Справа № 754/2278/19
У Х В А Л А

Іменем України

18 лютого 2019 року суддя Деснянського районного суду м. Києва Зотько Т.А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1, яка діє в інтересах своєї повнолітньої доньки ОСОБА_2 до ОСОБА_3, про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

В провадження судді Деснянського районного суду м. Києва Зотько Т.А. надійшла позовна заява ОСОБА_1, яка діє в інтересах своєї повнолітньої доньки - ОСОБА_2 до ОСОБА_3, про стягнення аліментів.

Ознайомившись із матеріалами позовної зави ОСОБА_1, яка діє в інтересах своєї повнолітньої доньки - ОСОБА_2 суддя зазначає наступне.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

У відповідності до частини 1ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Вказана позовна заява не відповідає зазначеним вимогам зважаючи на наступні обставини.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.175 ЦПК України, позивач повинен у позовній заяві зазначити ціну позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці та обґрунтований розрахунок сум, що стягуються.

Пунктом 3 ч.1ст.176 ЦПК України встановлено, що ціна позову визначається у позовах про стягнення аліментів - сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців.

Проте, в порушення вимог п.3 ч.3 ст.175 ЦПК України, позивачем не зазначено ціну позову.

Відповідно ст. 29 ЦПК України здатність мати цивільні процесуальні права та обов'язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи.

Згідно ч. 1, 2 ст. 30 ЦПК України здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов'язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи. Неповнолітні особи віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років, а також особи, цивільна дієздатність яких обмежена, можуть особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов'язки в суді у справах, що виникають з відносин, у яких вони особисто беруть участь, якщо інше не встановлено законом. Суд може залучити до участі в таких справах законного представника неповнолітньої особи або особи, цивільна дієздатність якої обмежена.

Діти, це громадяни, які не досягли певного віку: правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття (18 років). До досягнення нею 14 років дитина вважається малолітньою. У віці від 14 до 18 років дитина є неповнолітньою.

Згідно ст. 154 СК України батьки мають право на самозахист дитини, повнолітніх дочки або сина. Батьки мають право звертатися до суду, органів державної влади, органів місцевого самоврядування та громадських організацій за захистом прав та інтересів дитини, а також непрацездатних сина, дочки, як законні представники без спеціальних на те повноважень. Вони мають право звернутися за захистом прав та інтересів дітей і тоді коли відповідно до закону вони самі мають право звернутися за таким захистом.

З матеріалів справи вбачається, що дочка позивача - ОСОБА_2 досягла повноліття, здатна самостійно здійснювати свої процесуальні права та свої обов'язки, у відповідності до ст.55 Конституції України та має право на судовий захист своїх прав.

Представником у суді може бути адвокат або законний представник (ч. 1 ст. 60 ЦПК України).

Згідно ч. 1, 4 ст. 62 ЦПК України, повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами: довіреністю фізичної або юридичної особи. Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Згідно ч. 1 ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема, складати заяви, скарги, клопотання, інші правові документи та подавати їх у встановленому законом порядку.

У разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідної заяви, скарги, клопотання. (ч. 8 ст. 62 ЦПК України).

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об'єднання) зобов'язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов'язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Таким чином, подання адвокатом позову є професійним правом адвоката, у зв'язку із наданням правової допомоги на підставі договору про надання правової допомоги.

Згідно із ч. 1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об'єднанням та повинен містити підпис адвоката (ч. 2 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Частиною третьою статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

Частиною 4 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що адвокат зобов'язаний діяти в межах повноважень, наданих йому клієнтом, у тому числі з урахуванням обмежень щодо вчинення окремих процесуальних дій.

Отже, для представництва особи в цивільній справі адвокат повинен мати або ордер або довіреність, при цьому, ордер на відміну від довіреності не вказує обсяг повноважень, наданих адвокату.

Таким чином, повноваження адвоката, зокрема, стосовно підписання цивільного позову, повинно підтверджуватись домовленістю сторін саме у договорі про надання правової допомоги, який засвідчує існування між клієнтом та адвокатом домовленості стосовно об'єму наданих йому повноважень. При цьому, право підпису цивільного позову є виключним правом позивача, яке повинно надаватись представнику шляхом окремого визначення даної дії у договорі.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду від 18.10.2018 року у справі № 811/1507/18.

Водночас, копія ордеру не є підтвердженням наявності повноважень адвоката на підпис та звернення до суду із позовною заявою від імені та в інтересах позивача з урахуванням викладеного вище.

Крім того, обов'язковому зазначенню на думку суду підлягає та обставина, що відповідно до копії ордеру та договору про надання правової допомоги №б/н від 01.03.2018 року, останній укладений між позивачем ОСОБА_1 та адвокатом Крестьяніновою Л.В., відповідно до п.2.1 якого адвокат зобов'язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні - ОСОБА_1, як клієнту на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов'язується оплатити надання правової допомоги, в тому числі пред'явити від імені клієнта та у його інтересах відповідний позов (позови), тоді як вказаний позов поданий до суду в інтересах повнолітньої ОСОБА_2.

Крім того, у відповідності до ч. 3 ст. 199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно з відомостями відділу з питань реєстрації та місця проживання/перебування фізичних осіб Деснянської РДА, вбачається, що зареєстрованим у визначеному законом порядку місцем проживання як позивача, так і відповідач є АДРЕСА_1.

Так, до матеріалів позовної заяви позивачем не додано довідки на підтвердження того, що повнолітня дитина ОСОБА_2 проживає разом з матір'ю та перебуває на її утриманні, зважаючи на те, що відповідно до обставин викладених в позовній заяві позивач вказує на те, що дочка проходить навчання в національному Університеті «Одеської юридичної академії» на денній формі навчання та мешкає в гуртожитку, що також підтверджується письмовими доказами, долученими до матеріалів позову.

Частиною першою статті 185 ЦПК України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З врахуванням вищенаведеного, позовну заяву необхідно залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 175, 185 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1, яка діє в інтересах своєї повнолітньої доньки ОСОБА_2 до ОСОБА_3, про стягнення аліментів - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність у строк протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали суду виправити недоліки шляхом подання до загальної канцелярії суду належним чином оформлення позовної заяви, яка відповідатиме вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України.

У випадку не усунення недоліків у встановлений строк заява буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя: