого саме від пориву зовнішньої мережі центрального водопостачання, яка знаходиться за територією межі земельної ділянки будинку АДРЕСА_1 , сталося підтоплення будинку, а рельєф земельної ділянки має ухил від проїжджій частини провулку в сторону житлового будинку, причинний зв`язок між поривом водогону та шкодою, завданою будинку позивача, підтверджено Висновком, перепискою з відповідачем про неодноразові звернення позивача до відповідача протягом 2015-2017 років і відповіді про те, що заміна ділянки водогону по АДРЕСА_1 навпроти будинку позивача заплановано на 2-й квартал 2016 року, і до цього часу роботи не виконано. Наявні пошкодження будинку та категорія його технічного стану як третя (непридатний для нормальної експлуатації) відповідачем не заперечується. Клопотання про проведення експертизи відповідачем не заявлено та не надано висновків іншого експерта.

На апеляційну скаргу позивача від відповідача надійшов відзив, у якому відповідач просить залишити скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, оскільки позивачем не зазначено, які саме висновки суду не відповідають встановленим обставинам справи.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.07.2019 року головуючим у справі визначено суддю Назарову М.В., склад колегії - Кострицький В.В., Стахова Н.В.

Апеляційне провадження по справі було відкрито 29 липня 2019 року.

Повторним протоком автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.08.2019 року вилучено зі складу колегії суддю Кострицького В.В. у зв`язку з перебуванням у відпустці та замінено на нового суддю Авалян Н.М. Ухвалою суду від 09 серпня 2019 року справу призначено до апеляційного розгляду на 24 вересня 2019 року о 15-й. По справі оголошена перерва на 01 жовтня 2019 року о 17-й год.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, що брали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосування норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Вказаним вимогам оскаржуване рішення про відмову у задоволенні позову через недоведеність позовних вимог позивачем не відповідає з огляду на таке.

Відповідно до статті 1 Протоколу № 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним (статті 41 Конституції України).

Відповідно до статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Частиною 2 статті 22 Цивільного кодексу України передбачено, що збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Загальне положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди визначено у статті 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.

За правилами, передбаченими ст. ст. 16, 23, 1167 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї, у зв`язку із знищенням чи пошкодженням майна, приниженні честі, гідності та ділової репутації.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником будинку з господарськими будівлями та земельної ділянки, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі Договору купівлі-продажу житлового будинку від 08.10.1998 р. та власником земельної ділянки для обслуговування приватного житлового будинку та господарських будівель за вказаною адресою на підставі Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 08.10.1998 року, посвідчених приватним нотаріусом по Лисичанському міському нотаріальному округу Жихар Н.П., зареєстрованих в реєстрі під № 5232 та № 5234 відповідно (а.с. 5-6).

З технічного паспорту на вказане домоволодіння вбачається, що житловий будинок 1954 року забудови, та складається з трьох житлових кімнат, коридору, веранди, ванної та ніши, загальною площею 45,90 кв.м, житловою площею 32,60 кв. м (а.с. 91-93).

Відповідач Лисичанське комунальне спеціалізоване підприємство комунальне «Лисичанськводоканал» є юридичною особою, засновником якого є Лисичанська міська рада Луганської області, вид діяльності - монтаж водопровідних мереж, систем опалення та кондиціонування, очищення та постачання води, що підтверджено Витягом з єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 116-118).

Відповідно до розділу другого Статуту Лисичанського комунального спеціалізованого підприємства по видобутку, обробці, реалізації води та очищенню стоків «Лисичанськводоканал» (ідентифікаційний код 03339851) метою діяльності підприємства є, зокрема, забезпечення водопостачання міст Лисичанська, Новодружеська та прилеглих сіл (п. 2.1); основаними задачами діяльності підприємства є видобування підземних вод та експлуатація магістральних і розподільчих мереж, мереж водовідведення, очисних споруд (п. 2.2.); предметом діяльності, крім іншого - забір, очищення та постачання води; будівництво трубопроводів (п. 2.3.) (а.с. 114-116).

