РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" лютого 2019 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Саландяк О.Я.,

секретаря судових засідань Гресик О.В.,

позивача ОСОБА_2,

представника позивача - адвоката Чернюк С.С.,

представника відповідача - адвоката Чаленко Н.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у місті Жмеринці цивільну справу №130/3015/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої злочином, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 26.12.2018 року звернулась до суду з позовом до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої злочином. У позовній заяві поданій у новій редакції на усунення недоліків викладено наступну позицію: вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 24.10.2018 року відповідача ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України та призначено покарання у виді 150 годин громадських робіт, звільнено ОСОБА_5 звільнено від відбування призначеного покарання на підставі п. «в» ст. 1 ЗУ «Про амністію у 2016 році». Позивачка є потерпілою у даному кримінальному провадженні. Зокрема вироком суду встановлено, що 26.06.2017 року біля 13-00 год. на грунті тривалих неприязних відносин та раптово виниклою сваркою між нею та ОСОБА_6, яка виникла на території приватного домоволодіння, що по АДРЕСА_1, ОСОБА_5, перебуваючи біля гаражного приміщення та почувши сварку, підбіг до неї та на грунті неприязних відносин, маючи умисел на нанесення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання їх наслідків, умисно, схопив своєю рукою її за пальці лівої кисті та почав викручувати їх для заподіяння болю, чим спричинив пошкодження капсул між фалангових зєднань 3, 4 пальців та часткове ушкодження сухожилля розгинача 3-го пальця, ознаки теносиновіїту сухожилка м'яза розгинача 4-го пальця, а також наніс один удар кулаком правої руки у ліву сторону обличчя ОСОБА_2, внаслідок чого спричинив їй тілесні ушкодження у вигляді трьох синців (крововиливи, гематома) на лобі, лівому плечі та лівому колінному суглобі. Згідно висновку судово-медичної експертизи №66 від 04.08.2017 року: « травма двох пальців виникла внаслідок надмірного пере розгинання в між фалангових суглобах, а синці, причинені діями тупих твердих предметів, невиключено ва час і при обставинах на які вказує ОСОБА_2, оскільки зазначена травма двох пальців лівої кисті у ОСОБА_2 потягла за собою тривалий розлад здоров'я понад 21 добу, то вони належать до ушкоджень середньої тяжкості, а синці - до легких тілесних ушкоджень». Своїми протиправними діями відповідач завдав їй матеріальну та моральну шкоду. Оскільки після даної події вона перенесла вильний психологічний стрес і більше трьох тижнів перебувала на амбулаторногому лікуванні. До цього часу її супроводжує тпостійне відчуття страху та незахищеності. Вона вимушена постійно приймати заспокійливі ліки, внаслідчого чого у неї постійно є потреба у купівлі заспокійливих ліків, що тягне за собою фінансові витрати. На лікування вона витратила 1813,27 грн. Окрім того, з метою захисту своїх інтересів для подачі цивільного позову вона зверталася за правовою допомогою до адвоката та укласти відповідний договір. Вартість послуг якого становить 5000,00 грн. Таким чином, загальна сума завданої їй матеріальної шкоди становить 6813,27 грн. Спричинену їй моральну шкоду вона оцінює в сумі 50000,00 грн., а полягає вона в тому, що вона й досі перебуває у стресовому стані, у неї істотно погіршилися нормальні життєві зв'язки, негативні емоції, переживання вплинули на її спокій і стан її здоров'я, спричинили постійне вживання медичних препаратів, її хворобьа і лікування поставило її сім'ю в скрутне матеріальне становище. Вони посилилися після смерті її матері ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6, яку неодноразово викликали в судове засідання в якості свідка. Вона постійно хвилювалася, у неї підвищувався тиск, що призводило до гіпертонічного кризу, а після засідань вона потрапляла до лікарні. Позивачка пережила психологічний стрес, душевний біль та переживання. На підставі викладеного просила стягнути із відповідача на її користь 6813,27 грне. У відшкодування матеріальної шкоди та 50000,00 грн. у відшкодування моральної шкоди. (а.с. 26-30)

