ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/6822/18
Провадження № 2/210/712/19
У Х В А Л А

іменем України

"14" лютого 2019 р. суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_2, розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_3 (місце реєстрації: Дніпропетровська обл.., Апостолівський р-н, с. Вільне, вул. Центральна, буд. 13) до ОСОБА_4 (місце реєстрації: АДРЕСА_1) про поділ майна подружжя,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя. Також до позову додано клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Судом 14.12.2018 р. було направлено запит до Відділу адресно-довідкової роботи управління з питань громадянства, паспортизації та реєстрації ГУ ДМС України в Дніпропетровській області.

13 лютого 2019 року на адресу суду надійшла відповідь на запит з якої вбачається, що ОСОБА_4 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1..

Вивчивши матеріали поданої позовної заяви, вважаю, що позовна заява не відповідає вимогам цивільного процесуального законодавства України.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобовязані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам, викладеним у ст. 175 ЦПК України, а також вимогам ст. 177 цього Кодексу.

Так, відповідно до п. 3, ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява, серед іншого, повинна містити: зазначення ціни позову, яка визначається дійсною вартістю майна.

Відповідно до п. 1, п. 2 і п. 9 ч. 1 ст. 176 ЦПК України, 1. Ціна позову визначається: 1) у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку; 2) у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна. 9) у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.

Разом з тим, враховуючи майновий характер спірних правовідносин, позов не містить повного виконання: п. 4 і п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України.

Зокрема, зміст позовної заяви не містить і в позові не викладено обставин та не зазначено доказів з яких виходив позивач, визначаючи ціну позову в сумі: 70000 грн., не зазначено доказів на визначення позивачем ціни позову, яка має бути визначена не середньою ціною на такі автомобілі на даний час, як зазначено у позовні заяві, а дійсною вартістю рухомого майна станом на день звернення з даною позовною заявою до суду, а саме: дійсною вартістю рухомого майна, автомобіля НОМЕР_1, VIN код автомобіля WDB 2100611 В 039466, що має бути підтверджено звітом про оцінку цього майна, - що є вимогою п. 3 ч. 3 ст. 175 та п. 9 ч. 1 ст. 176 Цивільного процесуального кодексу України.

Таким чином, для визначення ціни позову, позивачем має бути проведено експертну оцінку майна, що підлягає поділу в межах спору про поділ майна подружжя, оскільки оцінка має бути не середньою ціною на такі автомобілі на даний час, за словами позивача, а дійсною, тобто за висновком спеціаліста-оцінювача.

Крім того, Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя № R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду. Разом із тим, ураховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції та прецедентну практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі "Креуз проти Польщі" (Kreuz v. Poland)), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

Суд акцентує увагу позивача на тому, що право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975, «ОСОБА_5 де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992. Відтак в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» якщо сплата судового збору згідно з вимогами закону є обов'язковою, то наслідком недотримання цієї умови є залишення позовної заяви без руху, а у разі, якщо документ, що підтверджує сплату судового збору, не буде поданий у строк, установлений судом, - визнання заяви неподаною та її повернення позивачеві або залишення заяви без розгляду.

Частиною 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Як вбачається із позовної заяви, остання надійшла до суду 13.12.2018 року.

Законом "Про Державний бюджет України на 2018 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб на 1 січня 2018 року встановлено 1762 грн.

Статтею 4 Закону України "Про судовий збір", який діє на дату звернення із позовною заявою, встановлені ставки судового збору в таких розмірах: за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана: фізичною особою 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У клопотанні про звільнення від сплати судового збору позивач зазначає про перебування у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років та про дохід у виді державної допомоги у розмірі 860,00 грн., проте не надає відповідних доказів на підтвердження розміру отриманих доходів і нічого не вказує про свій майновий стан, як це передбачено ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 року № 3674-VI, з урахування якого суд може звільнити від сплати судового збору.

Крім того, відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 175 Цивільного процесуального кодексу України, позовна заява повинна містити, зокрема, зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні.

Як вбачається із позовної заяви,позивач просить постановити рішення, яким стягнути з відповідачки вартість Ѕ частки автомобілю, при цьому не просить визнати вказаний вище автомобіль спільним майном подружжя.

Крім того, згідно положення ч. 5 ст. 177 Цивільного процесуального кодексу України, позивач зобовязаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Однак позивачем не надано жодного обґрунтування, підтвердженого доказами того, що спірне майно було придбане саме позивачем.

Разом з тим, задля дотримання вимог п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позивач має уточнити спосіб захисту порушеного права в частині позовних вимог.

За таких обставин, суд приходить до висновку, про необхідність залишення позовної заяви ОСОБА_3 до до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя без руху та надання строк позивачу для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.. 27, 177, 185 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя, залишити без руху.

Надати позивачеві строк для усунення недоліків поданої заяви десять днів з дня отримання копії ухвали.

Розяснити позивачеві, що у разі виконання недоліків поданої заяви відповідно до ухвали суду у встановлений строк, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. У разі не усунення недоліків поданої заяви у строк, встановлений судом, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Копію ухвали надіслати позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Н. А. Літвіненко