Дата документу 01.03.2019
Справа № 501/51/19
У Х В А Л А

26 лютого 2019 року м. Чорноморськ Одеської області

Іллічівський міський суд Одеської області у складі:

Головуючого судді - Смирнова В.В.,

при секретарі - Троян Т.І.,

справа № 501/51/19.

за участю сторін:

представник скаржника - ОСОБА_1,

відповідача - Колечко Д.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Чорноморську Одеської області скаргу ОСОБА_3 про визнання неправомірними постанов заступника начальника Чорноморського МВ ДВС ГТУЮ в Одеській області Донкоглова П.П. та приватного виконавця виконавчого округу Одеській області Колечко Д.М., визнання неправомірними бездіяльність заступника начальника Чорноморського МВ ДВС ГТУЮ в Одеській області Донкоглова П.П.,

1. Стислий виклад позиції сторін та їх правове обґрунтування.

08 січня 2019 року ОСОБА_3 звернулась зів скаргою на рішення та бездіяльність заступника начальника Чорноморського МВ ДВС ГТУЮ в Одеській області Донкоглова П. П. (далі - «державний виконавець») та приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М. (далі - «приватний виконавець»). В скарзі зазначила, що державний виконавець допустив неправомірну бездіяльність та не виніс постанову при закінчення виконавчого провадження з повернення виконавчого листа до суду у зв'язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_1 боржника ОСОБА_5, спадкоємцем ѕ частки майна якого вона являється.Такою бездіяльністю допустив порушення п.3 ч.1 ст.39 Закону України « Про виконавче провадження» (далі - «Закону»), згідно якої виконавче провадження підлягає закінченню у разі смерті боржника. Після визначення ухвалою суду від 06 листопада 2018 року за поданням державного виконавця правонаступників боржника,неправомірно виніс постанову 07 грудня 2018 року про передачу матеріалів виконавчого провадження приватному виконавцю, що, на думку заявника, є порушенням ч.5 ст.5 Закону та ч.7 розділу III Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Мінюсту України від 02.04.2012 року ,№512/5 ( далі - «Інструкції»),згідно яких така передача можлива лише до відкриття виконавчого провадження.

Приватний виконавець надав суду відзив, в якому послався на те, що право державного виконавця передати виконавче провадження приватному виконавцю на будь якій стадії виконавчого провадження безпосередньо передбачене Законом, який має вищу юридичну силу над Інструкцією, яка є підзаконним актом, а механізм такої передачі унормовано частиною 7 розділу IV наткану Мінюсту України №2432/5 від 05.08.2016 року про затвердження Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження. З цих підстав у задоволені скарги просить відмовити у повному обсязі.

Державний виконавець, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду скарги, до суду не з'явився ,про причини неявки суд не повідомив, відзив на скаргу не надав.

2. Фактичні обставини, встановлені судом.

Виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_5 на користь ТОВ ОТП «Факторінг Україна» заборгованість за кредитним договором від 29 липня 2008 роках у розмірі 877 965,62 грн. та судовий збір в розмірі 3654 грн. перебував на примусовому виконані в Чорноморському відділі ДВС Головного територіального управління юстиції в Одеській області, виконавче провадження №55244981, стягнення не здійснювалось.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина, яка прийнята в ѕ частині дружиною померлого ОСОБА_3 та в частині ј - матір'ю померлого - ОСОБА_6

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 06 листопада 2018 року за заявою державного виконавця замінено боржника ОСОБА_5 у виконавчому провадженні з виконання виконавчого листа №501/2516/16-ц, виданого 26.09.2017 року, на його правонаступників: ОСОБА_6, зобов'язання якої відповідають її частці у спадщині (1/4 частка спадщини - 219 941,4 грн. зобов'язання перед кредиторами) та ОСОБА_3, зобов'язання якої відповідають її частці у спадщині ( ѕ частини спадщини - 658474,22 грн. зобов'язання перед кредиторами).

Постановою державного виконавця від 07.12.2018 року за заявою стягувача матеріали виконавчого провадження №55244981 передані для подальшого виконання приватному виконавцю та прийняті ним до провадження постановою від 14.12.2018 року.

Постановою приватного виконавця від 14 грудня 2018 року замінено боржника у виконавчому провадженні №55244981, з ОСОБА_5 на його правонаступників: ОСОБА_6 в ј частці та ОСОБА_3 в ѕ частках.