Позивачем надано суду її листування з відповідачем Лисичанським комунальним спеціалізованим підприємством «Лисичанськводоканал», Управлінням з виконання політики Лисичанської міської ради в галузі житлово-комунального господарства, Лисичанською міською радою, Департаментом житлово-комунального господарства та будівництва Луганської обласної державної адміністрації, прокуратурою Луганської області протягом 2015-2017 року з приводу пориву водогону у серпні 2015 року, коли витоки води потрапляли на дорогу та прибудинкову територію, проведення ремонтних робіт та заміні вуличного водоводу навпроти будинку позивача, який було заплановано на другий квартал 2016 року, а згодом - на третій квартал 2017 року, а також з приводу обстеження за зверненням ОСОБА_1 технічного стану будинку позивача у 2017 році Управлінням з виконання політики Лисичанської міської ради в галузі житлово-комунального господарства спільно з представником ЛКСП «Лисичанськводоканал», в ході якого встановлено, зокрема, що стіна кухні в місті розташування раковин має незначне злущування штукатурного шару, у ванній кімнаті спостерігається незначне просідання підлоги під ванною по відношенню до стіни (а.с. 49).

Відповідно до висновку з технічного обстеження від 10 серпня 2017 року житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , зробленого експертом ОСОБА_3 , яка має кваліфікаційний сертифікат відповідального виконавця окремих видів робіт (послуг), пов`язаних із створенням об`єкта архітектури, до видів робіт (послуг) якої відноситься технічне обстеження будівель і споруд (а.с. 72), зробленого на замовлення позивача ОСОБА_1 , аналіз технічного обстеження будівлі та будівельних конструкцій житлового будинку в ході проведення обстеження несучих огороджувальних конструкцій було встановлено: від пориву зовнішньої мережі централізованого водопостачання, яка знаходиться за територією межі земельної ділянки будинку АДРЕСА_1 ; рельєф земельної ділянки має ухил від проїзної частини провулку в сторону житлового будинку; дворова частина житлового будинку та при дворова частина (під`їзна) має бетонне суцільне вимощення на піщаній основі; внаслідок пориву мережі централізованого водопостачання, яка була під бетонним покриттям, вода просочувалася по піску та грунту під бетонним покриттям в сторону житлового будинку, зволожуючи та послаблюючи основу під ним;

на підставі даних факторів житловий будинок має втрату основними конструктивними елементами техніко-експлуатаційних показників (міцності, стійкості, надійності і т.ін.), тобто несучої здатності конструкцій будинку: фундаменту, цоколю, зовнішніх та внутрішніх стін, в результаті інтенсивного підтоплення та вимивання грунту з-під основи фундаменту, привело до обмежено виконання елементами будинку своїх функцій та непридатності до експлуатації підсобних приміщень житлового будинку: кухні, ванної кімнати, які є невід`ємною частиною будинку;

категорія технічного стану 3 (непридатна для нормальної експлуатації) (а.с. 62-95).

Позивачем ОСОБА_1 надано локальную смєту на будівельні роботи № 2-1-1 на частковий ремонт будинку по АДРЕСА_1 , складена на її замовлення 12 вересня 2017 року ТОВ «СЛАВЕНІЯ» вартість затрат для відновлення пошкоджень становить 107 950,36 грн. (а.с. 7-42).

Довід апеляційної скарги про те, що висновки суду не відповідають встановленим обставинам справи та наданим доказам, заслуговують на увагу.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Оскільки спірні правовідносини виникли між сторонами з приводу відшкодування завданої будинку позивача майнової шкоди внаслідок його підтоплення водою з належного відповідачу водогону, який має незадовільний стан, то предметом доказування у цьому випадку є власне шкода, тобто наявність втрат у майновій сфері позивача, протиправне діяння відповідача як особи, що завдала таку шкоду, причинний зв`язок між ними та вина відповідача.

