н/п 2/490/2479/2019 Справа № 490/5027/19
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2019 року Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Гуденко О.А.,

при секретарі Дудник Г.С.,

за участі сторін,

розглян увши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 , про збільшення розміру аліментів на дітей -

В С Т А Н О В И В:

07 червня 2019 року позивач звернувсь до суду з позовом до відповідачів про зміну розміру аліментів, в якому просив суд скасувати рішення Апеляційного суду м.Миколаєва № 490/7494/16-ц від 23 листопада 2016 року та рішення Центрального районного суду м.Миколаєва №490/7494/16-ц та рішення Центрального районного суду м.Миколаєва № 490/2948/19 ; зменшити розмір аліментів на утримання дітей та стягувати з ньогона користь відповідачки ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , 2006 р.н. та ОСОБА_5 , 2011 р.н. у твердій грошовій сумі у розмірі 1200,00 грн., а на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_6 , 2017 року .

В обґрунтування вказаного позову вказував на те, що до цього з 2004 року працював у банківській сфері , але завдяки численним скаргам з боку ОСОБА_3 вимушений був звільнитися і наразі працює у ПП"Елеваторпівденьсервіс" і його середньомісячний дохід складає 3359,26 грн. На сьогодняшній день з нього стягується 2017 грн аліментів на користь ОСОБА_3 та 1013 грн на користь ОСОБА_2 ,тобто на його існування не залишається коштів взагалі.

Зазначені обставини , відсутність рухомого та нерухомого майна , відсутність власного житла, мінімальна заробітна плата унеможливлюють виплату аліментів у встановленому судом розмірі, та змушують позивача звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів у розмірі по 600 грн на кожну дитину щомісяця.

12 липня 2019 року ОСОБА_3 , звернулася до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 , третя сторона ОСОБА_2 , в якому просила про збільшення розміру аліментів на дітей та стягувати з ОСОБА_1 , на її користь аоліменти на утримання неповнолітніх дітей - сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 40 відсотків від усіх видів його заробітку(доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, і до їх повноліття.

В обгрунтування позову посилалася на те, що витрати на дітей з часу ухвалення рішення значно зросли, як на навчання, так і на додатковий розвиток.Відповідач самоусунувся від виховання дітей, не відвідує їх, не цікавиться життям , відмовився навіть від встановлення органом опки та піклування офіційного графіку спілкування з дітьми.

Ухвалою суду від 01.10.2019 року прийнято зустрічний позов до свого провадження та обєднано в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_1 .

Позивач у судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги, просив їх задовольнити в повному обсязі з підстав викладених в позові, а у зустрічному позові просив відмовити. Наголосив, що ОСОБА_3 взагалі відмовляється надавати йому звіт про цільове використання аліментів, отже він не знає, яким чином аліменти витратчаються на дітей, які до того ж налаштовуються відповідачкою проти нього.

Відповідачка ОСОБА_2 вимоги первісного позову віднесла на розсуд суду, а у зустрічному позові просила відмовити.

Відповідачка ОСОБА_3 в судовому засіданні первісні позовні вимоги не визнала в повному обсязі, вказувала на те, що позивач має можливість сплачувати аліменти на утримання дітей, але немає бажання цього робити та ухиляється від сплати аліментів у належному розмрі, адже він є директором підприємтсва, отже самостійно нараховує собі заробітну плату у мінімальному розмірі .Розмір аліментів, про які заявляє позивач у 600 грн є значно меншим, ніж гаоантований державою мінімальний розмір аліментів у 50% прожиткового мінімумум на дитину , що порушує права дітей і не забезпечує їх належний розвиток. Просила про задволення зустрічного позову, оскільки потреби дітей занчно зросли, вона витрачає значні кошти на їх навчання та додаткові розвиваючі та спортивні заняття.

Вислухавши пояснення сторін, , розглянувши наявні у справі документи і матеріали, суд встановив наступне.

Згідно до ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружину, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Як встановлено судом і вбачається з копії рішення Центрального районного суду м.Миколаєва від 20 травня 2019 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку(доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до його повноліття.

