Постанова

Іменем України

26 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 373/2815/15-ц

провадження № 61-12871св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю.,

Червинської М. Є.,

учасники справи:

позивач - приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп»,

відповідач - ОСОБА_2,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , на рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 12 жовтня 2016 року в складі судді Керекези Я. І. та рішення Апеляційного суду Київської області від 25 січня

2017 року в складі колегії суддів: Сушко Л. П., Ігнатченко Н. В., Кулішенка Ю. М.,

В С Т А Н О В И В:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2015 року приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» (далі - ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів.

На обґрунтування позову зазначало, що відповідно до постанови Печерського районного суду м. Києва від 16 квітня 2015 року ОСОБА_2 був визнаний винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 13 березня 2015 року по вул. Кловський узвіз, 8 у м. Києві за участю автомобіля марки «Mercedes-Bens G500», державний номерний знак НОМЕР_1 , яким керував відповідач, та у результаті якої був пошкоджений автомобіль марки «Toyota Yaris», державний номерний знак НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_4 , з якою позивачем 06 жовтня 2014 року було укладено комплексний договір № 06/03-01-002516 добровільного страхування транспортного засобу, водія та пасажирів від нещасних випадків. Строк дії договору страхування з 16 жовтня 2014 року по 15 жовтня 2015 року. Відповідно до рахунку від 10 квітня 2015 року № С-00069473 вартість ремонту транспортного засобу «Toyota Yaris», державний номерний знак НОМЕР_2 становила 95 800,15 грн. На виконання умов договору страхування ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» здійснило виплату страхового відшкодування. Завдану шкоду ОСОБА_2 не відшкодував.

Враховуючи вищевикладене, позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь суму завданої матеріальної шкоди у розмірі 95 800,15 грн та судовий збір у розмірі 1 437,00 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанцій

Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області

від 12 жовтня 2016 року в задоволені позову ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» відмовлено.

Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції, виходив з того, що позов заявлений неправомірно, оскільки неточності та неспівпадання анкетних даних особи визнаної виною у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди та особи-відповідача не дають підстав суду впевнитися, що особа, зазначена в позовній заяві, є належним відповідачем у даній справі.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанцій

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 25 січня 2017 року рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 12 жовтня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги

ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» суму страхової виплати в розмірі 93 246,47 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про часткове задоволення позовних вимог, апеляційний суд виходив із того, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову в задоволенні позову вважаючи, що описка в даті народження відповідача у постанові суду про притягнення до адміністративної відповідальності є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог у зв`язку з пред`явленням позову до неналежного відповідача. Апеляційний суд у свою чергу виходив із того, що ОСОБА_2 був визнаний винним у ДТП, позивачем було здійснено страхову виплату ОСОБА_4 , у зв`язку з чим позивач має право стягнення з ОСОБА_2 суми страхового відшкодування за заподіяння матеріального збитку внаслідок ДТП, у відповідності до вимог статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У лютому 2017 року представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції або скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Аргументи учасників справ

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що судами неповно з`ясовано обставини справи, що мають значення для справи, а висновки не відповідають дійсним обставинам справи.

Доводи особи, яка подала заперечення на касаційну скаргу

У квітні 2017 року ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» подало до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ заперечення на касаційну скаргу, посилаючись на те, що рішення апеляційного суду є законним та обґрунтованим.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

На підставі підпункту 6 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України справа передана до Касаційного цивільного суду.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судам установлено, що 06 жовтня 2014 року між ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» та ОСОБА_4 був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту № 06/03-01-002516. Строк дії договору від 16 жовтня 2014 року по 15 жовтня 2015 року.

Встановлено, що постановою Печерського районного суду м. Києва від 16 квітня 2015 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий по

АДРЕСА_1 , був визнаний винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди.

Постановою Печерського районного суду м. Києва від 27 жовтня 2016 року було виправлено описку у вступній частині постанови суду від 16 квітня 2015 року, а саме: дату народження ОСОБА_2 з ІНФОРМАЦІЯ_1 народження виправлено на ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії

НОМЕР_3 власником автомобіля марки «Toyota Yaris», державний номерний знак НОМЕР_2 , є ОСОБА_4

Відповідно до довідки ВДАІ Печерського РУ ГУ МВС України у м. Києві автомобіль марки «Toyota Yaris», державний номерний знак НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_4 , отримав наступні ушкодження: розбито задній бампер, задню ліву блок фару, деформація кришки багажнику.

