Номер провадження 2/754/4924/19
Справа №754/3751/19
РІШЕННЯ

Іменем України

13 вересня 2019 року м. Київ

Деснянський районний суд міста Києва

під головуванням судді Бабко В.В.

за участю секретаря судового засідання Козловець К.П.

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЕТАЛОН» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ЕТАЛОН» звернулись з позовом до відповідача про відшкодування збитків в порядку регресу.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 10.04.2019 провадження у цивільній справі відкрито в порядку спрощеного провадження без виклику сторін.

Ухвалою Деснянського районного суму м. Києва від 06.06.2019 призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що між 16.03.2015 між ПАТ «СК «ЕТАЛОН» та ОСОБА_1 був укладений поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/2929425, за яким позивач застрахував майнові інтереси відповідача, пов`язані з експлуатацією автомобіля «Ford Mondeo», державний номер НОМЕР_1 . 18.02.2016 сталася дорожньо-транспортна пригода (ДТП) за участю автомобіля «Volkswagen Т4 Transporter», державний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_2 та автомобіля «Ford Mondeo», державний номер НОМЕР_1 , який належить відповідачу. Постановою Деснянського районного суду міста Києва від 09.03.2016 визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 19.02.2016 позивач отримав від потерпілого повідомлення про настання страхового випадку та 01.04.2016 заяву про виплату страхового відшкодування. ПАТ «СК «ЕТАЛОН», на виконання умов Договору страхування, на підставі Звіту № 12665 від 22.02.2016 про визначення вартості матеріального збитку, зробленого TOB «ЕАК Довіра» на замовлення страховика, страхового акту № 712-9896 та розрахунку до нього, було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 50000,00грн, що підтверджується платіжним дорученням № 641 від 03.08.2016.Відповідач не повідомив позивача про дорожньо- транспортну пригоду протягом трьох робочих днів з дня настання ДТП, що є підставою для стягнення з відповідача сплаченої суми страхового відшкодування. У зв`язку з викладеним позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 страхове відшкодування в порядку регресу у розмірі 50000,00грн.

21.05.2019 до суду надійшов відзив від відповідача ОСОБА_1 відповідно до якого зазначив, що про факт події даної дорожньо-транспортної пригоди відповідачем було повідомлено позивача за номером телефону, вказаним у згаданому полісі. Сам по собі факт неповідомлення відповідачем страховику про настання страховою випадку не може бути покладений в основу ухвалення рішення, яке в своїй основі повинно базуватись на загальних положеннях про відшкодування збитків у позадоговірних зобов`язаннях, адже регресні зобов`язання входять до групи позадоговірних, тому спори з них мають вирішуватись у загальному порядку відшкодування збитків. Також, як визнав сам позивач, його, як страховика, було повідомлено про ДТП потерпілою особою наступного дня після ДТП, тобто протягом 3 робочих днів, що дозволило йому переконатися у тому, що подія є страховим випадком, здійснити перевірку обставин ДТП та визначити розмір заподіяної потерпілій особі шкоди, що не свідчить про здійснення ним необґрунтованих виплат, а відтак заподіяної страховику шкоди.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, про що свідчать матеріали справи. До суду надійшла заява представника позивача про розгляд справи за його відсутності, відповідно до якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити, проти заочного розгляду не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, про що свідчать матеріали справи. До суду надійшов відзив, відповідно до якого відповідач заперечує проти позовних вимог в повному обсязі.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлені такі факти та їм правовідносини.

18.02.2016приблизно о 14:15год. по вул. Закревського, 23 в м. Києві, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Ford Mondeo», державний номер НОМЕР_1 , перед перестроюванням не переконався у безпечності свого маневру, не надавши дорогу транспортному засобу, що рухався в попутному напрямку по смузі руху, на яку він мав намір перестроїтись, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем, марки «Volkswagen», державний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Постановою Деснянського районного суду міста Києва від 09.03.2016 визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

У відповідності з ч. 4 та ч.6 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає доведенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 2 статті 1187 ЦК України, передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку

16.03.2015 між ПАТ «СК «ЕТАЛОН» та ОСОБА_1 був укладений поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/2929425, за яким позивач застрахував майнові інтереси відповідача, пов`язані з експлуатацією автомобіля «Ford Mondeo», державний номер НОМЕР_1 .

Згідно із положення ст. 18 Закону України «Про страхування» факт укладання договору страхування може посвідчуватися страховим свідоцтвом (полісом, сертифікатом), що є формою договору страхування.