Постановою приватного виконавця від 14 грудня 2018 року накладено арешт на майно та кошти боржників.

Згідно постанови приватного виконавця від 14 грудня 2018 року про стягнення з боржника основної винагороди підлягає стягненню з боржника ОСОБА_3 основна винагорода приватного виконавця у сумі 65 847,42 грн.

4. Висновки суду та їх правове обґрунтування.

Оцінивши аргументи сторін та докази, надані учасниками на їх підтвердження, суд дійшов висновку про задоволення скарги з наступних підстав:

Пунктом 3 частини 1 статті 39 Закону в редакції від 02.06.2016 року передбачено, що у разі смерті боржника - фізичної виконавче провадження підлягає закінченню, а виконавчий документ надсилається разом із постановою про закінчення виконавчого провадження до суду ( на відміну від раніше існуючого порядку, передбаченого ст.49 Закону України від 21.04.1999 року «Про виконавче провадження», згідно якої виконавче провадження в разі смерті фізичної особи підлягало закінченню лише в разі відсутності правонаступництва).

Отже, після отримання відомостей про смерть боржника ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, виконавче провадження підлягало закінченню. У зв'язку з цим будь які інші постанови виконавців, крім постанови про закриття виконавчого провадження та повернення виконавчого листа до суду , є неправомірними.

Діючим законодавством передбачено інший механізм реалізації кредиторами померлого боржника-фізичної особи своїх прав на стадії виконавчого провадження.

Так, згідно ст.ст. 1281,1282 ЦК спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Ухвала Іллічівського міського суду Одеської області від 06 листопада 2018 року про заміну сторони у виконавчому провадженні не є перешкодою для визнання неправомірними бездіяльності та рішень виконавців з огляду на наступне:

Згідно п.2 ч.1 ст.3 Закону ухвала суду може бути виконавчим документом у випадках, передбачених законом. Оскільки діючим законодавством не передбачено заміну померлого боржника - фізичної особи правонаступником шляхом постановлення ухвали суду, то така ухвала не є виконавчим документом.

Вказана ухвала оскаржена ОСОБА_3 в апеляційному порядку. Ухвалою Одеського апеляційного суду від 06.02.2019 року справа призначена до апеляційного розгляду на 11 червня 2019 року. Згідно ст. 38 Закону виконавчий документ, прийнятий виконавцем до виконання, повертається до суду, який його видав, у разі поновлення судом строку подання апеляційної скарги на рішення, за яким видано виконавчий документ, або прийняття такої апеляційної скарги до розгляду (крім виконавчих документів, що підлягають негайному виконанню).

Крім того, про смерть державному виконавцю стало відомо 11 квітня 2018 року із заяви стягувача про смерть боржника. Згідно частин 2,3 статті 39 Закону постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктом 3 частини першої цієї статі , виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини. Отже неправомірна бездіяльність державного виконавця, яка оскаржується, мала місце до постановлення судового рішення.

Зважаючи на викладене, суд погоджується з твердженням заявника про те, що ухвала Іллічівського міського суду від 06 листопада 2018 року не є перешкодою для визнання неправомірними оскаржуваних дій по даній справі.

Оскільки виконавче провадження підлягало закінченню в день, коли державному виконавцю стало відомо про смерть боржника - фізичної особи (11.04.2018 року), то прийняття інших рішень державного та приватного виконавців, в тому числі тих, що оскаржені по даній справі, є неправомірним.

Крім того, частиною 5 ст. 5 Закону передбачено, що за заявою стягувача виконавчий документ може бути передано від одного приватного виконавця іншому або відповідному органу державної виконавчої служби , або від органу державної виконавчої служби - приватному виконавцю. Про передачу (прийняття до виконання) виконавчого документа виконавець виносить постанову. Передача виконавчих документів здійснюється в порядку, визначеному Міністерством юстиції України.

Отже вказана норма Закону має бланкетний характер - у статті викладено припис, в якому є відсилання до іншого нормативного акту, яким у даному випадку є ч.7 розділу III Інструкції , згідно якої до відкриття виконавцем виконавчого провадження виконавчий документ за заявою стягувача може бути передано від одного приватного виконавця іншому або відповідному органу державної виконавчої служби або від органу державної виконавчої служби - приватному виконавцю (крім виконавчих документів, визначених частиною другою статті 5 Закону).

