Справа № 502/1520/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2019 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого судді Масленикова О.А.

за участю:

секретаря судового засідання Скрипкіної А.Ю.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом

ОСОБА_3 до ОСОБА_2

про

зобовязання вчинення певних дій

ВСТАНОВИВ :

Представник позивача ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зобовязання вчинення певних дій, та в уточненій позовній заяві та в судовому засіданні вказав, що ОСОБА_3 є власником житлового будинку по вул. Суворова, 156 в м. Кілія, Одеської області. Сусідом позивача є ОСОБА_2, яка побудувала на відстані 2 м від стіни будинку ОСОБА_3 тимчасову будівлю для утримання домашньої птиці і на відстані 3 м від вікна курника, до неї також самовільно прибудовано приміщення для домашньої птиці. Зведення вказаних будівель порушують будівельні норми та доставляють незручності ОСОБА_3 (шум домашньої птиці, неприємний запах). Вказує, що позивач неодноразово звертався до відповідача з проханням перенести самовільно прибудовані приміщення на відстань 12 м від його житлового будинку. Однак, гр. ОСОБА_2 проігнорувала його вимоги. Звернення до уповноважених органів, також, не дало результатів, відповідач добровільно приписи уповноважених органів не виконує. Оскільки між позивачем та відповідачем не знайдено порозуміння, вважає, що єдиним можливим вирішенням даної проблеми є звернення до суду. На підставі вищевказаного, представник позивача просить суд зобовязати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, утримувати домашню птицю на відстані 12 метрів від житлової забудови ОСОБА_3 та стягнути з відповідача судові витрати.

Представник позивача в ході судового засідання підтримав позовні вимоги, та просив їх задовольнити, надав пояснення з підстав зазначених в позовній заяві.

Відповідач, ОСОБА_2, в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила, що курник вона побудувала у 1984 році на відстані 1 м від паркана, раніше будинок був розташований не так близько. Вказала, що приходила комісія, ніякого запаху не було, влітку вона зарізала півнів, має 5 курей, які належать особисто їй; іншої птиці не тримає. Просить відмовити позивачу у задоволені позову. Відповідаючи на питання суду пояснила, що влітку знову має намір збільшити поголівя курей на своєму подвірї.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази по справі, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини:

Згідно договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого 19 грудня 2011 року державним нотаріусом ОСОБА_4 державної нотаріальної контори Одеської області, зареєстрованого в реєстрі за №2950, та витягу з Державного реєстру правочинів №10827319 від 19.12.2011 року, ОСОБА_3 є власником житлового будинку та земельної ділянки, розташованих за адресою: Одеська область, м. Кілія, вул. Суворова, 156.

Відповідно до рішення Кілійського районного суду Одеської області від 17.08.2006 року (справа №2-1964/2006р.) та Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №13394812 від 30.01.2007 року ОСОБА_2 є власником 3/4 частин житлового будинку № 158 по вул. Суворова м. Кілія Одеської області.

Актом роботи комісії міської ради по розгляду скарги мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 від 23.05.2014 року, встановлено порушення ОСОБА_2, мешкаючої за адресою: м. Кілія, вул. Суворова, 158, вимог п. 3.26 ДБН 360-92 «Планировка и застройка городских и сельських поселений», згідно якого господарські будівлі для утримання худоби та птахів, площею до 50 кв.м. дозволяється розташовувати на відстані 12 м від житлового будинку та літньої кухні. Запропоновано ОСОБА_2 перенести приміщення для утримання домашньої птиці на відстань 12 м від житлової забудови ОСОБА_3, термін до 01.08.2014 року.

ОСОБА_4 районного управління Головного управління держсанепідслужби в Одеській області за вих. № 343 від 27.05.2014 року ОСОБА_2 повідомлено про проведення перевірки викладених у зверненні ОСОБА_3 обставин, та доведено до її відома, що за результатами цієї перевірки їй запропоновано перенести приміщення для утримання домашньої птиці на відстань 12 м від житлової забудови ОСОБА_3, термін до 01.08.2014 року.

