Справа № 759/8357/19
Провадження № 2/369/3436/19
РІШЕННЯ

Іменем України

18.09.2019 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі головуючої судді Ковальчук Л.М., при секретарі Заїці О.В., за участю позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що з 08.08.2003 року по 29.01.2013 року він перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 ..

Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , 2005 року народження.

29.01.2013 року шлюб між ним та ОСОБА_2 був розірваний.

Дитина проживає разом з батьком з 29.01.2018 року, що підтверджується рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 25.09.2018 року про визначення місця проживання дитини.

Позивач посилався на те, що мати дитини ОСОБА_2 має нерегулярний дохід, оскільки знаходиться в декретній відпустці, тому він вважає, що аліменти повинні бути визначені в твердій грошові сумі у розмірі 3 000 грн.. Також, позивач посилався на те, що ОСОБА_2 , хоч і перебуває у декретній відпусті по догляду за дитиною, однак вона має дохід від виробництва та продажу товарів для дітей, що підтверджується записами та рекламою з соціальних мереж.

В добровільному порядку ОСОБА_2 відмовляється сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина.

Враховуючи викладене, позивач ОСОБА_1 просив стягнути з ОСОБА_2 на його користь аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 3 000 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня проживання дитини з батьком, а саме з 24.04.2018 року і до досягнення дитиною повноліття, а у разі продовження дитиною навчання у вищому навчальному закладі до досягнення 21 року.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав та просив його задовольнити.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 позов не визнала та заперечувала проти його задоволення.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 08.08.2003 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В шлюбі в них народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м. Києва, серії НОМЕР_1 .

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 29 січня 2013 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25.09.2018 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа служба у справах дітей Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області про визначення місця проживання дитини, задоволено. Визначено місце проживання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з батьком - ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 08 лютого 2019 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Південний відділ державної виконавчої служби м. Кам`янське Головного територіального управління юстиції у Дніпровській області про припинення стягнення аліментів, задоволено. Припинено стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/5 частини сіх видів заробітку та доходів щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27.02.2012 року та до повноліття дитини, які стягуються на підставі рішення Святошинського районного суду м. Києва від 12.04.2012 року у цивільній справі № 2608/3469/12.

Як вбачається згідно довідки № 77 від 18.05.2018 року, виданої ТОВ «ЖК «Молодіжне містечко» ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 24.04.2018 року разом з батьком ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За правилами ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У відповідності до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до вимог ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У відповідності до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини.

Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» установлено у 2019 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2019 року - 1853 гривень, з 1 липня - 1936 гривень, з 1 грудня - 2027 гривні, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривні, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 заперечувала проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що на даний час вона не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною. На її утриманні знаходиться двоє малолітніх дітей - дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , та дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії НОМЕР_3 .

З`ясувавши дійсні обставини справи та оцінивши в сукупності зібрані докази, а також керуючись ст. ст. 180, 181, 182, 191 Сімейного кодексу України, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню щомісячно аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі у розмірі 1059,00 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06 травня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

В решті вимог суд відмовляє у задоволенні позову, оскільки позивачем не доведено заявлені вимоги щодо необхідності стягнення з відповідача на користь позивача 3 000 грн. аліментів щомісячно на утримання дитини.

Разом з тим суд зазначає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів за минулий час, а саме починаючи з моменту проживання дитини разом з батьком і до продовження дитиною навчання у вищому навчальному закладі, не підлягають задоволенню.

У відповідності до вимог ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки.

В даному випадку позивачем не було доведено необхідності стягнення аліментів з відповідача за минулий час, а саме починаючи з 24.04.2018 року.

Враховуючи, що позивачем в обґрунтування заявлених вимог про стягнення аліментів на утримання дитини за минулий час не надано належних і обґрунтованих доказів, тому суд відмовляє у задоволенні даних вимог. Також суд відмовляє у задоволенні вимоги про стягнення аліментів на дитину на період навчання у вищому навчальному закладі, і до досягнення дитиною 21 року, оскільки позивачем не надано доказів, що ОСОБА_3 , 2005 року народження, навчається у вищому навчальному закладі, на час звернення з даним позовом до суду.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_2 в розмірі 768 грн. 40 коп. в дохід держави.

Керуючись ст. ст. 180, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України, ст. ст. 15, 16 ЦК України, ст. ст. 4, 13, 77, 78, 79, 80, 81, 133, 141, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 1059,00 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 06 травня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 768,40 грн. в дохід держави.

Розмір аліментів підлягає індексації відповідно до вимог закону.

Інформація про позивача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІПН НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Інформація про відповідача: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ІПН НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Повне рішення суду складено 01 жовтня 2019 року.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного рішення суду.

Суддя Ковальчук Л.М.