справа № 755/538/19
провадження №: 2/752/4599/19
У Х В А Л А

08.04.2019 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Мазур Ю.Ю., розглянувши заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , яка також діє в інтересах малолітнього ОСОБА_3 про відстрочення, розстрочення сплати судових витрат, зменшення розміру судових витрат або звільнення від сплати по справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , яка також діє в інтересах малолітнього ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм» про відшкодування збитків та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

В січні 2019 позивачі звернулися до Дніпровського районного суду м. Києва із позовом, в якому просять стягнути із ТОВ «Фінансова компанія «Прайм» на користь ОСОБА_2 1552585,00 грн в якості відшкодування завданих їй збитків, у зв`язку з порушенням ТОВ «Фінансова компанія «Прайм» цивільних прав ОСОБА_2 та умов Договору № 83/93 про участь у Фонді фінансування будівництва від 29.10.2013; стягнути із ТОВ «Фінансова компанія «Прайм» на користь ОСОБА_2 1000000,00 грн моральної шкоди; стягнути із ТОВ «Фінансова компанія «Прайм» на користь ОСОБА_1 1000000,00 грн моральної шкоди; стягнути із ТОВ «Фінансова компанія «Прайм» на користь ОСОБА_3 1000000,00 грн моральної шкоди.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 22.01.2019 цивільну справу № 755/538/19 (провадження № 2/755/894/19) за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , яка також діє в інтересах малолітнього ОСОБА_3 до ТОВ «Фінансова компанія «Прайм» про відшкодування збитків та моральної шкоди передано на розгляд до Голосіївського районного суду м. Києва за підсудністю.

В квітні 2019 вищезазначена цивільна справа надійшла на адресу Голосіївського районного суду м. Києва.

Разом із позовною заявою позивачем було подано клопотання про звільнення від сплати судового збору, яке обгрунтоване тим, що заявлена позивачами ціна позову становить 4552285,00 грн, однак майновий стан позивачів не дозволяє сплатити повністю (навіть частково) судовий збір, оскільки дохід позивачів ледь покриває прожиткові витрати, а також витрати на лікування, так як утриманні позивачів перебуває малолітня дитина з хронічним захворюванням, а також відсутністю додаткового доходу.

Суд, дослідивши позовну заяву та додані до неї документи, вважає необхідним відмовити в задоволенні клопотання про відстрочення, розстрочення сплати судових витрат, зменшення розміру судових витрат або звільнення від сплати, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно ч. 3 ст. 136 ЦПК України, з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Статтею 8 Закону України «Про судовий збір», визначено перелік підстав щодо розстрочення або відстрочення сплати судового збору, зокрема, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

За змістом вказаної норми, відстрочення, звільнення від сплати судового збору на певний строк або звільнення від сплати такого є правом суду, а не обов`язком.

При цьому, п. 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», роз`яснено, що відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір» та ст. 82 ЦПК України (в ред. 2005 року) єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи. Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК (в ред. 2005 року) повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Крім цього, ч. 1 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (ч. 3 ст. 81 ЦПК України).

Разом з тим, у ст. 129 Конституції України визначено, що однією із засад судочинства визнано рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Судом встановлено, що як на підставу звільнення від сплати судового збору, позивачі в заяві посилаються на те, що їх дохід не дає можливості сплатити судовий збір за подання позовної заяви, а також те, що на утриманні позивачів перебуває малолітня дитина з хронічним захворюванням.

Разом з тим, на підтвердження зазначеного позивачі надають: відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 18.04.2018 № 2348 (Г) 25-50-08-02-11, з яких вбачається, що за період з 3 кварталу 2017 по 4 квартал 2017 інформація про доходи ОСОБА_2 відсутня; відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 12.11.2018 № 72052 (Г) 26-15-50-04-11, за період з 1 кварталу 2018 року по 2 квартал 2018 інформація про доходи ОСОБА_2 відсутня; копію трудової книжки ОСОБА_1 , копію виписки із медичної карти стаціонарного хворого, № історії хвороби 261/16, від 14.02.2016, згідно якої вбачається, що ОСОБА_1 встановлений діагноз - хронічний алергічний бронхіт та консультативне заключення консультативно-діагностичного відділення міського дитячого алергологічного центру Київського міського дитячого діагностичного центру від 04.02.2014, з якого вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено діагноз - обструктивний бронхіт.

Разом з цим, суд не може прийняти, як належні докази в обгрунтування вимог заяви про відстрочення, розстрочення сплати судових витрат, зменшення розміру судових витрат або звільнення від сплати, оскільки відомості щодо стану здоров`я позивача та малолітньої дитини, видані у 2014 та 2016 році, а також надані відомості не підтверджують того, що матеріальний стан сторони позивачів перешкоджає сплаті судового збору.

Крім того, надані позивачами відомості свідчать про майновий стан позивачів за період з 3 кварталу 2017 по другий квартал 2018, а позивачі звернулися до суду із позовною заявою в січні 2019.

Разом з цим, копія трудової книжки ОСОБА_1 також не є належним доказом звільнення позивачів від сплати судового збору.

Отже, позивачами не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували викладені обставини щодо скрутного матеріального становища, зокрема що вони наразі не мають жодного офіційного доходу.

Враховуючи вищевикладене, оскільки позивачами не надано жодного належного та допустимого доказу, який би підтверджував його скрутне матеріальне становище, заява позивачів про відстрочення, розстрочення сплати судових витрат, зменшення розміру судових витрат або звільнення від сплати судового збору в порядку, регламентованому ст. 136 ЦПК України та ст. 8 Закону України «Про судовий збір» не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 259, 260 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , яка також діє в інтересах малолітнього ОСОБА_3 про відстрочення, розстрочення сплати судових витрат, зменшення розміру судових витрат або звільнення від сплати судового збору по справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , яка також діє в інтересах малолітнього ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм» про відшкодування збитків та моральної шкоди - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.Ю.Мазур