26 лютого 2019 року м.Волноваха
Волноваський районний суд Донецької області в складі:
головуючої судді ПИСАНЕЦЬ Н.В.
при секретарі Метьолкіній Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до Відділу освіти Волноваської районної державної адміністрації Донецькій області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 про скасування наказу та стягнення заробітної плати
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Відділу освіти Волноваської районної державної адміністрації Донецькій області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 про скасування наказу та стягнення заробітної плати. Рішенням Волноваського районного суду від 11.02.2019р. позовні вимоги частково задоволені.
У відповідності до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України, суд що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи, ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ч. 4 ст.270 ЦПК України, суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання у судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою.
Учасники судового розгляду до зали суду не зявились, будучи належним чином сповіщеними про час та дату розгляду справи.
Дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що слід постановити додаткове рішення у справі щодо розподілу судових витрат, оскільки це питання не було повністю вирішено при постановленні рішення по суті позовних вимог.
Відповідно до вимог ч.ч.1,3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.
Вимогами ст.5 ч.1 п.1 Закону України «Про судовій збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.
Враховуючи наведене, суд вважає необхідним повернути позивачу ОСОБА_1 сплачену ним суму судового збору 704 грн.80 коп., як особі, яка є звільненою від її сплати.
Щодо компенсації позивачеві витрат на професійну правову допомогу, суд виходить з наступного.
Вимогами ст.137 ч.1, 2 ЦПК України встановлено, що витрати, повязані з правничою допомогою адвоката несуть сторони та такі витрати підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. При цьому, для визначення розміру витрат на правничу допомогу, учасник справи надає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та їх вартості, що сплачена.
У даному випадку, в уточненій позовній заяві ОСОБА_1 ставиться вимога про стягнення на його користь витрат на професійну правничу допомогу у сумі 2500 грн. із зазначенням з чого складається цей розмір.
При цьому, до матеріалів провадження не долучені докази щодо сплати вищевказаної суми позивачем та її отримання адвокатом ОСОБА_3, як то квитанція до прибуткового касового ордеру, а надана суду довідка-розрахунок у якій
зазначена сума гонорару не є платіжним документом та не може враховуватись судом як належний доказ сплати позивачем та отримання адвокатом саме цієї суми.
Керуючись ст.ст.133, 137 ЦПК України, суд,-
Додаткове рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду через Волноваський районний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення, а особами які брали участь у справі, але не були присутні при проголошення додаткового рішення в той же строк і в тому ж порядку з дня отримання копії додаткового рішення.
Суддя Н.В. Писанець