Правовідносини, що виникли між сторонами по відшкодуванню завданої шкоди, не лежать в площині договірних правовідносин, до них як до деліктних підлягає застосуванню ст. 1166 ЦК України, яка регулює загальні підстави відповідальності за майнову шкоду і за змістом якої саме на відповідача покладається обов`язок довести відсутність його вини у завдані шкоди.

Згідно п. 1.3. Правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах і селищах України, затверджених Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 N 190, чинних на момент виникнення спірних правовідносин, водоканал 1.3. обслуговує вуличні, квартальні та дворові мережі водопостачання та водовідведення, споруди і обладнання, а також технологічні прилади й пристрої на них, які перебувають у нього на балансі або на які є відповідний договір на обслуговування із споживачем.

Ті обставини, що вздовж домоволодіння позивача ОСОБА_1 , поза його межами проходить вуличний водовід, обслуговування й утримання якого здійснюється відповідачем, ніким не заперечується.

Пунктом 2.1. Положення про безпечну та надійну експлуатацію зовнішніх мереж і споруд водопостачання й каналізації, затвердженого наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 03.04.1998 року № 69, чинного на момент виникнення спірних правовідносин, визначено, що мережі й споруди водопостачання та каналізації у процесі експлуатації, а також у період тимчасового припинення процесу їхньої експлуатації повинні перебувати під систематичним наглядом власника мережі або споруди водопостачання й каналізації (власником мережі або споруди водопостачання й каналізації, як правило, є підприємство водопровідно-каналізаційного господарства). З метою своєчасного виявлення можливих пошкоджень і інших недоліків на мережах або спорудах водопостачання й каналізації їхнім власником повинні виконуватися технічні огляди.

Пунктом 1.3 Правил технічної експлуатації систем водопостачання та каналізації населених пунктів України, затверджених наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 05.07.1995 року № 30, чинного на момент виникнення спірних правовідносин, водоканали та інші організації, що експлуатують системи водопостачання та каналізації населених пунктів України, несуть відповідальність за невиконання вимог цих Правил і чинного законодавства України.

Пунктами 1.1, 1.2 Правил технічної експлуатації систем водопостачання та каналізації населених пунктів України, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України від 05.07.1995 року № 30, передбачено, що ці Правила встановлюють порядок технічної експлуатації систем водопостачання і каналізації міст та інших населених пунктів України та вони є обов`язковими для всіх виробничих підприємств водопровідно-каналізаційного господарства (виробників), комбінатів комунальних підприємств або інших організацій, що експлуатують системи водопостачання населених пунктів України, незалежно від їх відомчої належності та форми власності.

Пунктом 2.1.7 цих же Правил передбачено, що для забезпечення безперебійної і економічної роботи систем водопостачання і каналізації необхідні: висококваліфікований технічний персонал, який виконує вимоги посадових інструкцій, правил технічної експлуатації та охорони праці; контроль і аналіз умов роботи, що склалися в першу чергу економічних; організація раціональних режимів експлуатації мереж і споруд, які забезпечують удосконалення та інтенсифікацію їх роботи; максимальне використання резервів, впровадження прогресивної технології на основі сучасних досягнень науки і техніки; профілактичний огляд і планово-попереджувальний ремонт мереж і споруд, їх елементів і устаткування; вжиття заходів щодо попередження, вчасного виявлення і ліквідації аварій; систематична реєстрація і аналіз причин порушень в роботі і аварій.

Отже, саме на відповідачеві лежить обов`язок підтримання водогону, який проходить по вулиці вздовж домоволодіння позивача, в належному для експлуатації стані.

Відповідачем не заперечується факт пориву вказаного водогону біля будинку позивача у серпні 2015 року, внаслідок чого вода потрапляла на дорогу та прибудинкову територію.

Звернення позивача до відповідача, Управління з виконання політики Лисичанської міської ради в галузі житлово-комунального господарства, Лисичанської міської ради, Департаменту житлово-комунального господарства та будівництва Луганської обласної державної адміністрації, прокуратури Луганської області протягом 2015-2017 року свідчать саме про заміну трубопроводу, який прогнив, вода підтікає під будинок, що загрожує житлу, оскільки стіна будинку просіла і позивач, яка є особою віком понад 80 років з пенсією невеликого розміру ризикує залишитися без житла.

