Справа № 539/70/19
Провадження № 2/539/326/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2019 року Лубенський міськрайонний суд Полтавської області

в складі : головуючого судді Іващенка Ю.А.,

при секретарі Карпенко Т.П.,

з участю : позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на особисте утримання дружини,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на особисте утримання дружини, мотивуючи тим, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 12.05.2017 року, шлюб між ними не розірвано, але з березня 2018 року подружні стосунки між ними припинені. Від шлюбу мають спільну дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який на даний час проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Вона звернулась до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_6. З відповідачем спільно не проживають. Відповідач не надає допомогу на її особисте утримання до досягнення дитиною 3-х річного віку. Вважала, що відповідач може надавати допомогу на її утримання в розмірі по 1/6 частині всіх видів заробітку (доходу), оскільки він працює лісничим у ДП «Лубенське лісове господарство», має земельний пай.

На підставі викладеного, ОСОБА_1 прохала суд стягувати з ОСОБА_4 аліменти на її особисте утримання в розмірі по 1/6 частині всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною ОСОБА_5О, ІНФОРМАЦІЯ_2 3-х річного віку.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позов підтримали, ОСОБА_1 зазначила, що у відповідача є батько пенсійного віку. Відповідач має сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, на утримання якого він надає допомогу добровільно. На утримання їх спільного сина ОСОБА_6 з відповідача вже стягуються аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) за судовим наказом.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, про час та місце його проведення був повідомлений належним чином.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, зазначив, що ОСОБА_4 постійно надає допомогу дружині в добровільному порядку. Позивачем не надано суду до суду належних доказів того, що ОСОБА_4 має можливість надавати позивачу матеріальну допомогу, зокрема не надано даних щодо працевлаштування відповідача та будь-які дані щодо розміру отримуваних ним доходів. Визнав той факт, що за судовим наказом з відповідача вже стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_6.

Зясувавши обставини справи на підставі доказів, наданих учасниками справи, суд вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Судом встановлено, що позивач та відповідач уклали шлюб 12 травня 2017 року.

Шлюб між сторонами не розірвано.

Позивач та відповідач мають спільну дитину ОСОБА_5, 18 жовтня 2018 року, який проживає разом із позивачем ОСОБА_1 та перебуває на її утриманні, на даний час ОСОБА_5 не виповнилося 3 роки.

Відповідач ОСОБА_4 в добровільному порядку матеріальну допомогу на особисте утримання ОСОБА_1 до досягнення дитиною 3-х річного віку не надає, внаслідок чого у сторін виник спір.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Лубенської райдержадміністрації та отримує допомогу по вагітності та пологах по 02.01.2019 р. та допомогу при народженні дитини на сина ОСОБА_5, 18.10.2018 року.

Сторонами визнається, що на даний час з відповідача ОСОБА_4 на користь позивача ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання спільної малолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), хоча з цього приводу у встановлений ЦПК України строк та в установленому ЦПК України порядку до суду не надано доказів щодо цього.

Також відповідач, крім малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, має ще одну неповнолітню дитину, а саме ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, що підтверджується копією паспорта відповідача, яку також зобовязаний утримувати матеріально у відповідності до вимог ст. 180 СК України.

Відповідно до частин другої, четвертої та шостої статті 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Тобто, за змістом вказаної норми право на утримання не є абсолютним і повязується необхідністю доведення того факту, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

В матеріалах справи відсутні будь-які відомості про те, що відповідач ОСОБА_4 офіційно працевлаштований, дані щодо розміру його заробітної плати чи іншого доходу, а посилання позивачки на те, що він працює лісничим у ДП «Лубенське лісове господарство» не підтверджено жодними доказами.

Також, відсутні докази того, що відповідач має земельний пай та отримує від цього доходи.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні відповідач має неповнолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5 та малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, яких відповідно до ст. 180 СК України зобовязаний утримувати, при чому вказаний обовязок не повязаний із можливістю надавати вказане утримання.

Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Станом на час розгляду справи 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку для сина відповідача ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5 становить 1013,50 грн. (категорія дітей віком від 6 до 18 років, 2027 грн. /2), а для сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 становить 813 грн. (категорія дітей віком до 6 років, 1626 грн. /2).

При цьому, ч.2 ст. 182 СК України передбачено, що мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Таким чином, з дотриманням принципу змагальності, суд вважає, що позивачем не доведено позовні вимоги, оскільки з урахуванням наданих учасниками справи доказів, обовязку відповідача утримувати двох своїх дітей, яким не виповнилося 18 років, відповідач ОСОБА_4 не має можливості надавати матеріальну допомогу на особисте утримання дружини.

Відсутність такої обовязкової умови як можливість надавати матеріальну допомогу дружині є підставою для відмови в стягнення аліментів згідно ст. 84 СК України.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_4 аліментів на особисте утримання дружини

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 247, 259, 263-265, 268 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_6, місце реєстрації та проживання ІНФОРМАЦІЯ_7, РНОКПП НОМЕР_1) до ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_8, місце реєстрації та проживання ІНФОРМАЦІЯ_9, РНОКПП НОМЕР_2) про стягнення аліментів на особисте утримання дружини відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до пп.15.5 п.15 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення 01.03.2019 року.

Суддя Ю.А. Іващенко