Листом виконавчого комітету ОСОБА_4 міської ради за вих. № Б-1262 від 22.02.2018 року на звернення ОСОБА_3 з приводу утримання домашньої птиці сусідкою ОСОБА_2 повідомлено позивача, що земельна ділянка громадянки ОСОБА_2 не дозволяє витримати норми забудови. Враховуючи зазначене, комісія рекомендує громадянці ОСОБА_2 у разі можливості тримати домашню птицю подалі від житлової забудови ОСОБА_3 та рекомендовано останньому дотримуватися добросусідських відносин та знайти порозуміння з ОСОБА_2

При ухваленні рішення судом застосовано наступні норми права:

Згідно статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством.

За правилами ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до вимог п. 3.26 ДБН 360-92, «Містобудування. Планування та забудова міських та сільських поселень», затверджених Наказом Держкоммістобудування 17.04.1992 р. № 44, сараї для утримання худоби і птиці відповідно до санітарних вимог повинні знаходитись у глибині двору не ближче 12 м від вікон житлових будинків, в тому числі і сусідніх садиб.

Таким чином, відповідач зобов'язана утримувати домашню птицю на відстані не менше 12 метрів від будинку позивача. Ці норми є обов'язковими для виконання усіма громадянами.

Згідно п. 3.1 Ветеринарно-санітарних вимог утримання птиці в особистих селянських господарствах, затверджених Наказом Державного департаменту ветеринарної медицини Мінагрополітики України 19.12.2006 р. № 100 при утриманні птиці в особистих селянських господарствах кожен власник повинен дотримуватись та виконувати ветеринарно-санітарні вимоги або проводити еквівалентні до них санітарні заходи, які дають змогу досягти рівноцінного рівня санітарного захисту птиці та людини.

Приміщення для утримання птиці повинно бути спроектовано і побудовано так, щоб забезпечити зручне та належне у ветеринарному та санітарному відношенні утримання. Це означає, що власник повинен враховувати господарсько-побутові умови, санітарно-гігієнічні та протипожежні вимоги, а також загальне об'єктно-планувальне рішення забудови садиби. (п. 5.1 Ветеринарно-санітарних вимог утримання птиці в особистих селянських господарствах).

При цьому, як вбачається з плану забудови земельної ділянки по вул. Суворова, 158, дослідженого в ході судового розгляду /а.с. 42/, сарай, зазначений на плані під літ. «2», мав бути збудований безпосередньо за житловим будинком на межі земельної ділянки в бік вулиці Ізмаїльська, а не на стороні, що межує з земельною ділянкою № 156 по вул. Суворова. При цьому його ширина мала становити 3 м, що при загальній ширині земельної ділянки під № 158, яка становить 18 м, дозволяло б витримати санітарні та будівельні норми щодо розміщення приміщення для утримання птиці (18 3 = 15 м).

Таким чином, збудований відповідачем сарай суперечить загальному об'єктно-планувальному рішенню забудови садиби.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм права, пояснень відповідача щодо наміру і в подальшому утримувати птицю у відповідній господарській будівлі, суд дійшов висновку, що відповідачем не дотримано законодавчо встановлених умов щодо утримання належної їй свійської птиці, що є порушенням права позивача на належні умови проживання у його житловому будинку, в звязку з чим, суд задовольняє позов в повному обсязі

Згідно положень ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі ст. ст. 15, 16, ч. 2 ст. 386, ст. 391 ЦК України, Ветеринарно-санітарних вимог утримання птиці в особистих селянських господарствах, затверджених Наказом Державного департаменту ветеринарної медицини Мінагрополітики України 19.12.2006 р. № 100, ДБН 360-92, «Містобудування. Планування та забудова міських та сільських поселень», затверджених Наказом Держкоммістобудування 17.04.1992 р. № 44, керуючись ст. ст. 2, 6-13, 81, 89, 258, 264-265, 268 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зобовязання вчинення певних дій задовольнити повністю.

Зобовязати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, утримувати належну їй свійську птицю (курей), яка розміщена на території садиби за адресою: Одеська область, м. Кілія, вул. Суворова, 158, на відстані 12 метрів від належного позивачу ОСОБА_3 житлового будинку, розміщеного по вул. Суворова, 158 в м. Кілія Одеської області.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_2, що проживає в ІНФОРМАЦІЯ_5, 704,80 гривень судового збору.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 27.02.2019 р.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_5