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала за викладених у позовній заяві обставин, просила їх задовольнити. У судововому засіданні виклала наступну позицію. 26.06.2017 року її племінник та похресник - відповідач ОСОБА_5, із яким вона перебувала та перебуває у неприязних відносинах, наніс їй удар по голові, від якого вона вдарилась об лутку, а також вивернув пальці, а тому у неї з»явилась гематома та вона 21 день проходила в гіпсі, за призначенням лікаря, щоб знерухомити руку, яка боліла. За призначенням лікаря вона проходила фізпроцедури, приймала ліки, використовувала мазі та до даного часу її турбують головні болі, так як внаслідок дій відповідача у неї був струс головного мозку. Просить стягнути із відповідача на її користь матеріальну шкоду, яка вказана в позові та моральну шкоду у розмірі 50000 грн., оскільки ОСОБА_5не вибачився, продовжує їй шкодити, внаслідок його дій вона відчула фізичний біль та страждання, а також втратила найріднішу людину - матір ОСОБА_8 ЇЇ матір тривалий час хворіла, у неї вмонтований кардіостимулятор, хвора нирка, а відповідач знаючи про це всіляко її нервував, виганяв з дому.

Представник позивача - адвокат Чернюк С.С. у судовому засіданні висловила наступну позицію. Позов ОСОБА_9, підлягає задоволенню, оскільки обставини насення їй ударів та викручування пальців встановлені вироком від 24.10.2018 року, яким хоча і не взято до уваги висновки експерта №№66 та 86/66, у яких було зафіксовано тілесні ушкодження, однак встановлені вироком суду, яким ОСОБА_5 засуджено за вчинення злочину, передбаченого ст. 126 ч.1 КК України. З приводу нанесених їй ударів та ушкоджень позивачка тричі зверталась до невролога, 21 день ходила в гіпсі, у неї було зафіксовано синці, вона не могла надавати повноцінний догляд матері. На лікування ОСОБА_2 витратила 1813,27 гривень, що підтверджується накладною, яка надана на її адвокатський запит. Препарат білобіл є аналогом гінкгоба, наявність черепно-мозкової травми доводиться випискою. Дві довідки містять один номер, так як надавались різними лікарями на один адвокатський запит, а тому підстави для визнання неналежності чи недопустимості даних довідок відсутні. Щодо моральної шкоди, то позивачка внаслідок неправомірних дій відповідача перенесла моральні страждання, погіршились її нормальні життєві зв»язки,пережила негативні емоції, зверталась за попомогою до лікарів, приймала заспокійливі препарати, однак оскільки перебувала у стресовому стані, до квитанцій не збирала. Після смерті матері її моральні страждання посилились. Покійна ОСОБА_8 була свідком події, була заявлена для допиту стороною обвинувачення, однак так і не було допитана, у зв»язку із смертю. Вважає, що 50000 грн. моральної шкоди компенсують понесені позивачкою страждання. Щодо витрат на правову допомогу, то нею із позивачем ОСОБА_2 було укладено угоду в кримінальному провадженні та отримано аванс у сумі 5000 грн.згідно квитанції від 12.06.2018 року. Воан була присутня лише у двох засіданнях у кримінальному провадженні. Нею було підготовлено цивільний позов у кримінальному провадженні,однак він судом не був прийнятий через невідповідність стадії його подання, а тому нею було піготовано даний позов та вона бере участь у розгляді даноної цивільної справи. 26.02.2019 року позивачкою їй сплачено ще 10000 грн. за надання правової допомоги, згідно наданої суду квитанції, розрахунку суми судових витрат та акту наданих послуг. Таким чином розмір витрат на правову допомогу у даному провадженні, відповідно до розрахунку складає 15070 грн., які просила стягнути з відповідача.

