Справа № 209/3184/18
Провадження № 2/209/347/19
26 вересня 2019 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Байбари Г.А.,
за участі секретаря Кулік О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кам`янське Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» до ОСОБА_1 про стягнення боргу,
Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, не надав відзив на позовну заяву та не подав заяву про розгляд справи за його відсутності.
Виходячи з наведеного, відповідно до ч. 2 ст. 211, п.1 ч.3 ст. 223, ч.1 ст. 280, ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу у судовому засіданні за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення.
Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.
Згідно п. 3.3. договору відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти в розмірі 56,00 грн., нараховані за період, починаючи з дати видачі кредиту і закінчуючи датою повернення кредиту, а всього 256 грн.
З моменту укладення договору та до 24 серпня 2015 року відповідач неодноразово продовжував дію договору, сплачував відсотки пені за прострочення заборгованості, відсотки за користування кредитом та частково погашав кредит. Останній раз відповідач продовжив дію кредитного договору на строк до 07 вересня 2015 року.
Відповідно до п. 9.2 договору сторони домовилися про договірну позовну давність 10 років.
Фактично в період з 22 вересня 2014 року по 24 серпня 2015 року відповідач за кредитним договором сплатив: 8,86 грн. за тілом кредиту, 769,24 грн. відсотків за користування кредитом, 605,44 грн. - пені, а всього 1383,84 грн.
Станом на 17 вересня 2018 року прострочена заборгованість відповідача за тілом кредиту становить 191,14 грн., за відсотками - 5,38 грн., за пенею 4494,56 грн.
Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України.
Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник який прострочив виконання зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів на встановлений договором або законом.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитом в розмірі 191,14 грн. та заборгованість за відсотками в розмірі 5,38 грн.
Що стосується стягнення з відповідача пені у заявленому позивачем розмірі, то суд вважає, що в цій частині позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Згідно п. 6.2 кредитного договору у разі несвоєчасного повернення суми кредиту, відповідач зобов`язався сплатити неустойку пеню із розрахунку 2% від суми наданого кредиту (200 грн.) за кожен день прострочення платежу.
Частинами 1 та 3 ст. 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
У позовній заяві позивач стверджує, що відповідач своєчасно не повернув суму кредиту і тому з нього необхідно стягнути пеню за кредитним договором в розмірі 4494,56 грн., яка нарахована за період з 08 вересня 2014 року по 17 вересня 2018 року, з урахуванням сплаченої відповідачем пені в період з 08 вересня 2014 року по 24 серпня 2015 року в розмірі 605,44 грн.
Таким чином, позивач просить стягнути з відповідача пеню (4494,56 грн.), розмір якої значно перевищує розмір заборгованості за тілом кредиту (191,14 грн.) та відсотками (5,38 грн.), при тому, що за час дії договору відповідач, отримавши кредит в розмірі 200 грн., сплатив на користь позивача нараховані відсотки та пеню в загальній сумі 1374,98 грн.
Згідно ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
З урахуванням того, що заявлений позивачем до стягнення розмір неустойки значно перевищує розмір заборгованості за кредитом та відсотками, а також враховуючи значний розмір фактично сплачених відповідачем процентів та пені на виконання умов договору, суд вважає, що нарахований розмір неустойки (пені) в сумі 4494,56 грн. може бути зменшений до розміру пені, нарахованої в межах одного року перед зверненням позивача до суду, тобто в межах спеціальної позовної давності, що встановлена п.1 ч. 2 ст. 258 ЦК України.
Як вбачається із поштового конверту, в якому до суду надійшла позовна заява та додані до неї документи, позовна заява направлена позивачем до суду 25 вересня 2018 року. Отже заборгованість за пенею, яка підлягає стягненню з відповідача, розраховується судом за період, починаючи з 25 вересня 2017 року. Згідно розрахунку заборгованості розмір пені за період з 25 вересня 2017 року по 17 вересня 2018 року становить 1432,00 грн., і саме цю суму пені суд вважає необхідним стягнути з відповідача.
Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за тілом кредиту в розмірі 191,14 грн., заборгованість за відсотками в розмірі 5,38 грн. та заборгованість за пенею в розмірі 1432,00 грн., а всього 1628,52 грн.
Відповідно ст. 141 ЦПК України з відповідача має бути стягнуто на користь позивача сплачений судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам.
Керуючись статтями 10, 12, 13, 141, 259, 263-265, 280 - 282 ЦПК України, суд
Задовольнити частково позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» до ОСОБА_1 про стягнення боргу.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Повне судове рішення складено 02 жовтня 2019 року.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач може оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строків подання відповідачем заяви про перегляд заочного рішення або позивачем та іншими учасниками справи апеляційної скарги, якщо заяву та апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя Г.А. Байбара.