ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2306/19 Справа № 199/125/17 Суддя у 1-й інстанції - Спаї В.В. Суддя у 2-й інстанції - Варенко О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Варенко О.П.,

суддів -Лаченкової О.В., Свистунової О.В.,

розглянувши в письмовому провадженні в м.Дніпрі цивільну справу

за апеляційними скаргами Громадської організації "Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація" в інтересах члена організації ОСОБА_1, Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України,

на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 17 жовтня 2018 року

у цивільній справі за скаргою Громадської організації "Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація" в інтересах члена організації ОСОБА_1 на бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, на незаконні дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України,

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2018 року Громадська організація "Дніпропетровська незалежна правозахисна організація" в інтересах члена своєї організації ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, на незаконні дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

В обгрунтування скарги заявник зазначив, що рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09 січня 2018 року по справі № 199/125/17, провадження 2/199/275/18 стягнуто з Державної казначейської служби України за рахунок коштів державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 30 000 грн. та судові витрати у вигляді компенсації за відрив від звичайних занять, пов'язаний із явкою до суду 270,76 грн.

Постановою апеляційного суду Дніпропетровської області від 31 липня 2018 року залишено без змін рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09 січня 2018 року.

15 серпня 2018 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська видано виконавчий лист про стягнення з ДКСУ за рахунок коштів державного бюджету України на користь ОСОБА_1 моральної шкоди в розмірі 30 000 грн.

21 серпня 2018 року Громадська організація "Дніпропетровська незалежна правозахисна організація" в інтересах члена своєї організації ОСОБА_1 направила до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України виконавчий лист по справі 199/125/17 про стягнення з Державної казначейської служби України за рахунок коштів державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 моральної шкоди в розмірі 30 000 грн, який був отриманий виконавчою службою 27 серпня 2018 року та розподілений на державного виконавця Яковенко В.А.

Повідомленням про повернення виконавчого документу без прийняття до виконання від 31 серпня 2018 року старший державний виконавець Яковенко В.А. повернув виконавчий лист без виконання з посиланням на визначені законом обставини, що виключають здійснення виконавчого провадження органами державної виконавчої служби, згідно п.9 ч.4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення якщо виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем.

Державним виконавцем був порушений термін прийняття рішення, який повинен складати три робочі дні. Також він не згоден з прийнятим рішенням державного виконавця про повернення виконавчого документу.

Враховуючи викладене, просив суд:

- визнати незаконною бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, на виконання до якого надійшов виконавчий лист Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська 15 серпня 2018 року по цивільній справі № 199/125/17 (2/199/275/18) в частині недотримання законодавчих строків, встановлених ч.1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» щодо направлення на адресу ОСОБА_1 повідомлення №57104169/6-20.1 датованого «31.08.2018»;

- визнати незаконним рішення державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби міністерства юстиції України Яковенко В.А., на виконання до якого надійшов виконавчий лист Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська 15 серпня 2018 року по цивільній справі № 199/125/17 (2/199/275/18) щодо письмового повідомлення від 31 серпня 2018 року №57104169/6-20.1 ОСОБА_1 про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання та скасувати це повідомлення;

- на підставі статті 262 ЦПК України постановити окрему ухвалу про притягнення державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби міністерства юстиції України Яковенко В.А. до кримінальної відповідальності за статтею 382 КК України, яку направити до органу досудового розслідування для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, встановивши обов'язок надати суду відповідь про вжиті органом досудового розслідування заходи у визначений судом строк 10 днів з дня отримання даної ухвали;

- зобов'язати державного виконавця відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Яковенко В.А. негайно виконати виконавчий лист Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська 15 серпня 2018 року по цивільній справі № 199/125/17 (2/199/275/18) та у п'ятиденний строк з моменту отримання даної ухвали направити стягнуті кошти у готівковій формі через відділення «Укрпошти» № 82, за місцем проживання ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1): індекс - АДРЕСА_1, витрати по перерахуванню коштів на користь ОСОБА_1 у готівковій формі покласти на боржника - Державну казначейську службу України;

- зобов'язати державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Яковенко В.А. упродовж п'яти днів з дня отримання даної ухвали повідомити суд і повідомити ОСОБА_1 про виконання даної ухвали рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення;

- стягнути з Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на користь ОСОБА_1 судові витрати, пов'язані з явкою до суду у порядку ст. 138 ЦПК України за правилами згідно Постанови КМУ від 27 квітня 2006 року № 590, як компенсацію за відрив від звичайних занять у зв'язку з явкою до суду в розмірі 224,10 грн.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 17 жовтня 2018 року скаргу Громадської організації «Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація», в інтересах члена своєї організації ОСОБА_1 на бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, на незаконні дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України - задоволено частково.