Представником відповідача ОСОБА_5 - адвокатом Чаленко Н.В. подано відзив на позовну заяву (а.с. 64-67) в якому відповідач позов не визнає з наступних підстав. Вироком жмеринського міськрайонного суду від 24.10.2018 року відповідача визнано винувати у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, призначено покарання у виді 150 годин громадських робіт та був звільнений від призначеного судом покарання на підставі п. «в» ст. 1 ЗУ «Про амністію у 2016 році». ОСОБА_5 був визнаний винним у тому 26.06.2017 року під час сварки, що виникла раптово між ОСОБА_6 та ОСОБА_2, ОСОБА_5, перебуваючи поблизу гаражного приміщення на території приватного домоволодіння у АДРЕСА_1, та почувши вказану сварку, підбіг до ОСОБА_2 і на грунті тривалих особистих неприязних відносин з останньою, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характері своїх дій та бажаючи настання їх наслідків, схопив рукою ОСОБА_2 за пальці лівої кисті та викрутив їх до заподіяння болю, після чого наніс удар кулаком правої руки у ліву сторону обличчя ОСОБА_2, чим також завдав їй фізичного болю. Не дивлячись на правову кваліфікацію дій ОСОБА_5 встановлено вироком суду та не встановлення вироком суду наявності будь-яких тілесних ушкоджень ОСОБА_2 у позові вказує, що відповідачем були спричинені їй тілесні ушкодження, а саме: пошкодження капсул між фалангових зєднань 3, 4 пальців та часткове ушкодження сухожилля розгинача 3-го пальця, ознаки теносиновіїту сухожилка м'яза розгинача 4-го пальця, а також наніс один удар кулаком правої руки у ліву сторону обличчя ОСОБА_2, внаслідок чого спричинив їй тілесні ушкодження у вигляді трьох синців (крововиливи, гематома) на лобі, лівому плечі та лівому колінному суглобі та вимагає відшкодувати їй матеріальну шкоду за лікування зазначених нею пошкоджень. Крім того, в позові не зазначено (як і в матеріалах кримінальної справи), що відповідачем спричинена позивачці черепно-мозкової травми у виді струсу головного мозку. Позивачка надає довідку КУ «Жмеринська ЦРЛ» від 11.06.2018 року №1152 із вказаним діагнозом та призначенням лікування медичними препаратами - гліятон 0,4 №30, гінкгоба 120mg №30, які призначаються особам похилого віку при наявності інших захворювань. До того ж вартість гліятону 578,99 грн. безпідставно включає досуми матеріальної шкоди, вимагаючи їх відшкодування. Також позивач надає накладну, а не фіскальний чек, на суму 1613,27 грн., про придбання нею медичних препаратів до складу яких включено білобіл інт. 1200 варістю 465,90 грн., про призначення якого не відображено в жодному медичному документі. Таким чином вважає, що позивач на підтвердження позовних вимог щодо спричинення їй матеріальної шкоди, яка полягала у витратах на лікування не надала належних та допустимих доказів. Також заявлено вимогу про відшкодування моральної шкоди в розмірі 5000 грн. Однак окрім довідки №1152 від 11.06.2018 року, позивачкою не надано жодних доказів того що з моменту побиття і до теперішнього часу вона лікується у невропатолога. Окрім того, цей діагноз встановлений без будь-яких клінічних обстежень, які передбачені обов'язковим протоколом лікуваня струсів созку та призначені препарати. Також вважає, що посилання позивача на Постанову Пленуму Верховного суду України від 25.05.2001 року №5 «Про судову практику у справах відшкодування моральної шкоди» є викривленим та не відповідає реальному змісту даного документу. Враховуючи те, що злочин вчинений відповідач відносно позивача є злочином невеликої тяжкості і не потягло за собою тяжких незворотніх наслідків у даній справі, розмір моральної шкоди має бути спів мірний до дій відповідача, вважає, що 1000 грн. є достатнім розміром для відшкодування моральної шкоди. На заявлені вимоги про відшкодування витрат на правничу допомогу в сумі 5000 грн. позивачем не надано детального опису робіт виконаних адвокатом як передбачено ч. 3 ст. 137 ЦПК України. На підставі викладеного просить в задоволенні позову в частині відшкодування матеріальної шкоди відмовити повністю, а в частині відшкодування моральної шкоди задоволити частково на суму 1000 грн.

