Провадження № 22-ц/4808/306/19
Головуючий у 1 інстанції Татарінова О. А.
Суддя-доповідач Пнівчук
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої Пнівчук О.В.

суддів: Мелінишин Г.П., Томин О.О.

секретаря Мельник О.В.

з участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Івано-Франківського міського суду від 11 грудня 2018 року, в складі судді Татарінової О.А., у справі за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Дельта Банк» про захист прав споживача,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2017 року ОСОБА_2 звернулась з позовом до ПАТ «Дельта банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» про захист прав споживача та зобов»язання вчинити дії.

Позивач свої вимоги обґрунтовувала тим, що між нею та ПАТ «Дельта Банк» укладено шість договорів банківського вкладу (депозит) на суму 765000,00 грн. терміном до 15.02.2015 року. Після закінчення строку залучення вкладів 18.02.2015 року вона письмово звернулась до Кременчуцького відділення ПАТ «Дельта Банк» із вимогою про повернення їй суми вкладів та відсотків по них відповідно до п.1.9 договорів.

27 березня 2015 року вона отримала від тимчасової адміністрації ПАТ «Дельта Банк», лист яким їй відмовлено у поверненні вкладів та повідомлено, що ПАТ «Дельта Банк» на підставі Постанови Правління НБУ від 02.03.2015 року віднесено до категорії неплатоспроможних та запроваджено тимчасову адміністрацію. Також зазначено, що здійснення виплат грошових коштів вкладникам будуть проводитись відповідно до Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб. 20 червня 2015 року отримала через ПАТ «Укрексімбанк» у м. Полтава 200 000 гривень. 18 серпня 2015 звернулась до суду з позовом до ПАТ «Дельта Банк» про повернення вкладів та відсотків по них, однак у задоволенні її позову відмовлено.

Звернувшись до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ПАТ «Дельта Банк» - отримала відповідь, з якої вбачається, що нею пропущений строк подання кредиторської вимоги, Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб припинила приймати вимоги кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування у газеті «Голос України», тобто, з 08.10.2015 року по 09.11.2015 року, і будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку задоволенню не підлягають і вважаються погашеними.

Вважає, що відповідач протиправно відмовив у задоволенні її заяви та не вніс вимогу, яка була подана 18 лютого 2015 року, тобто до запровадження тимчасової адміністрації, до черги задоволення вимог кредиторів до 09.11.2015 року.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просила визнати за нею право власності на грошові кошти, внесені до каси ПАТ «Дельта Банк» у 2014 році в сумі 765000,00 грн та зобов»язати відповідача включити її до реєстру вимог кредиторів ПАТ «Дельта Банк» з метою отримання коштів в сумі 565 000,00 грн банківського вкладу (депозиту) та 91 350, 00 грн. нарахованих процентів за користування грошовими коштами.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 20 листопада 2018 року позов в частині зобов»язання відповідача включити ОСОБА_2 до реєстру вимог кредиторів ПАТ «Дельта Банк» з метою отримання коштів в сумі 565 000,00 грн банківського вкладу (депозиту) та 91 350, 00 грн нарахованих процентів за користування грошовими коштами залишено без розгляду.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 11 грудня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до ПАТ «Дельта Банк» про захист прав споживача відмовлено.

На вказане рішення ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що у 2014 році між нею та АТ «Дельта Банк» було укладено шість договорів банківського вкладу (депозиту) на загальну суму 765 000 грн, на її вимогу про повернення грошового вкладу у 2015 році їй виплачено гарантовану суму відшкодування в розмірі 200 000 грн, однак 565 000 грн та проценти в сумі 91 350 грн не виплачено.

Вважає, що як на момент звернення до суду так і на даний час вона позбавлена можливості користуватись та розпоряджатись своїм майном (грошовими коштами), що являється невід»ємною складовою поняття власність, у зв»язку з чим суд дійшов невірного висновку що її право власності не підлягає захисту.

