ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1007/19 Справа № 180/534/18 Суддя у 1-й інстанції - Нанічкіна Н.М. Суддя у 2-й інстанції - Деркач Н. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2019 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Деркач Н.М.,

суддів: Куценко Т.Р., Макарова М.О.,

при секретарі Хоменко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 25 травня 2018 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2018 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 26 грудня 2013 року ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 16000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердила підписом у заяві свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком договір. Підписання вказаного договору є згодою ОСОБА_1 прийняти будь-який розмір кредитного ліміту, встановленого банком та повернути кредит і сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та порядку, встановленому кредитним договором. У зв"язку з неналежним виконанням умов кредитного договору, станом на 11 березня 2018 року загальна заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором складає 13985,02 грн., яку позивач просив стягнути з відповідача.

Рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 25 травня 2018 року позов банку задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 26 грудня 2013 року в розмірі 12842 гривень 88 копійок, яка виникла станом на 11 березня 2018 року і складається з: 1685,58 гривень -заборгованості за кредитом, 11057,30 гривень -заборгованості по процентам за користування кредитом, 100 - гривень заборгованості за пенею та комісією, а також стягнуто витрати по сплаті судового збору в розмірі 1618 гривень 04 копійки, разом 14460 гривень 92 копійки.

Не погодившись з даним рішенням, відповідач звернулася з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову банку відмовити. Апеляційна скарга мотивована тим, що судом не було взято до уваги, що з картки ОСОБА_1 невідомими особами було знято 13400 грн., про що вона повідомляла банк. Незважаючи на це, ПАТ КБ «Приват Банк» не вжив відповідних заходів, а повернув апелянту зазначені кошти з її кредитної на пенсійну карту.

Указом Президента України від 29 грудня 2017 року № 452/2017 "Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах" ліквідовано Апеляційний суд Дніпропетровської області та утворено Дніпровський апеляційний суд, який забезпечує здійснення правосуддя на відповідній території.

Дану цивільну справу передано до Дніпровського апеляційного суду.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 26 грудня 2013 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір (а.с.7).

За договором ПАТ КБ «ПриватБанк» зобов'язався надати відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом, які нараховуються на залишок заборгованості.

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана нею Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 26 грудня 2013 року разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», затверджених наказом № СП-2010-256 від 06 березня 2010 року, та «Тарифами банку» складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві.

Звертаючись до суду з позовом, банк посилався на те, що ОСОБА_1 взяті на себе зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконувала, внаслідок чого станом на 11 березня 2018 року нарахована заборгованість на загальну суму 13 985,02 грн., яка включає: 1 685,58 грн. - тіло кредиту; 11 057,30 грн. - відсотки за користування кредитом; 100,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 642,14 грн. - штраф (процентна складова).

Частково задовольняючи позовні вимоги банку, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги в частині стягнення 1685,58 грн. заборгованості за кредитом, 11057,30 грн. відсотків за користування кредитом, 100,00 грн. заборгованості за пенею та комісією підтверджені належними доказами. Штрафи не підлягають стягненню з відповідача на користь банку, оскільки їх одночасне стягнення з пенею призведе до подвійної відповідальності.

Колегія суддів не може повністю погодитися з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України).

За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, 26.12.2013 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_1 було підписано анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку. До вказаної анкети-заяви банком надано Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт.

Оскільки відповідачем ОСОБА_1 не оспорюється факт користування кредитними коштами, зазначена обставина підтверджується виписками про рух коштів та розрахунком суми заборгованості, то суд першої інстанції дійшов правильного правового висновку про наявність правових підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь банку заборгованості по тілу кредиту у сумі 1685,58 грн.

При цьому, у анкеті-заяві не зазначено, яку саме картку отримала відповідач, який розмір процентів встановлений за користування коштами по цій картці. Тому нарахування банком заборгованості по процентам ОСОБА_1 за процентними ставками 27,60%, 32,40%, 42% є необгрунтованим.

Згідно частини першої статті 1048 ЦК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором, а якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки НБУ. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі №6-1412цс16.

У зв'язку з викладеним та відповідно до положень частини першої статті 1054 ЦК відповідач зобов'язаний сплатити позивачу відсотки за користування кредитом у розмірі, визначеному відповідно до частини першої статті 1048, частини другої статті 1054 ЦК, тобто на рівні облікової ставки Національного банку України.