Представник відповідача ОСОБА_5 - адвокат Чаленко Н.В. в судовому засіданні виславила наступну позицію. Позов визнається частково лише в частині 1000 грн. моральної шкоди. Ні наявність струсу головного мозку ні інших тілесних ушкоджень не доведено належними та допустими доказами, оскільки міжнародними протоколами діагностувати струс мозку за олне відвідування до лікаря неможливо, а ушкодження сухожилка розгинача не діагностовано у наданому суду заключенні УЗД «Меділюкс», встановити його можливо лише шляхом оперативного втручання. Позивачем не надано фіскальних чеків, які б свідчили, що вона заявлені нею понесла витрати на лікування, а саме на придбання ліків. Накладна не є розрахунковим документом, який передбачений податковим законодавством на підтвердження купівлі ліків. Висновки експерта, якими встановлені тілесні ушкодження позивачки визнаі судом недопустими доказами через порушення порядку їх отримання, а саме проведення експертиз на підставі неналежно отриманої медичної документації. Щодо моральної кшоди, то вважає, що діями відповідача завдано лише удари, а тому розмір відшкодування у розмірі 1000 грн. є достатнім. Щодо смерті матері позивача, то вона була людиною похилого віку, захист не наполягав на її допиті, причинного зв»язку із діями злочином відповідача за який його засуджено та її смертю немає. Щодо витар на захисника, то при вирішенні даного питання поклалась на розсуд суду, просила врахувати вимоги ст. 137 ЦПК України.

Ухвалою суду від 28.12.2018 року позовну заяву ОСОБА_2 залишено без руху, надано строк для усунення недоліків визначених ухвалою суду (а.с. 22)

Ухвалою суду від 11.01.2019 року позовну заяву ОСОБА_2 прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, судове засідання призначено на 05.02.2019 року на 13-00 год. (а.с. 46)

Ухвалою суду від 05.02.2019 року у з»в'язку із неможливістю вирішення спору у даному судовому засіданні оголошено перерву до 27.02.2019 року (а.с. 61)

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Судом встановлено, що відповідно до вироку Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 24.10.2018 року ОСОБА_5 в межах пред'явленого йому обвинувачення визнано винуватим та призначено покарання за ч. 1 ст. 126 КК України у виді ста п'ятдесяти годин громадських робіт. Звільнено ОСОБА_5 від відбування призначеного судом покарання за цим вироком на підставі п. «в» ст. 1 ЗУ «Про амністію у 2016 році» (а.с. 11-17) Вирок суду 26.11.2018 року набув законної сили.

Вказаним вироком суду встановлено, що 26.06.2017 року біля 13-00 год. під час сварки, що виникла раптово між ОСОБА_6 та ОСОБА_2, ОСОБА_5, перебуваючи поблизу гаражного приміщення на території приватного домоволодіння у АДРЕСА_1, та почувши вказану сварку, підбіг до ОСОБА_2 і на грунті тривалих особистих неприязних відносин з останньою, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характері своїх дій та бажаючи настання їх наслідків, схопив рукою ОСОБА_2 за пальці лівої кисті та викрутив їх до заподіяння болю, після чого наніс удар кулаком правої руки у ліву сторону обличчя ОСОБА_2, чим також завдав їй фізичного болю.

Відповідно до довідки Жмеринської ЦРЛ №1152 від 11.06.2018 року (а.с. 31) позивачка ОСОБА_2 зверталася до Жмеринської ЦРЛ з приводу побиття 26.06.2017 року племінником, діагноз ЗЧМТ, струс головного мозку, від госпіталізації відмовилася. Призначено препарати: гліатон 0,4 №30, гінкгоба 120 №3.

Згідно відповіді КУ «Жмеринська ЦРЛ» від 11.06.2018 року ОСОБА_2 зверталася та перебувала на амбулаторному лікуванні в поліклініці КУ «Жмеринська ЦРЛ» з 27.06.2017 року по 19.07.2017 року, їй було призначено препарати: ларфікс 4шт №100, розчин калій йод 2% - 10мл №2, гіпс 2,7х15 см №2, бинт 7х14 №2 (а.с. 32)

Відповідно до довідки КУ «Жмеринська ЦРЛ» №196 від 25.02.2019 року (а.с. 73) ОСОБА_2 зверталась до невролога Жмеринської ЦРЛ з приводу ЗЧМТ (струсу головного мозку), від госпіталізації відмовилась. Призначено гліатон №60, гінкгоба 120№60, придбаний біобіл 120 є аналогом гінкгоба.