13 березня 2015 року ОСОБА_4 звернулася до ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» із заявою про настання події (КАСКО). Було встановлено, що її автомобіль марки «Toyota Yaris», державний номерний знак НОМЕР_2 , отримав вищезазначені ушкодження.

16 березня 2015 року спеціалістом відділу врегулювання ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» був оглянутий вищевказаний автомобіль та складений акт, у якому зафіксовані пошкодження, яких отримав даний транспортний засіб у дорожньо-транспортній пригоді.

06 квітня 2015 року ОСОБА_4 звернулася до голови правління ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» із заявою на виплату страхового відшкодування.

Відповідно до рахунку-фактури товариства з обмеженою відповідальністю «Автосаміт ЛТД» (далі - ТОВ «Автосаміт ЛТД») від 10 квітня 2015 року

№ С-00069473 вартість відновлювального ремонту автомобіля, що належить ОСОБА_4 становила 95 800,15 грн.

Згідно з розрахунком суми страхового відшкодування до справи від 14 квітня

2015 року № 79 розмір страхового відшкодування ОСОБА_4 становив 95 800,15 грн.

Відповідно до страхового акта від 14 квітня 2015 року № 79 було прийнято рішення про виплату ОСОБА_4 страхового відшкодування у розмірі 95 800,15 грн після встановлення вини ОСОБА_2

24 квітня 2015 року позивачем на розрахунковий рахунок ТОВ «Автосаміт ЛТД» були перераховані грошові кошти у розмірі 93 246,47 грн як відшкодування згідно зі страховим актом від 14 квітня 2015 року № 79 за ремонт транспортного засобу, що належить ОСОБА_4

Відповідно до довідки ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» у страховій справі № 79 частину страхового відшкодування у розмірі 2 553,68 грн було зараховано до несплачених страхових платежів відповідно до пункту 23 договору від 06 жовтня 2014 року

№ 06/03-01-002516.

08 вересня 2015 року на адресу відповідача ОСОБА_2 була направлена претензія про відшкодування шкоди в порядку регресу в розмірі 95 800,15 грн. Відповідно до даної претензії відповідач повинен був перерахувати на рахунок позивача кошти у розмірі 95 800,15 грн протягом 10 днів з дня отримання цього листа.

Як вбачається з копії повідомлення ОСОБА_2 отримав дану претензію

15 вересня 2015 року.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об?єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно пункту 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою;

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції, на підставі належним чином оцінених доказів, встановивши, що

ОСОБА_2 був визнаний винним у ДТП, позивачем на розрахунковий рахунок ТОВ «Автосаміт ЛТД» були перераховані грошові кошти у розмірі 93 246,47 грн, як відшкодування згідно зі страховим актом від 14 квітня 2015 року № 79 за ремонт транспортного засобу, що належить ОСОБА_4 , дійшов правильного висновку що позивач має право стягнення з ОСОБА_2 суми страхового відшкодування за заподіяння матеріального збитку в наслідок дорожньо-транспортної пригоди, у відповідності до вимог статті 993 ЦК України та статті 27 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами попередніх інстанцій були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Оскільки у задоволенні касаційної скарги відмовлено, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.

Щодо зупинення виконання рішення

Відповідно до частини 3 статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції у постанові за результатами перегляду оскаржуваного судового рішення вирішує питання про поновлення його виконання (дії).

Враховуючи те, що ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 березня 2017 року зупинено виконання рішення Апеляційного суду Київської області від 25 січня 2017 року до закінчення касаційного провадження, тому виконання рішення на підставі частини 3 статті 436 ЦПК України підлягає поновленню.

Керуючись статтями 400, 401, 416, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , залишити без задоволення.

Рішення Апеляційного суду Київської області від 25 січня 2017 року залишити без змін.

Поновити виконання рішення Апеляційного суду Київської області від 25 січня 2017 року.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Коротун

С. Ю. Бурлаков

М. Є. Червинська