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості, заборгованість по процентам розрахована з 26.12.2013 року по 11.03.2018 року. Виходячи із суми поточної заборгованості у розмірі 1685,58 грн., облікової ставки НБУ та кількості днів прострочення за спірний період заборгованість по процентам, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 1 173,59 грн., що розраховується наступним чином:

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУСума % за період прострочення
1685.5826.12.2013 - 14.04.20141106.5000 %33,02
1685.5815.04.2014 - 16.07.2014939.5000 %40,80
1685.5817.07.2014 - 12.11.201411912.5000 %68,70
1685.5813.11.2014 - 05.02.20158514.0000 %54,96
1685.5806.02.2015 - 03.03.20152619.5000 %23,42
1685.5804.03.2015 - 27.08.201517730.0000 %245,22
1685.5828.08.2015 - 24.09.20152827.0000 %34,91
1685.5825.09.2015 - 29.10.20153522.0000 %35,56
1685.5830.10.2015 - 17.12.20154922.0000 %49,78
1685.5818.12.2015 - 28.01.20164222.0000 %42,67
1685.5829.01.2016 - 03.03.20163522.0000 %35,46
1685.5804.03.2016 - 21.04.20164922.0000 %49,65
1685.5822.04.2016 - 26.05.20163519.0000 %30,63
1685.5827.05.2016 - 23.06.20162818.0000 %23,21
1685.5824.06.2016 - 28.07.20163516.5000 %26,60
1685.5829.07.2016 - 15.09.20164915.5000 %34,98
1685.5816.09.2016 - 27.10.20164215.0000 %29,02
1685.5828.10.2016 - 08.12.20164214.0000 %27,08
1685.5809.12.2016 - 26.01.20174914.0000 %31,60
1685.5827.01.2017 - 02.03.20173514.0000 %22,63
1685.5803.03.2017 - 13.04.20174214.0000 %27,16
1685.5814.04.2017 - 25.05.20174213.0000 %25,22
1685.5826.05.2017 - 06.07.20174212.5000 %24,25
1685.5807.07.2017 - 03.08.20172812.5000 %16,17
1685.5804.08.2017 - 14.09.20174212.5000 %24,25
1685.5815.09.2017 - 26.10.20174212.5000 %24,25
1685.5827.10.2017 - 14.12.20174913.5000 %30,55
1685.5815.12.2017 - 25.01.20184214.5000 %28,13
1685.5826.01.2018 - 01.03.20183516.0000 %25,86
1685.5802.03.2018 - 11.03.20181017.0000 %7,85

Тобто, не погодившись з розрахунком банку суми заборгованості по процентам, колегією суддів приведено свій розрахунок, згідно якого з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по процентам за користування кредитом за період з 26.12.2013 року по 11.03.2018 року у сумі 1 173,59 грн.

Що стосується позовних вимог банку про стягнення з ОСОБА_1 пені та комісії, то колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про їх задоволення, оскільки сама Анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, яка підписана відповідачем, таких умов не містить, а інших угод з цього приводу між сторонами, як зазначалось вище, укладено не було. З аналогічних підстав не підлягають задоволенню позовні вимоги ПАТ КБ "ПриватБанк" про стягнення з ОСОБА_1 штрафів.

Згідно до частини другої статті 89 ЦПК жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

При цьому колегія суддів зауважує, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про відсутність правових підстав для стягнення з неї на користь банку заборгованості за кредитним договором у зв"язку зі зняттям з її кредитної карти невстановленими особами грошових коштів, не можуть бути підставою для відмови у позові банку, оскільки вони не підтверджені належним чином. Крім того, як зазначено самою ОСОБА_1, ці кошти були повернуті їй на пенсійну карту.

У зв*язку із викладеним, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга відповідача підлягає частковому задоволенню, а рішення суду - скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задволення позовних вимог банку та стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" заборгованості за кредитним договором від 26.12.2013 року станом на 11.03.2018 року у сумі 2859,17 грн., з яких: 1685,58 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 1 173,59 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом. В іншій частині позову слід відмовити.

На підставі ст.141 ЦПК України з ПАТ КБ "ПриватБанк" на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у сумі 1886,80 грн.

Керуючись ст.ст.259, 367, 369, 374, 376,381-384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 25 травня 2018 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором б/н від 26.12.2013 року станом на 11.03.2018 року у сумі 2859,17 грн., з яких: 1685,58 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 1173,59 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на користь ОСОБА_1 судовий збір за розгляд справи в апеляційному суді у сумі 1886,80 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: Н.М. Деркач

Судді: Т.Р.Куценко

М.О.Макаров