Необхідність заміни водогону визнається і самим відповідачем у листуванні з позивачем, що заміну водогону заплановано на другий квартал 2016 року, згодом - на третій квартал 2017 року.

Судом помилково не взято до уваги надані позивачем докази на обґрунтування своїх вимог, зокрема - висновок з технічного обстеження від 10 серпня 2017 року житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , зробленого експертом ОСОБА_3 , з посиланням на те, що Порядок проведення робіт з технічного обстеження житлового будинку позивача здійснений на підставі підзаконних нормативно-правових актів, які втратили свою чинність - Указ Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України № 32/288 від 27.11.1997 р. та Наказ Держбуду № 184/140 від 28.07.1999 р., оскільки розділ «Порядок проведення робіт» з цією технічною помилкою не впливає на сам висновок «Результати обстеження будівельних конструкцій».

В судовому засіданні експерт пояснювала, що вказаний висновок виконаний на підставі Національного стандарту ДСТУ-Н Б В.1.2-18:2016.

Відповідно до п. 5.1. розділу ІІ «Інженерно-технічні експертизи» Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої

Наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 № 53/5 (у редакції наказу Міністерства

юстиції України від 26.12.2012 № 1950/5) основними завданнями будівельно-технічної експертизи є, крім іншого, визначення технічного стану будівель, споруд та інженерних мереж, причин пошкоджень та руйнувань об`єктів та їх елементів.

Експерт з технічного обстеження будівель і споруд ОСОБА_3 має кваліфікаційний сертифікат відповідального виконавця окремих видів робіт (послуг), пов`язаних із створенням об`єкта архітектури, до видів робіт (послуг) якої відноситься технічне обстеження будівель і споруд (а.с. 72).

Саме до компетенції вказаного експерту відноситься виявлення причин пошкоджень та руйнувань об`єктів та їх елементів, а помилкове посилання на недіючі підзаконні НПА в розділі «Порядок проведення робіт» не спростовує цих висновків.

Тому доводи апеляційної скарги в наведеній частині заслуговують на увагу, а відзив ЛКСП «Лисичанськводоканал» про недоведеність необхідності заміни водогону внаслідок його непридатності до експлуатації не відповідає наданим доказам, оскільки в листуванні із позивачем відповідач намагався перекласти свій обов`язок заміни водогону на позивача, зазначаючи в листі від 30.05.2016 року № 01/1087 на заміну мешканцями вулиці вуличного водогону власними силами саме внаслідок його зношеності (а.с. 50).

Про зношеність вуличного водогону свідчать і листи Лисичанської міськради, яка є засновником ЛКСП «Лисичанськводоканал», від 17.11.2015 року № 142-2-Ш та від 13.11.2015 року № 138-3-699/2-04 (а.с. 51, 52).

Доказів того, що на час звернення позивача до суду водовід, який в листуванні за 2015 та 2016 роки зазначався самим відповідачем та його засновником як зношений і заміну якого було заплановано на другий квартал 2016 року та третій квартал 2017 року, відповідачем суду не надано.

Сукупність наданих позивачем доказів свідчить про те, що дефекти будинку позивача сталося внаслідок винних дій (протиправної бездіяльності), а утримання в неналежному стані мережі центрального водопостачання, технічне обслуговування якого, як було зазначено вище, покладено на ЛКСП «Лисичанськводоканал», тому саме останній має відшкодувати завдані позивачу ОСОБА_1 збитки.

Щодо розміру цих збитків, то згідно локальної смєти на будівельні роботи № 2-1-1 на частковий ремонт будинку по АДРЕСА_1 , складений на замовлення позивача 12 вересня 2017 року ТОВ «СЛАВЕНІЯ», вартість затрат для відновлення пошкоджень становить 107 950,36 грн.

Вказаний розмір відповідачем не оспорювався, а оспорювався лише причинно-наслідковий зв`язок для встановлення вини відповідача.