Представник позивачки - адвокат С.С. Чернюк звернулася із адвокатським запитом №45 від 11.06.2018 року до завідуючого аптекою «Подорожник» (а.с. 77) у яком просила вказати вартість медичних препаратів, які були призначені ОСОБА_9 для лікування.

Відповідно до накладної №1 від 11.06.2018 року наданої за адвокатський запит аптекою «Подорожник» вартість препаратів становить: гліатон 0,4 №30 - 578,99 грн., білобіл інт. 120 (замінник гінкгоба 120 №3) - 465,99 грн., ларфікс 4шт №100 - 394,99 грн., розчин калій йод 2% - 10мл №2 0 133,98, гіпс 2,7х15 см №2 - 23,82 грн., бинт 7х14 №2 - 15,50 грн. А всього на суму 1613,27 грн. (а.с. 35, 76)

29.06.2017 року позивачці ОСОБА_2 було проведено ультразвукове обстеження променово-запястного суглобу, внаслідок якого виявлено ознаки теносиївіту сухожилля м'яза - розгинача 4-го пальця, більше даних за неповне ушкодження сухожилля м'яза - розгинача 3-го пальця лівої кисті (а.с. 33). Вартість обстеження становила 200 грн., які нею сплачені (а.с. 34)

Відповідно до договору про надання правової допомоги від 11.06.2018 року (а.с. 36) укладеного між адвокатом Чернюк С.С. та ОСОБА_2, предметом договору є надання адвокатом правової допомоги ОСОБА_2 як потерпілій у Жмеринському міськрайонному суді по кримінальному провадженню №0000492 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченому ч. 1 ст. 122 КК України. Вартість послуг адвоката становила 5000,00 грн., які ОСОБА_2 сплатила відповідно до квитанції серії 02БИ №422571 від 12.06.2018 року (а.с. 36-зворот, 78).

Тобто вироком суду, який набув законної сили визнано відповідача винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, завданні потерпілій - позивачці ОСОБА_2 тілесних ушкоджень, внаслідок чого вона вимушена була лікуватися, купувати ліки, та користуватися правовою допомогою адвоката на представлення її інтересів як потерпілої під час судового слідства. Представник потерпілої ОСОБА_2 - адвокат Чернюк С.С. приймала участь у судових засідання під час розгляду кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_5, що вбачається із вироку суду від 24.10.2018 року.

При цьому суд, відповідно до положень ст. 77 ЦПК України визнає неналежним доказ, якими позвичака обґрунтовує розмір завданої їй матеріальної шкоди. Зокрема, щодо витрат понесених нею на придбання ліків гліатон 0,4 №30 - 578,99 грн., білобіл інт. 120 (замінник гінкгоба 120 №3) - 465,99 грн., ларфікс 4шт №100 - 394,99 грн., розчин калій йод 2% - 10мл №2 0 133,98 грн., яка зазначена у накладній №1 від 11.06.2018 року (а.с. 35, 76) та надана на адвокатський запит представника позивачки Чернюк С.С., окільки даний запит містив прохання лише надати вартість вказаних ліків (а.с. 77), однак відсутній запит щодо того, що такі ліки були позивачкою придбані у даній аптеці та за таку ціну, а відтак встановити, що їх позивачка придбавала чи вживала за призначенням, із наданих суду доказів неможливо. Разом із тим суд приймає до уваги вартість вказаних у даній накладній гіпсу та бинту, оскільки вироком Жмеринського міськрайонного суду від 24.10.2018 року в судовому засіданні достовірно з пояснень потерпілої ОСОБА_2 встановлено, що потерпіла «21 день проходила у загіпсованій кисті». Тобто, факт перебування позивачки із загіпсованою кистю встановлено вироком суду, що в свою чергу передбачає застосування бинту та гіпсу, що фактично підтверджено показами потерпілої, покладеної в обгрунтування обвинувального вироку, та взяті судом до уваги. Отже, із вищевикладеного вбачається, що позивачкою доведено суду належними та допустимими доказами лише придбання та використання бинту та гіспу із перелічених в накладній ліків. Окрім того, судом приймається як належний та допустимий доказ довідку про вартість та оплату пройденого позивачкою УЗД променево-зап'ясного суглобу, яка склала 200,00 грн. (а.с. 34)