Як вбачається з копії рішення Центрального районного суду м.Миколаєва від 25 червня 2019 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на її утримання у розмірі 400 грн щомісячно , починаючи з 29 травня 2019 року і до досягнення сином ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_3 , трирічного віку - тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Як вбачається з копії рішення Апеляційного суду миколаївської області від 23.11.2016 року , з позивача на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку(доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 25 липня 2016 до їх повноліття.

За заявою стягувача ОСОБА_3 , на теперішній час державним виконавцем Центрального ВДВс аліменти на утримання дітей стягуються з ОСОБА_1 у розмірі не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.

Станом на час розгляду справи заборгованість зі сплати аліментів у позивача відсутня.

Згідно Довідки про заробітну плату ОСОБА_1 , який працює на посаді директора ПП "Елеваторпівденьсервіс" , його середня заробітна плата з а період з лютого 2019 по серпень 2019 року становить 3359,26 грн .

Як пояснив в судовому засіданні позивач, він працює один на цьому підприємтсві та виконує функції "експедитора по зерну та їздить у відрядження по всій Україні".

Як свідчасть матеріали зустрічного позову, діти ОСОБА_11 , та ОСОБА_12 , навчаються у середніх загальноосвітніх закладах, даних про їх платне навчання суду не надано.

Дмитро відвідує спортивний клуб карате "Олімпік-Миколаїв", даних про оплату цих занять суду не надано.

Такожд матиеріалами справи підтверджується , що на виконанні Центрального ВДВС м.Миколаїв ГТУЮ в Миколаївській області перебуває виконавче провадження х примусового виконання виконавчого листа від 27.09.2016 року № 490/7494/16 про стягнення з ОСОБА_1 , на корсить ОСОБА_3 алментів на утримання дітей у розмірі 1/3 частини від усіх видів його доходів.

Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом (стаття 192 СК України).

Положеннями статті 273 СК України визначено, що якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Під зміною матеріального стану розуміється, зокрема, погіршення майнового положення платника аліментів. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, не дозволяє йому утримувати дитину, він може зменшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сімї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні.

Таким чином, особа, яка сплачує аліменти платник аліментів, може звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я.

Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини»).

Аналогічний правовий висновок міститься й у Постанові Верховного Суду України № 6-143цс13 від 05.02.2014 року.

Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Крім того, відповідно до ч.3 ст. 181 Сімейного Кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Приймаючи до уваги встановлені обставини справи, враховуючи розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, обов`язок обох батьків утримувати дитину, виходячи з принципу розумності та справедливості, а також те, що спосіб стягнення аліментів у твердій грошовій сумі може бути встановлений судом виключно за позовом одержувача, а не платника аліментів - суд приходить до висеовку про відмову у задоволенні первісного позову ОСОБА_1

Що стосується вимог зустрічного позову, то у його задоволенні також слід відмовити, оскільки ОСОБА_3 , не надано жодного доказу на підтвердження тих обставин, які можуть бути підставою для збільшення розміру аліментів у розумінні ст. 192 СК України, а також наявності інших обставин, що мають істотне значення в розумінні ст. 273 СК України. Крім того суд враховує, що на час розгляду справи відповідач і так сплачує аліменти у розмрі 50% від прожиткового мінімумум на дитину відповідного віку.

Що стосується вимог первісного та зустрічного позовів про скасування рішення Апеляційного суду м.Миколаєва № 490/7494/16-ц від 23 листопада 2016 року та рішення Центрального районного суду м.Миколаєва №490/7494/16-ц та рішення Центрального районного суду м.Миколаєва № 490/2948/19 - то в їх задоволенні слід відмовити як таких, що не грунтуються на вимогах закону.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до ст. 141 ЦПК України , оскільки відмовлено у задоволенні обох позовів, судові витрати сторонам відшкодуванню не підлягають, а за зустрічним позовом їх слід віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 18, 259, 263-265, 280, 281, 284 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей - відмовити.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 , про збільшення розміру аліментів на дітей - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду виготовлено 02 жовтня 2019 року

Суддя Центрального районного суду

м. Миколаєва Гуденко О.А.