Відповідно до ч.2 ст. 1060 ЦК України, за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов»язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

АТ «Дельта Банк» не являється припиненою юридичною особою, оскільки відповідний запис не внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а отже має цивільну процесуальну правоздатність та дієздатність і відповідно може бути стороною цивільного процесу.

Грошові кошти є майном, як особливий об»єкт цивільних прав.

Втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами основоположних прав особи. Має існувати обгрунтоване пропорційне співвідношення між засобами які застосовуються та метою яку прагнуть досягти шляхом вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.

Апелянт вважає, що має право та не позбавлена можливості захистити свої майнові права за договором банківського вкладу шляхом визнання права власності на її майно - грошові кошти.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини - власник рахунку може добросовісно очікувати, щоб вклад до банку перебував у безпеці, особливо якщо він помічає, що на його рахунок нараховуються відсотки. Банк повинен повідомляти вкладника про ситуацію, яка загрожуватиме стабільності угоди, яку він уклав з банком, та його фінансовим інтересам, щоб він міг заздалегідь вжити заходів з метою дотримання законів і збереження свого права власності.

Апелянт просила рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

У засіданні апеляційного суду представник апелянта ОСОБА_2 - ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги з наведених у ній мотивів.

Відповідач ПАТ «Дельта Банк» в судове засідання не з»явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що відповідно до положень ч.2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до положень ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з»ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Судове рішення вищезазначеним вимогам відповідає.

Постановляючи рішення по суті спору, суд першої інстанції виходив із того, що право власності позивача на кошти розміщені нею в банку відповідачем не оспорюється однак право розпоряджатись ними на даний час можливо в порядку, передбаченому Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

З таким висновком суду погоджується колегія суддів з огляду на наступне.

Судом встановлено, що між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_2 було укладено шість договорів банківського вкладу (депозиту):

08 січня 2014 року договір № 2538 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая on-line» у гривнях, сума вкладу - 100 000,00 грн., процента ставка на суму вкладу - 22 процентів річних, вклад залучається по 13 січня 2015 року включно;

- 23 травня 2014 року договір № 001-16510-230514 банківського вкладу (депозиту) «8 років разом» у гривнях, сума вкладу - 100 000,00 грн., процента ставка на суму вкладу становить 25,5 процентів річних, вклад залучається по 19 листопада 2014 року включно;

- 04 червня 2014 року договір № 002-16510-04064 банківського вкладу (депозиту) «8 років разом» у гривнях, за яким сума вкладу складає 200 000,00 грн., процента ставка на суму вкладу становить 25,5 процентів річних, вклад залучається по 01 грудня 2014 року включно;

09 липня 2014 року договір № 001-16510-090714 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий» (для пенсіонерів) у гривнях, сума вкладу - 165 000,00 грн., процента ставка на суму вкладу становить 21,75 процентів річних, вклад залучається по 05 січня 2015 року включно;

18 серпня 2014 року договір № 001-16510-180814 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий» (для пенсіонерів) у гривнях, сума вкладу - 100 000,00 грн., процента ставка на суму вкладу становить 21,75 процентів річних, вклад залучається по 14 лютого 2015 року включно (а.с. 8);

19 листопада 2014 року договір № 806 банківського вкладу (депозиту) «Лояльний on-line» у гривнях, ума вкладу - 100 000,00 грн., процента ставка на суму вкладу становить 21,5 процентів річних, вклад залучається по 19 грудня 2014 року включно.

18 лютого 2015 року ОСОБА_2 зверталася до ПАТ «Дельта Банк» з заявою про повернення депозиту на загальну суму 765000,00 грн.

Згідно відповіді тимчасової адміністрації ПАТ «Дельта Банк» від 27 березня 2015 року, позивачу відмовлено у поверненні вкладів та повідомлено, що ПАТ «Дельта Банк» на підставі Постанови Правління НБУ від 02.03.2015 року віднесено до категорії неплатоспроможних та запроваджено тимчасову адміністрацію. Також зазначено, що здійснення виплат грошових коштів вкладникам будуть проводитись відповідно до Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб.

