ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 551/364/18 Номер провадження 22-ц/814/703/19Головуючий у 1-й інстанції Вергун Н. В. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2019 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого : Обідіної О.І.

Суддів : Абрамова П.С., Прядкіної О.В.

За участю секретаря Кальник А.М.

розглянула в порядку спрощеного провадження у м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Шишацького районного суду Полтавської області в складі судді Вергун Н.В. від 26 червня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_3 та ОСОБА_2 до Шишацької селищної ради Шишацького району Полтавської області про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И Л А :

В квітні 2018 року ОСОБА_3 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до Шишацької селищної ради Шишацького району про визнання права власності на спадкове майно померлої в 1997 році ОСОБА_4, в якому просили визнати за ними право власності на спадкове майно у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,33 га., яка розташована на території Шишацької селищної ради Шишацького району Полтавської області.

Вказували, що земельна ділянка належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 від 21 травня 2001 року, тому вони як племінники померлої мають право на спадщину за законом представлення, в рівних частках.

Крім того, в обґрунтування заявлених вимог посилались на те, що після смерті тітки, для оформлення вищевказаного спадкового майна вони з братом звернулися до Шишацької державної нотаріальної контори, де нотаріусом було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, з посиланням на норми законодавства, які діяли на час відкриття спадщини .

Вважають, що відмова державного нотаріуса у видачі свідоцтва є підставою для звернення до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно, а даний спір підлягає урегулюванню положеннями ЦК України, 2004 року.

Рішенням Шишацького районного суду Полтавської області від 26.06.2018 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 та ОСОБА_2 до Шишацької селищної ради Шишацького району Полтавської області про визнання права власності на спадкове майно відмовлено.

Відмова в задоволенні позову обґрунтована тим, що позивачі будучи племінниками померлої ОСОБА_4 не входять до кола спадкоємців будь-якої черги у відповідності до норм Цивільного кодексу УРСР в редакції 1963 року, що діяв на момент відкриття спадщини, оскільки положення книги шостої ЦК України, 2003 року до даної спадщини не застосовуються.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального права, просить рішення скасувати та постановити нове про задоволення вимог.

Зокрема вказує, що суд безпідставно не застосував норми п.5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, в редакції 2003 року, до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Згідно п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом, згідно свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2 ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Батьком позивачів був ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були рідними братом та сестрою.

Разом з спадкодавцем ОСОБА_4 проживав її племінник ОСОБА_3.

Так, згідно довідки Гоголівського старостату від 17.07.2017 року на час смерті ОСОБА_4 з нею в АДРЕСА_1 проживали та були зареєстровані в одному господарстві ОСОБА_3 та його дружина ОСОБА_6

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на належне їй майно та майнові права - право на земельну частку пай.

Згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 від 21.05.2001 року, виданого Гоголівською сільською радою Шишацького району Полтавської області, ОСОБА_4 на праві приватної власності належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,33 га., яка розташована на території Гоголівської сільської ради Шишацького району Полтавської області.

Вважаючи, що після смерті ОСОБА_4 вони є спадкоємцями, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 звернулися в липні 2017 року до Шишацької державної нотаріальної контори з заявою про відкриття спадкової справи.

Згідно постанови державного нотаріуса від 14.07.2017 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 відмовлено у відкритті спадкової справи до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 у зв'язку з тим, що на час відкриття спадщини згідно до чинного на той час ЦК УРСР вони як племінники не являються спадкоємцями померлої.

Вказані обставини стали підставою для звернення до суду з вказаним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд, на підставі норм ЦК УРСР, що діяв на час відкриття спадщини, дійшов висновку, що нормами останнього не було передбачено включення племінників до кола спадкоємців за законом будь-якої черги.

Крім того, суд звернув увагу на те, що на час смерті спадкодавця їй належало лише право на земельну частку (пай), а не на земельну ділянку як окремий об'єкт спадщини, на яку був виданий Державним акт вже після смерті спадкодавця.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду.

Згідно ч.1 ст. 524 ЦК УРСР (чинної на час виникнення спірних правовідносин) спадкування здійснюється за законом і за заповітом.

Нормами статей 548, 549 ЦК УРСР визначено, що для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, не допускається прийняття спадщини під умовою або застереженням. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Статтями 529, 530 ЦК УРСР встановлено черги спадкоємців за законом, а саме, спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

При відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга).

Матеріалами справи доводиться, що після отримання постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14.07.2017 року позивачі звернулися до Шишацького районного суду з заявою про встановлення факту родинних відносин.

Рішенням Шишацького районного суду від 14.12.2017 року встановлено факт, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є племінниками ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно роз'яснень викладених в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилась до набуття чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 01 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

В даному випадку спадщина після смерті ОСОБА_4 відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1, коли діяв ЦК УРСР і нормами якого племінники не відносились до кола спадкоємців.

Таким чином, вірно встановивши фактичні обставини по справі та визначившись з нормами матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив в задоволенні позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції та вмотивовані власним тлумаченням апелянта положень Книги шостої ЦК України та можливістю їх застосування до спадкових відносин, які виникли в 1997 році.

Так, посилання апелянта на п.5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України в редакції 2003 року, яким передбачено, що на спадщину, яка хоча і відкрилася до 1 січня 2004 року, але не була прийнята ніким із спадкоємців до цієї дати, поширюються норми нового ЦК, не може бути прийнято до уваги колегії суддів з огляду на їх помилковість, оскільки являючись племінниками померлої в 1997 році тітки, позивачі не могли відноситись до кола спадкоємців, а відтак будь-якого права приймати спадщину вони в силу закону були позбавлені.

Крім того, на час смерті спадкодавця спадщина на земельну ділянку не відкривалась, оскільки спадкодавець була наділена згідно сертифікату лише правом на земельну частку (пай), що не є тотожним поняттю «земельна ділянка» як окремого об'єкту права власності.

За вказаних обставин колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції, яке ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375, 382, 383, 384 ЦПК України колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Шишацького районного суду Полтавської області від 26 червня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення судового рішення.

Повний текст постанови складено 28 лютого 2018 року.

Судді: Обідіна О.І. Абрамов П.С. Прядкіна О.В.