Таким чином, не вбачається суперечностей між вказаною нормою Інструкції та Закону, а відтак суд відхиляє аргументи приватного виконавця про нібито відсутність обмежень передачі виконавчих проваджень від державного виконавця до приватного на будь якій стадії виконавчого провадження.

Отже, встановлений законодавством порядок не передбачає права на передачу виконавчого провадження від органу державної виконавчої служби приватному виконавцю за заявою стягувача після відкриття провадження

Відтак постанова державного виконавця від 07.12.2018 року про передачу виконавчого провадження №55244981 для подальшого виконання приватному виконавцю та постанова приватного виконавця від 14.12.2018 року про прийняття ним до провадження є також неправомірними з зазначених підстав.

Оскільки оскаржувані дії та рішення вчиненні щодо ОСОБА_3 як сторони виконавчого провадження, то вона наділена правом на звернення із скаргою до суду в порядку, передбаченому ст.ст.447-449 ЦПК.

Суд погоджується з доводами заявника про те, що про бездіяльність виконавців та прийняті постанови заявнику стало відомо лише 26.12.2018 року з отриманням вищевказаних постанов приватного виконавця, а відтак нею не пропущено десятиденний строк оскарження ( закінчення якого в даному випадку випадає на 06 січня 2019 року, а 05-07 січня 2019 року були вихідними днями для суду.

Згідно ч.3 ст.124 ЦПК якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після цього робочий день). Отже строки на оскарження дотримані та необхідності в їх поновлені не має.

Суд також погоджується з аргументом заявника про звільнення її від сплати судового збору за подачу скарги до суду з врахуванням правової позиції, висловленої Великою палатою ВС у постанові від 18.01.2018 року у справі №565/256/15-ц. Провадження з виконання судових рішень є завершальною і невід'ємною частиною (стадією) судового провадження по конкретній справі, в якій провадження за скаргою не відкривається, а за подання позовної заяви сплачено відповідний судовий збір. Ні розділом VII ЦПК, ні Законом України від 8 липня 2011 року "Про судовий збір" не передбачено необхідність сплати судового збору за подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Керуючись ст.ст. 259-261, 354, 355 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_3 про визнання неправомірними постанов заступника начальника Чорноморського МВ ДВС ГТУЮ в Одеській області Донкоглова П.П. та приватного виконавця виконавчого округу Одеській області Колечко Д.М., визнання неправомірними бездіяльність заступника начальника Чорноморського МВ ДВС ГТУЮ в Одеській області Донкоглова П.П. - задовольнити.

Визнати неправомірними постанову заступника начальника Чорноморського МВ ДВС ГТУЮ в Одеській області Донкоглова П.П. від 07.12.2018 року про передачу матеріалів виконавчого провадження №55244981, що перебували в провадженні цього відділу, для подальшого виконання приватному виконавцю виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М.

Визнати неправомірними постанову приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М. від 14.12.2018 року про прийняття ним до провадження виконавчого провадження №55244981.

Зобов'язати приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М. передати, а заступника начальника Чорноморського МВ ДВС ГТУЮ в Одеській області Донкоглова П.П., чи іншу особу, до компетенції якої належить вирішення цього питання, прийняти виконавче провадження №55244981;

Визнати неправомірними постанови приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М. від 14.12.2018 року: про заміну сторони виконавчого провадження у виконавчому провадженні №55244981; про арешт майна та коштів боржника у виконавчому провадженні №55244981; про стягнення з боржника основної винагороди у виконавчому провадженні №55244981. Зобов'язати приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М. скасувати зазначені постанови із застосуванням відповідних заходів, пов'язаних із скасуванням постанов;

Визнати неправомірними бездіяльність заступника начальника Чорноморського МВ ДВС ГТУЮ в Одеській області Донкоглова П.П. та приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М. щодо не прийняття заходів з закінчення виконавчого провадження №55244981 у зв'язку зі смертю боржника ОСОБА_5

Зобов'язати заступника начальника Чорноморського МВ ДВС ГТУЮ в Одеській області Донкоглова П.П., приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М. чи іншу особу, до компетенції якої належить вирішення цього питання, закрити виконавче провадження №55244981, а виконавчі листи за цим провадженням повернути до Іллічівського міського суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 01 березня 2019 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Одеської області протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Іллічівського міського

суду Одеської області Смирнов В.В.