єдиний унікальний номер справи 531/1658/18
номер провадження 2-о/531/9/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2019 року м. Карлівка

Карлівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючої - судді Попова М.С.,

за участю секретаря - Клименко Т.М.,

заявника ОСОБА_1,

представника заявника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Карлівка цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Ліквідаційна комісія УМВС України в Полтавській області, про встановлення юридичного факту, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, у якій просить встановити факт його відрядження у м. Славянськ Донецької області з 24.08.2018 року по 30.08.2018 року.

Заява обґрунтована тим, що з 18.05.1994 по 16.01.2015 заявник перебував на службі в органах ВСУ. За час служби отримав оряд заохочень та премій. З 24 серпня 2014 року ОСОБА_1 перебував у відрядженні на території м.Славянськ Донецької області за дорученням керівництва УМВС України в Полтавській області. Після повернення з відрядження до районів АТО, з 17.09.2014 по 22.09.2014 заявник перебував на стаціонарному лікуванні у Карлівській ЦРЛ та у лікарні СМЗ УМВС з 26.09.2014 по 14.10.2014, з 09.12.2014 по 26.12.2014. У звязку з захворюванням, повязаним з проходженням служби в ОВС, ОСОБА_1 отримав інвалідність та став інвалідом ІІ групи. 16.01.2015 заявника звільнено з органів ВС України у запас через хворобу. Заявник вважав, що перебування його в зоні АТО належним чином оформлене, документи передано до комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, а він в свою чергу має право на встановлення відповідного статусу. У 2018 році заявнику стало відомо про необхідність подання документів, що підтверджували б його статус як учасника бойових дій. На запит ОСОБА_1, йому було повідомлено, що за обліками управління кадрового забезпечення, останній не є особою, яка відряджалася до Донецької та Луганської областей з метою відсічі і стримування збройної агресії РФ, що не відповідає дійсності. Через відсутність наказу про відрядження ОСОБА_1 у серпні 2014 до м.Славянськ Донецької області, заявник позбавлений можливості звернутися до комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, відповідно до Порядку.

В судовому засіданні представник заявника уточнила вимоги в частині дат перебування ОСОБА_1 у відрядженні, а саме з 24.08.2014 року по 25.08.2014 року включно, та просила задовольнити уточнені вимоги.

ОСОБА_1 в судовому засіданні уточнені вимоги пітримав.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, але суду було надано відзив, у якій просять залишити заяву без задоволення з викладених у відзиві підстав.

Свідок ОСОБА_3 в суді пояснив, що у серпні 2014, точної дати не памятає, його попросили відвезти авто в АТО. На Розсошенцях в Полтаві він забрав КАМАЗ, в Карлівці його дозаправили та загрузили харчі. Супроводжували його ОСОБА_1 ти Ришканич. Приїхали, вже було темно. В Славянську залишили авто та поїхали додому.

Свідок ОСОБА_4, який є пенсіонером МВС, зазначив, що з 29.07.2014 по 28.08.2014 був на території Донецької області. В зоні АТО був старшим від Полтавської області. Дату 24 серпня сіідок запам'ятав, бо було свято Дня незалежності. По телефону звязувалися з ОСОБА_1, він мав приїхати та передат КАМАЗ в м.Славянськ на території сільськогосподарського технікуму, також привіз продукти харчування. 24.08. він бачив ОСОБА_1 особисто, а 25.08. по телефону з ОСОБА_1 звязувався, але не застав його, він вже поїхав.

Заслухавши заявника, його представника, пояснення свідків, дослідивши письмові докази, суд вважає вимоги заяви такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено, що 18.05.1994 по 16.01.2015 заявник перебував на службі в органах ВСУ, що вбачається з копії його трудової книжки ( а.с.23-26).

Був нагороджений відзнаками (а.с.27,28,29).

16.01.2015 заявника звільнено з органів ВС України у запас через хворобу ( а.с.30,31,).

Згідно відповіді на запит заявника (а.с.38), його було повідомлено, що за обліками управління кадрового забезпечення, ОСОБА_1 не є особою, яка відряджалася до Донецької та Луганської областей з метою відсічі і стримування збройної агресії РФ.

Враховуючи викладене, суд приходить висновку, що є передбачені законом підстави для задоволення заяви.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 76, 263, 265, 273, 315, 319 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Ліквідаційна комісія УМВС України в Полтавській області, про встановлення юридичного факту задовольнити.

Встановити факт перебування ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, як працівника Міністерства внутрішніх справ України, у відрядженні в м. Славянськ Донецької області в період з 24 серпня 2014 року по 25 серпня 2014 року включно.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Карлівський районний суд Полтавської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 01.03.2019.

Суддя