Відповідно до положень ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно ст. 9 Закону України «Про страхування» страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми визначається договором страхування або чинним законодавством під час укладання договору страхування чи зміни договору страхування. Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування.

Згідно з п. 33.1.4 ст. 33Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

Відповідно до ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.

Судом встановлено, що 19.02.2016 ПАТ «СК «ЕТАЛОН» отримав від потерпілого повідомлення про настання страхового випадку та 01.04.2016 заяву про виплату страхового відшкодування.

ПАТ «СК «ЕТАЛОН», визнало зазначений випадок страховим, провела перевірку його обставин, та провела розрахунок суми страхового відшкодування на виконання умов Договору страхування, на підставі Звіту №12665 від 22.02.2016 про визначення вартості матеріального збитку, зробленого TOB «ЕАК Довіра» на замовлення страховика, страхового акту № 712-9896 та розрахунку до нього, було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 50000,00грн, що підтверджується платіжним дорученням № 641 від 03.08.2016.

Разом з цим, позивач ПАТ «СК «ЕТАЛОН зазначає, відповідач не повідомив його своєчасно про настання дорожньо-транспортної пригоди у строки, передбачені вищевказаними нормами права, тому, відповідач у порядку регресу, має відшкодувати позивачу понесені ним витрати по виплаті страхового відшкодування.

Згідно зі статтями 993, 1187 ч. 2, 1188 ч. 1 п. 1, 1191 ч. 1 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Однак, відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 16 вересня 2015 року № 6-284цс15, яка підтверджена у подальшому постановами Верховного Суду (№ 495/8394/15ц від 13.03.2019, № 465/36/17 від 20.02.2019, № 686/21485/17 від13.02.2019), підпунктом 33.1.4 пункту 33.1 статті 33, підпунктом «ґ» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України від 1 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) установлено обов`язок особи невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП), яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, письмово повідомити страховика про настання ДТП. Такий обов`язок установлений законодавством для надання страховику можливості перевірити обставини ДТП власними силами і запобігти необґрунтованим виплатам. Оскільки судами у справі, яка переглядається, встановлено, що факт настання страхового випадку ніким не оспорюється; він зафіксований правоохоронними органами; відповідач, як особа, винна в ДТП, притягнутий до адміністративної відповідальності; сам позивач його визнав, добровільно сплативши страхове відшкодування, тому сам по собі факт неповідомлення відповідачем страховику про настання страхового випадку не може бути покладений в основу ухвалення рішення, яке в своїй основі повинно базуватись на загальних положеннях про відшкодування збитків у позадоговірних зобов`язаннях, адже регресні зобов`язання входять до групи позадоговірних, тому спори з них мають вирішуватись у загальному порядку відшкодування збитків.

Отже, при розгляді даної справи, судом встановлено, що факт настання страхового випадку ніким не оспорюється; він зафіксований правоохоронними органами; відповідач, як особа, винна в ДТП, притягнутий до адміністративної відповідальності; сам позивач його визнав, добровільно сплативши страхове відшкодування, тому сам по собі факт неповідомлення відповідачем страховику про настання страхового випадку не може бути покладений в основу ухвалення рішення, яке в своїй основі повинно базуватись на загальних положеннях про відшкодування збитків у позадоговірних зобов`язаннях, адже регресні зобов`язання входять до групи позадоговірних, тому спори з них мають вирішуватись у загальному порядку відшкодування збитків.

Конституцією України передбачено, що всі рівні перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (статті 24 та 129).

Виходячи зі змісту ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ст. 8 Загальної декларації прав людини, кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом.

Отже, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо стягнення страхового відшкодування в порядку регресу не знайшли своє підтвердження, вони в такому вигляді не ґрунтуються на встановлених нормах цивільного законодавства України, оскільки позивачем не надано суду доказів, які б суд міг покласти в основу задоволення вимог позивача, як це передбачено статтями 77-80 ЦПК України, і тому позов не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а в разі відмови в позові покладається на позивача.

Керуючись Законом України «Про страхування», Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», статтями 2, 7, 10-13, 76-83, 141, 247, 258, 263-268 ЦПК України, статтями 993, 979, 1166, 1187, 1188, 1191 ЦК України, суд -

УХВАЛИВ:

У позові Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЕТАЛОН» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу- відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складання через Деснянський районний суд міста Києва.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ЕТАЛОН», місце знаходження за адресою: м.Київ, вулиця Дегтярівська, буд. 33-Б, 2, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код: НОМЕР_3 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено та підписано 13.09.2019.

Суддя В.В. Бабко