Про проведення фізико-хімічних властивостей грунту та проведення земельних робіт для підтвердження вимивання грунту з-під основи фундаменту відповідачем клопотання в суді першої інстанції не заявлялися, а суд з власної ініціативи не вирішує вказане питання.

Наявність інших чинників, вказаних експертом в рекомендаціях по усуненню дефектів будинку, які, на думку відповідача, свідчать про недоліки фундаменту з моменту побудови та недостатність усунення впливу природних опадів на стійкість несучої конструкції побудованого у 1954 році будинку, не ставить під сумнів надані позивачем належні, допустимі та достатні у своїй сукупності докази, які в належний спосіб не спростовані відповідачем. Натомість заперечення відповідача мають характер припущень, оскільки ним не підтверджено строк експлуатації будинку та утримання позивачем як власником будинку у неналежному стані, та не підтверджено недоліки фундаменту під час будівництва.

Надані відповідачем розрахунки обсягу природних опадів також не спростовують доказів позивача, оскільки є звичайним природним явищем, з урахуванням яких має будуватися житло, і як пояснила позивачка в суді апеляційної інстанції, до 2015 року, коли мав місце порив водогону, будинок не мав виявлених у 2017 році недоліків, які роблять неможливою нормальну експлуатацію кухні та ванної кімнати будинку.

Як мають характер припущень і посилання відповідача на можливість підтоплення будинку внаслідок невідповідного вимогам ДБН розташування та утримання вигрібної ями на території домоволодіння позивача, оскільки будь-яких клопотань з цього приводу також не заявлялося.

Оскільки відшкодування немайнової шкоди є похідним від встановленого обов`язку відповідача відшкодувати завдану позивачу майнову шкоду, то колегія суддів вважає позов обґрунтованим і в цій частині, оскільки житло позивача зазнало пошкоджень внаслідок винної бездіяльності відповідача протягом тривалого часу, а позивач є літньою людиною, проте з урахуванням визначених частиною третьою статті 23 ЦК України вимог розумності і справедливості, а також ненадання доказів про погіршення стану здоров`я позивача, колегія суддів вважає обґрунтованим розмір моральної шкоди у 5000 грн., які слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Вказана невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права відповідно до вимог п.п. 3, 4 частини першої статті 376 ЦПК України є підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення про задоволення позову частково та стягнення з відповідача Лисичанського комунального спеціалізованого підприємства «Лисичанськводоканал» на користь позивача ОСОБА_1 майнової шкоди, завданої внаслідок підтоплення будинку, у розмірі 107950,36 грн. та моральної (немайнової) шкоди у розмірі 5000 грн.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Тому з відповідача на користь позивача належить до стягнення судовий збір у розмірі 3457,77 грн. (112 950,36 грн. розмір задоволених вимог х (1719,50 грн. розмір сплаченого позивачем судового збору за подачу позову + 1891,34 грн. розмір сплаченого судового збору за подачу апеляційної скарги = 3610,84 грн) : 117950,36 грн. (ціна позову).

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, до яких відносяться і витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК), відповідно до п. 1 частини 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Тому з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на правову допомогу у розмірі 2000 грн. як підтверджені належним чином (а.с. 60).

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі свого представника - адвоката Ковтун Любові Яківні задовольнити частково.

Скасувати рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 14 червня 2019 року та ухвалити нове судове рішення.

Позов ОСОБА_1 до Лисичанського комунального спеціалізованого підприємства «Лисичанськводоканал» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок підтоплення будинку, задовольнити частково.

Стягнути з Лисичанського комунального спеціалізованого підприємства «Лисичанськводоканал» (місцезнаходження юридичної особи: 93106, м. Лисичанськ, вул. ім. В. Сосюри, 168; ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ,) відшкодування майнової шкоди 107950,36 грн., відшкодування моральної шкоди 5000 грн., судові витрати: судовий збір 3457,77 грн., витрати на правову допомогу 2000 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Дата складення повного тексту постанови - 01 жовтня 2019 року.

Головуючий

Судді: