Справа № 204/5485/15
Провадження № 6/204/119/19 р.
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2019 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Самсонової В.В.

за участю секретаря Зайченко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі заяву Чечелівського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про видачу дубліката виконавчого листа, виданого на виконання рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 22 жовтня 2015 року у цивільній справі № 204/5485/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів,-

В С Т А Н О В И В:

До суду звернувся Чечелівський відділ державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області з заявою про видачу дубліката виконавчого документа у цивільній справі № 204/5485/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів. В обґрунтування заяви зазначено, що 27 серпня 2019 року на адресу Чечелівського районного відділу державної виконавчої служби м. Дніпра головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області надійшла заява стягувача ОСОБА_1 про звернення до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська з поданням про видачу дубліката виконавчого листа № 204/5485/15-ц, який видано Красногвардійським районним судом 15.11.2015 року. 12 грудня 2017 року державним виконавцем Чечелівського ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу згідно п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» та направлено його стягувачеві поштою, проте під час перевірки заяви стягувача та матеріалів виконавчого провадження встановлено, що ОСОБА_1 не отримувала оригінал вказаного виконавчого документа. Таким чином, слід вважати, що виконавчий лист було втрачено.

Представник заявника в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, в самій заяві про видачу дубліката виконавчого листа просив розглянути справу без участі представника заявника.

Інші сторони в судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини своєї неявки до суду не повідомили.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що дана заява підлягає задоволенню з огляду на наступне.

В судовому засіданні було встановлено, що рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 22 жовтня 2015 року у цивільній справі № 204/5485/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів,- позовні вимоги позивача було задоволено частково, а саме:

-Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 4500,00 грн. - суму попередньої оплати за договором на виготовлення меблів; 4500,00 грн. - пені за прострочення виконання зобов`язання; 2418,09 грн. - суми заборгованості з урахуванням індексу інфляції за прострочення виконаного грошового зобов`язання; 139,44 грн. - 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання; 500,00 грн. - на правову допомогу;

-судовий збір у сумі 243,60 грн. (а.с.33-34).

Вказане рішення суду скасоване не було і набрало законної сили 09 листопада 2015 року.

На підставі зазначеного вище рішення суду, 15 листопада 2015 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська був виданий відповідний виконавчий лист, який перебував на виконанні у Чечелівському відділі державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

Разом з тим, згідно відомостей Чечелівського районного відділу державної виконавчої служби м. Дніпра головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, державним виконавцем 12.12.2017 року винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу згідно п. 2 ч. 1 ст. Закону України «Про виконавче провадження» та направлено його стягувачеві поштою. При цьому, при проведенні перевірки встановлено, що в матеріалах виконавчого провадження відсутні докази отримання оригіналу виконавчого документа стягувачем. Тобто, вказане свідчать про втрату оригіналу виконавчого документу.

Таким чином, виконавчий лист вважається таким, що втрачений. Станом на дату постановлення даної ухвали виконавчий лист фактично не виконаний і стягнення за ним не відбувається, а доказів зворотного суду не представлено.

Відповідно же до ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з ч. ч. 1-2 ст. 18 ЦПК України, рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Крім того, статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року № 3477-IV встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод і протоколів до неї та практику Суду як джерело права.

Аналогічні положення мають ч. ч. 4, 8 ст. 10 ЦПК України, згідно яких суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У разі невідповідності правового акта міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, суд застосовує міжнародний договір України.

Так, Європейський суд з прав людини при здійсненні правосуддя, зокрема у рішенні по справі «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece) від 19 березня 1997 року, заява № 18357/91, у п. 40 зазначає, що …право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін. Важко уявити ситуацію, щоб пункт 1 статті 6 докладно описував процедурні гарантії, які надаються сторонам цивільного судового процесу - у провадженні, що є справедливим, відкритим і оперативним, - і не передбачав би при цьому гарантій виконання судових рішень; тлумачення статті 6 як такої, що стосується виключно права на звернення до суду і проведення судового розгляду, могло б призвести до ситуацій, несумісних із принципом верховенства права, що його Договірні Сторони зобов`язалися дотримуватися, коли вони ратифікували Конвенцію. Отже, виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6.

Також, Європейським судом з прав людини було постановлене «пілотне» рішення у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» (Yuriy Nikolayevich Ivanov v. Ukraine) від 15 жовтня 2009 року, заява № 40450/04, де Суд зазначає, що ця справа стосується існуючої проблеми, яка постійно нагадує про себе, породжуючи порушення Конвенції, які найчастіше виявляє Суд у справах проти України; більше ніж половина рішень, винесених Судом у справах проти України, стосуються питання тривалого невиконання остаточних судових рішень, відповідальність за які несуть органи влади України.

Окрім того, Європейський суд з прав людини неодноразово в своїх рішеннях зазначав, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог.

У зв`язку з вищевказаним, суд вважає необхідним застосувати у даних правовідносинах вищевказану практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

За таких обставин, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, в порядку п. 17.4 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд вважає можливим видати Чечелівському відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області дублікат виконавчого листа № 204/5485/15-ц, виданого 15.11.2015 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 4500,00 грн. - суму попередньої оплати за договором на виготовлення меблів; 4500,00 грн. - пені за прострочення виконання зобов`язання; 2418,09 грн. - суми заборгованості з урахуванням індексу інфляції за прострочення виконаного грошового зобов`язання; 139,44 грн. - 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання; 500,00 грн. - на правову допомогу та витрати по сплаті судового збору у розмірі 243,60 грн.- для подальшого виконання.

На підставі викладеного, керуючись ст. 129-1 Конституції України, Законом України «Про виконавче провадження», ст. ст. 18, 76, 77, 81, 182-183, 258-261, 352-355, п. 17.4 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Заяву Чечелівського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про видачу дубліката виконавчого листа, виданого на виконання рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 22 жовтня 2015 року у цивільній справі № 204/5485/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів - задовольнити.

Видати Чечелівському відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області дублікат виконавчого листа № 204/5485/15-ц, виданого 15.11.2015 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 4500,00 грн. - суму попередньої оплати за договором на виготовлення меблів; 4500,00 грн. - пені за прострочення виконання зобов`язання; 2418,09 грн. - суми заборгованості з урахуванням індексу інфляції за прострочення виконаного грошового зобов`язання; 139,44 грн. - 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання; 500,00 грн. - на правову допомогу та витрати по сплаті судового збору у розмірі 243,60 грн.- для подальшого виконання.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею в порядку ч. 2 ст. 261 ЦПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день складення її повного тексту, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В.В. Самсонова