Відмовлено в задоволенні вимоги про визнання незаконної бездіяльності Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, на виконання до якого надійшов виконавчий лист Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська 15 серпня 2018 року по цивільній справі № 199/125/17 (2/199/275/18), в частині недотримання строків, встановлених абз.3 ч.1 ст.28 Закону України «Про виконавче провадження», в частині направлення на адресу ОСОБА_1 повідомлення №57104169/6-20.1, датованого «31.08.2018».

Визнано незаконним рішення державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Яковенко В.А., на виконання до якого надійшов виконавчий лист Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська 15 серпня 2018 року по цивільній справі №199/125/17 (2/199/275/18), щодо письмового повідомлення від 31.08.2018 №57104169/6-20.1 ОСОБА_1 про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання та скасовано це рішення.

Відмовлено в задоволенні вимоги скарги про постановлення окремої ухвали про притягнення державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Яковенко В.А. до кримінальної відповідальності за статтею 382 КК України, яку направити до органу досудового розслідування для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, встановивши обов'язок надати суду відповідь про вжиті органом досудового розслідування заходи у визначений судом строк десять днів з дня отримання даної ухвали.

Зобов'язано державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Яковенко В.А. або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби (якщо Яковенко В.А. не здійснює відповідну діяльність) вчинити дії, пов'язані з виконанням виконавчого документу, а саме виконавчого листа Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська 15 серпня 2018 року по цивільній справі № 199/125/17 (2/199/275/18) та направити стягнуті кошти у готівковій формі через відділення «Укрпошти» №82 за місцем проживання ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1): індекс - АДРЕСА_1.

Зобов'язано державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Яковенко В.А., не пізніше ніж у десятиденний строк з дня одержання даної ухвали повідомити суд і заявника ОСОБА_1 про виконання даної ухвали.

Стягнуто з Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на користь ОСОБА_1 судові витрати за відрив від звичайних занять в розмірі 224, 10 грн.

Не погодившись з такою ухвалою, Громадська організація "Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація" в інтересах члена організації ОСОБА_1 та Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України подали апеляційні скарги, в яких, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, Громадська організація "Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація" в інтересах члена організації ОСОБА_1 просила скасувати ухвалу суду в частині відмови у задоволенні вимоги про визнання незаконної бездіяльності Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, на виконання до якого надійшов виконавчий лист Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська 15 серпня 2018 року по цивільній справі № 199/125/17 (2/199/275/18) щодо недотримання законодавчих строків, встановлених ч.1 ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» в частині направлення на адресу ОСОБА_1 повідомлення №57104169/6-20.1, датованого «31.08.2018»; визнати незаконною бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, на виконання до якого надійшов виконавчий лист Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська 15 серпня 2018 року по цивільній справі № 199/125/17 (2/199/275/18) в частині недотримання строків, встановлених ч.1 ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» щодо направлення на адресу ОСОБА_1 повідомлення №57104169/6-20.1, датованого «31.08.2018»; стягнути з Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на користь ОСОБА_1 судові витрати за відрив від звичайних занять; тоді як Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України просив ухвалу суду першої інстанції скасувати у повному обсязі та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 у повному обсязі.

Апеляційна скарга Громадської організації "Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація" в інтересах члена організації ОСОБА_1 мотивована тим, що суд першої інстанції помилково дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимоги про визнання незаконної бездіяльності Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, оскільки обов'язок дотримання строків та порядку надсилання документів виконавчого провадження, в силу ст.28 Закону України "Про виконавче провадження" покладається на державного виконавця, а не на відділ державної виконавчої служби, тому що державні службовці лише здають кореспонденцію до відділу діловодства, який згідно наказу "Про затвердження порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби" №2274/5 від 25 грудня 2008 року займається направленням вихідної кореспонденції.

Апеляційна скарга Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції Українимотивована тим, що державний виконавець правомірно повернув виконавчий документ стягувачу без виконання, оскільки ухвали суду підлягають виконанню не лише органами виконавчої влади, а й Казначейством та його територіальними органами, а рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства.

Учасники справиправом на подачу відзивів, передбаченим ст. 360 ЦПК України, не скористалися.

Згідно з ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають залишенню без задоволення, а ухвала суду - без змін з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09.01.2018 р. по справі № 199/125/17 (провадження 2/199/275/18) за позовом Громадської Організації «Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація» в інтересах члена громадської організації ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області, слідчого СВ Дніпровського відділу поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області Дишлової Анастасії Олександрівни та Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної незаконною бездіяльністю посадової особи органу досудового розслідування позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з Державної казначейської служби України за рахунок коштів державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у сумі 30 000 грн та судові витрати у вигляді компенсації за відрив від звичайних занять, пов'язаний з явкою до суду 270,76 грн (а.с. 13-23).

Рішення суду набрало законної сили 31.07.2018 (а.с.24-33) та було звернуто до виконання за пред'явленим ОСОБА_1 виконавчим листом (а.с.34-35), боржником за яким є Державна казначейська служба України.

21 серпня 2018 року Громадська організація "Дніпропетровська незалежна правозахисна організація" в інтересах члена своєї організації ОСОБА_1 направила до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України виконавчий лист, який повністю відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження», по справі 199/125/17 про стягнення з Державної казначейської служби України за рахунок коштів державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 моральної шкоди в розмірі 30 000 грн, який був отриманий виконавчою службою 27 серпня 2018 року та розподілений на державного виконавця Яковенко В.А.

Повідомленням про повернення виконавчого документу без прийняття до виконання від 31 серпня 2018 року старший державний виконавець Яковенко В.А. повернув виконавчий лист без виконання з посиланням на визначені законом обставини, що виключають здійснення виконавчого провадження органами державної виконавчої служби, згідно п.9 ч.4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення якщо виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем (а.с. 38-39).

Задовольняючи вимоги скарги в частині визнання незаконним рішення державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Яковенко В.А., на виконання до якого надійшов виконавчий лист Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська 15 серпня 2018 року по цивільній справі №199/125/17 (2/199/275/18), щодо письмового повідомлення від 31.08.2018 №57104169/6-20.1 ОСОБА_1 про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, скасування цього рішення та з метою поновлення порушених прав стягувача у виконавчому провадженні про зобов'язання державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Яковенко В.А. або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби (якщо Яковенко В.А. не здійснює відповідну діяльність) вчинити дії, пов'язані з виконанням виконавчого документу, а саме виконавчого листа Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська 15 серпня 2018 року по цивільній справі № 199/125/17 (2/199/275/18), та направити стягнуті кошти у готівковій формі через відділення «Укрпошти» №82 за місцем проживання ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1): індекс - АДРЕСА_1, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з наступного:

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є обов'язковість рішень суду.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України «Про виконавче провадження» випадках - на приватних виконавців (ст. 1 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів»).

Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України підвідомчі рішення, за якими боржниками є Апарат Верховної Ради України, Адміністрація Президента України, Кабінет Міністрів України, центральні органи виконавчої влади, Конституційний Суд України, Верховний Суд України, вищі спеціалізовані суди, апеляційні суди, Генеральна прокуратура України, регіональні прокуратури, Національне антикорупційне бюро України, Вища рада юстиції, Національний банк України, Рахункова палата, Управління справами Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська і Севастопольська міські ради або обласні, Київська і Севастопольська міські державні адміністрації та їх структурні підрозділи, інші органи державної влади та їх посадові особи (п. 4 розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 №512/5

(у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 року № 2832/5).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Відповідно до п.9 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення якщо виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем.

Відмовляючи у задоволенні вимог скарги про визнання незаконної бездіяльності Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, на виконання до якого надійшов виконавчий лист Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська 15 серпня 2018 року по цивільній справі № 199/125/17 (2/199/275/18), в частині недотримання строків, встановлених абзацом 3 частини 1 статті 28 Закону України «Про виконавче провадження», в частині направлення на адресу ОСОБА_1 повідомлення №57104169/6-20.1, датованого «31.08.2018», суд першої інстанції обґрунтовано посилався на те, що обов'язок дотримання строків та порядку надсилання документів виконавчого провадження в силу ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» покладається на державного виконавця, а не на відділ державної виконавчої служби.

Що стосується вимоги скарги про постановлення окремої ухвали про притягнення державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Яковенко В.А. до кримінальної відповідальності за статтею 382 КК України, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що підстави для постановлення окремої ухвали визначені ст.262 ЦПК України, відсутні. Згідно з частиною третьої ст.262 ЦПК України, постановлення окремої ухвали становить право, а не обов'язок суду.

Підстави для задоволення вимоги скарги про зобов'язання державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Яковенко В.А. не пізніше ніж у десятиденний строк з дня одержання даної ухвали повідомити суд і заявника ОСОБА_1 про виконання даної ухвали, передбачені ст. 453 ЦПК України.

Згідно ст. 452 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Так, у зв'язку з розглядом вказаної скарги стягувач ОСОБА_1 два рази з'являвся за викликом до суду 09.10.2018 та 16.10.2018 року.

З урахуванням часу призначення кожного із вказаних судових засідань та періоду перебування стягувача у судових засіданнях, а також враховуючи, що на переміщення від місця проживання стягувача до суду та на зворотній шлях, судові витрати за відрив від звичайних занять складають 224, 10 грн.