Встановлено що ОСОБА_2 20 червня 2015 року отримала 200 000 грн - суму граничного розміру відшкодування коштів за вкладом.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 08 квітня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до ПАТ «Дельта Банк», третя особа Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про стягнення коштів за договорами банківського вкладу відмовлено.

Згідно з положенням ч.ч. 1, 2 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов»язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім випадків, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені Договором, та також банк зобов»язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові, грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатись грошовими коштами на власний розсуд (ст. 1066 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом.

Тобто, випадки обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходиться на його рахунку, можуть бути передбачені в спеціальному законі.

Постановою Правління Національного банку України № 150 від 02.03.2015 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» віднесено до категорії неплатоспроможних та на підставі даної постанови рішенням № 51 від 02.03.2015 року Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з 03.03.2015 року розпочато процедуру виведення Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» з ринку шляхом запровадження тимчасової адміністрації .

Рішенням № 71 від 08.04.2015 року Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб тимчасову адміністрацію запроваджено строком на шість місяців з 03 березня 2015 року по 02 вересня 2015 року, а рішенням № 147 від 03.08.2015 року Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб продовжено строки здійснення тимчасової адміністрації у АТ «Дельта Банк» по 02 жовтня 2015 року включно.

Рішенням № 181 від 02.10.2015 року Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» з 05.10.2015 року по 04.10.2017 року включно.

Постановою Правління Національного банку України №664 від 02.10.2015 року відкликано банківську ліцензію та ліквідовано АТ «Дельта Банк».

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 20.02.2017 року №619 продовжено строки здійснення процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» на два роки по 04.10.2019 року.

Таким чином, на даний час в АТ «Дельта Банк» триває процедура ліквідації.

Відповідно до пункту 1 частини п»ятої статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі Закону) під час тимчасової адміністрації не здійснюється, зокрема задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку.

Отже, з моменту запровадження у AT «Дельта Банк» тимчасової адміністрації, а в подальшому ліквідаційної процедури та призначення уповноваженої особи Фонду задоволення вимог вкладників та інших кредиторів AT «Дельта Банк» здійснюється з урахуванням особливостей, встановлених Законом України «Про банки та банківську діяльність в Україні» та Законом.

Такий правовий висновок викладений Верховним Судом України у постановах від 20 січня 2015 року у справі № 6-2001цс15, від 13 червня 2016 року у справі № 6-1123цс16, від 12 квітня 2017 року у справі № 6-350цс17.

Згідно з ч.1 ст. 3 Закону Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків, у випадках встановлених цим Законом.

Відповідно до ст.6 Закону Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 26 Закону вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

У разі ліквідації банку задоволення таких кредиторських вимог здійснюватиметься у черговості, визначеній у ст. 52 Закону за рахунок коштів, одержаних в результаті ліквідації та реалізації майна банку.

Позивач ОСОБА_2 пред»явила до суду позов про захист прав споживача у якому просила визнати за нею право власності на грошові кошти що внесені до каси ПАТ «Дельта банк» у 2014 році у сумі 765000 грн.

В обгрунтування зазначених вимог посилалась на положення ч.4 ст. 41 Конституції України та ч.1 ст. 321 ЦК України, відповідно до яких право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Разом з тим, право власності позивача на грошові кошти внесені нею до каси ПАТ «Дельта банк» у 2014 році у сумі 765000 грн відповідачем не заперечується. Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Посилання апелянта на те, що як на момент звернення до суду так і на даний час вона позбавлена можливості користуватись та розпоряджатись своїм майном (грошовими коштами), що являється невід»ємною складовою поняття власність, а тому її право підлягає захисту - не заслуговують на увагу, оскільки право власності позивача на грошові вклади не заперечується, а тому позовні вимоги про захист прав споживача шляхом визнання за нею права власності на грошові вклади не підлягають до задоволення.

З огляду на встановлені обставини справи суд першої інстанції зробив правильний висновок про відсутність підстав для задоволення позову. Рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи зазначене, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського міського суду від 11 грудня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 25 лютого 2019 року.

Головуюча О.В. Пнівчук

Судді: Г.П. Мелінишин

О.О. Томин