Судом також не приймається до уваги відповідно до положень ч. 6 ст. 82 ЦПК України наданий позивачкою в якості доказу висновко експерта №66 від 04.08.2017 року (а.с. 74-75) оскільки даний висновок вже досліджувався під час розгляду кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 та не взято його до уваги із обґрунтуванням такої позиції.

Таким чином позивачем доведено понесення нею витрат на лікування та обстеження, що пов»язані із обставинами, що встановлені вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 24.10.2018 року, та які випливають внаслідок неправомірних дій відповідача на суму, що складає 239,32 грн.

Також позивачкою до розміру завданої матеріальної шкди включено витрати на правову допомогу у кримінальному провадженні на суму 5000,00 грн. Однак, з огляду наданих в судовому засіданні представником позивачки - адвокатом Чернюк С.С. документів щодо правничої допомоги (а.с. 78-81), суд приходить до висновку, що в даному випадку витрати на правничу допомогу в сумі 5000,00 грн. у кримінальному провадженні, входить у загальну суму витрат на правничу допомогу і у зв'язку з подачею даного цивільного позову. Адже за квитанціями, попереднім (орієнтовним) розрахунком суми судових витрат та актом наданих послуг (а.с. 78-81) загальна сума витрат на правничу допомогу складає 15070 грн., 5000 грн. з яких сплачено 12.06.2018 року, а 10000 грн. сплачені 26.02.2019 року.

Позивачка наполягає на завданні їй моральної шкоди, яку нею оцінено у 50000 гривень.

Суд приймає як докази заподіяння моральної шкоди - моральні страждання, погіршення нормальних життєвих зв'язків, негативні емоції, переживання. Однак суд відхилає як доказ заподіяння моральної шкоди - що її хвороба та лікування поставили її сім'ю в скрутне матеріальне становище, адже доказів того, що лікування було тривале позивачкою не надано, також не надано доказів загального матеріального стану родини, щоб можна було встановити причинний зв'язок між коштами витраченими на лікування позивачки та матеріальний стан її родини до події і після. Також суд відхиляє як доказ заподіяння моральної шкоди - смерть матері позивачки, оскільки подія вчинення ОСОБА_5 злочину відносно позивачки та смерть її матері не повязані між собою.

При визначенні розміру моральної шкоди, завданої позивачці ОСОБА_2, суд виходить із усталеної судової практики. Зокрема, згідно роз'яснень, що містяться у п.п.3, 5 Постанови № 4 Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб, також відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Суд при вирішенні даної справи враховує, що оскільки компенсація моральної шкоди відбувається на емоційному рівні людської свідомості, то розмір такої компенсації повинен бути достатнім, щоб викликати у потерпілого, або дозволити йому отримати у майбутньому позитивні емоції такої глибини і сили, які здатні у повному обсязі компенсувати, врівноважити ті негативні відчуття і переживання, в яких полягає моральна шкода.

Зокрема, суд враховує доведеність позивачкою завдання їй матеріальної та моральної шкоди внаслідок злочинних дій відповідача, якого вироком суду від 24.10.2018 року визнано винувати у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, та де позивачка ОСОБА_2 є потерпілою, що призвело до душевних психоемоційних переживань, наявність причинно-наслідкового зв'язку між шкодою і протиправним діянням та вини в її заподіянні відповідача, що встановлено вироком Жмеринського міськрайонного суду від 24.10.2018 р. у справі № 130/2225/17, стан здоров'я позвачки, що за характером страждань це прості переживання, не значну тривалість лікування та відсутність стійких негативних наслідків, які виникли в результаті посягання на здоров'я позивачки, необхідність звернення із позовом до суду для захисту порушених прав.

Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, а також встановлених судом обставин справи, суд вважає, що вимоги позивачки про стягнення матеріальної шкоди підлягають частковому задоволенню на суму 239,32 грн., вимоги позивачки про відшкодування моральної шкоди також підлягають частковому задоволенню в сумі 5000,00 грн.

Суд застосував норми права, які регулюють спірні правовідносини щодо відшкодування матеріальної і моральної шкоди, на які також посилались і сторони у справі.

Відповідно до положень ч. 1, п. 8, 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно вимог ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. 2. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ст. 141 ЦПК України із відповідача на користь держави відповідно до розміру задоволених вимог, та із врахуванням правової позиції Верховного Суду у справі № 761/11472/15-ц від 28.11.2018 року, згідно якої вимоги про відшкодування моральної шкоди є вимогою майнового характеру, оскільки виражена сумою грошових коштів, а також за вимогу про відшкодування матеріальної шкоди, яка також є вимогою майнового характеру, підлягає стягненню судовий збір за ставками судового збору визначеного ЗУ «Про судовий збір» станом на 2018 рік, оскільки позов подано 26.12.2018 року, а позивачка при зверненні до суду із даним позовом звільнена від його сплати.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Щодо витрат на правничу допомогу, то оглянувши квитанції, попередній, орієнтовний розрахунок суми судових витрат, акт наданих послуг (а.с. 78, 79, 80, 81), та матеріали справи, перевіривши надані розрахунки, суд вважає, що кількість витрачених представником позивача - адвокатом Чернюк С.С. часу надання правничих послуг завищена з огляду на наступне. Адже відповідно до вказаних документів на підготовку адвокатських запитів представником витрачено 1,5 год., однак як встановлено судом адвокатом було підготовлено лише кілька запитів, які за своїм змістом не є складними. Щодо зазначення того, що на складання позовної заяви було витрачено 3 год., то слід зазначити, що дана позовна заява складена на основі цивільного позову, який позивачкою подавався у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_5, про що і заявлено сторонами у судовому засіданні. Тому суд не погоджується із кількістю годин вказаних у акті наданих послуг витрачених адвокатом на складання даного позову. Разом із тим судом перевірено час участі в судовому засіданні, який становить 2 год., а не 1 год. як зазначено в акті наданих послуг. Крім того суд вважає недоведеним відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт витрачання адвокатом 2 годин для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, а тому обрахована сума у розмірі 2978 грн за вказану у розрахунку роботу стягненню з відповідача не підлягає. Щодо решти наданих послуг на правничу допомогу, їх вартості та тривалості, суд, перевіривши розрахунок та акт виконаних робіт, вважає, що вони підлягають задоволення на суму 9300 грн. виходячи із розрахунку, що наведений позивачем, однак із врахуванням їх співмірності із достатністю часу для: ознайомлення із документами (2018 рік) - 30 хв, підготовка до складання позовної заяви з одночасним ознайомленням з матеріалами судової практики (2018 рік) - 1 год, підготовка адвокатських запитів (2018 рік) - 30 хв, формування правової позиції та консультації з позивачем (2018 рік) - 1 год, складання позовної заяви - 1 год, участь у судовому засіданні - 2 год.

Відповідно до ст.ст. 1, 11, 16, 23, 1166, 1167 ЦК України, керуючись ст.ст. 3, 10, 12, 13, 76-81, ч.4 ст. 82, 89, 137, 141, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої злочином задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_2, зареєстрованого АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ід.н. НОМЕР_1, мешканки АДРЕСА_3 239,32 (двісті тридцять дев»ять) грн. 32 коп. у відшкодування матеріальної шкоди та 5000 (п'ять тисяч) грн. у відшкодування моральної шкоди.

В решті вимог про відшкодування матеріальної шкоди та моральної шкоди - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_2, зареєстрованого АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ід.н. НОМЕР_1, мешканки АДРЕСА_3 витрати на правничу допомогу у розмірі 9300 (девять тисяч триста) гривень.

Стягнути з ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_2, зареєстрованого АДРЕСА_1, на користь держави 1409 (одна тисяча чотириста дев»ять) гривень 60 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 28.02.2019 року.

Суддя О.Я. Саландяк