Таким чином, встановивши зазначені обставини та керуючись ст.ст. 447-453 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд першої інстанції постановив ухвалу, яка відповідає вимогам чинного законодавства та підтверджується матеріалами справи.

Доводи апеляційної скарги Громадської організації "Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація" в інтересах члена організації ОСОБА_1 про наявність підстав для визнання незаконної бездіяльності Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, у зв'язку із покладенням обов'язку дотримання строків та порядку надсилання документів виконавчого провадження на відділ діловодства виконавчої служби, який згідно наказу "Про затвердження порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби" №2274/5 від 25 грудня 2008 року займається направленням вихідної кореспонденції, не заслуговують на увагу як такі, що є необґрунтованими у розумінні вимог ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, та спростовуються відсутністю доказів про своєчасне передання повідомлення №57104169/6-20.1, датованого «31.08.2018» державним виконавцем до вищезазначеного відділу, що позбавляє суд апеляційної інстанції дійти висновку про наявність порушення вимог законодавства саме з боку відділу діловодства.

Доводи апеляційної скарги Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про те, що стягнення коштів державного та місцевих бюджетів виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства, тому державний виконавець обгрунтовано повернув виконавчий документ - не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не відповідають положенням Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

За ч.1 ст.5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно ч. 2 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження», рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Відповідно до ч.4 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження», органи та установи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, не є органами примусового виконання.

Отже заявник в установленому законом порядку звернувся до виконавчої служби із заявою про примусове виконання виконавчого листа Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09 січня 2018 року у цивільній справі № 199/125/17 (2/199/275/18).

Інші доводи апеляційної скарги щодо незаконності судового рішення висновки суду першої інстанції не спростовують, зводяться до необґрунтованої незгоди зі скаргою ОСОБА_1, однак судом першої інстанції надано об'єктивну оцінку її доводам на підставі вимог діючого законодавства та постановлено рішення по суті спору.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04).

Посилання Громадської організації "Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація" в інтересах члена організації ОСОБА_1 на необхідність закриття провадження за апеляційною скаргою Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на ухвалу суду, у зв'язку із тим, що представник ОСОБА_4 не є адвокатом, не приймаються судом до уваги, оскільки є безпідставними з огляду на наступне.

Згідно п.11 ч.16-1 Перехідних положень Конституції України, представництво органів державної влади та органів місцевого самоврядування в судах виключно прокурорами або адвокатами здійснюється з 1 січня 2020 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 356 ЦПК України апеляційна скарга підписується особою, яка її подає, або її представником.

Згідно ч.3 ст. 58 ЦПК України юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи).

Аналізуючи положення статей 58, 60, 356 ЦПК України вбачається, що апеляційна скарга, яка подається юридичною особою, може бути підписана її керівником або членом виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, а також представником, яким може бути лише адвокат.

Апеляційна скарга підписана провідним спеціалістом відділу судової роботи та міжнародного співробітництва Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області - ОСОБА_4, яка діє на підставі довіреності від 29 грудня 2017 року, дійсної до 31 грудня 2018 року. Вказана довіреність підписана виконуючим обов'язки Міністра юстиції України Сергієм Шкляром.

За ч.3 ст.62 ЦПК України довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

Матеріали справи не містять належних доказів того, що довіреність видана на ім'я ОСОБА_4 була відкликана Міністерством юстиції України чи визнана недійсною у передбачені законом способи, а тому у суду немає підстав вважати уповноважену діяти від імені цієї юридичної особи, такою, що позбавлена відповідних повноважень.

Посилання Громадської організації "Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація" в інтересах члена організації ОСОБА_1 на ухвалу про повернення апеляційної скарги від 05 грудня 2018 року у справі №200/11545/17 (провадження № 22-ц/803/4263/18), як на підставу для закриття провадження за апеляційною скаргою Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, не може бути прийнято до уваги, оскільки ця ухвала постановлена в рамках іншої цивільної справи та не має преюдиційного значення при подальшому розгляді відповідних клопотань Громадської організації "Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація" в інтересах члена організації ОСОБА_1

Таким чином, передбачених ст. 376 ЦПК України підстав для скасування судового рішення колегією суддів не встановлено, тому оскаржувана ухвала підлягає залишенню без змін.

Розподіл судових витрат за результатами розгляду апеляційної скарги не здійснюється, оскільки судове рішення залишається без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги Громадської організації "Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація" в інтересах члена організації ОСОБА_1, Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України - залишити без задоволення.

Ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 17 жовтня 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: О.П.Варенко

Судді: О.В.Лаченкова

О.В.Свистунова