Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області
Справа № 483/2084/18
Провадження № 2/483/122/2019
08 лютого 2019 року м. Очаків
Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді Казанлі Л.І.,
за участю секретаря Гречки С.Є.,
позивача ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2,
відповідача ОСОБА_3,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 та ОСОБА_3 про розірвання договору довічного утримання,
02 листопада 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаною позовною заявою до ОСОБА_4 та ОСОБА_3. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 23 грудня 2005 року між ним та відповідачами було укладено договір довічного утримання, відповідно до якого він передав відповідачам у власність житловий будинок № 11 по вул. Березанській в с. Куцуруб Очаківського району Миколаївської області, а останні зобовязалися довічно забезпечувати його харчуванням, одягом та необхідною допомогою в розмірі 100 грн на місяць. Починаючи з січня 2018 відповідачі не виконують взяті на себе зобовязання з матеріального забезпечення. Посилаючись на викладені обставини, просив розірвати вказаний вище договір довічного утримання та повернути сторони в первісний стан.
Позивач та його представник в судовому засіданні повністю підтримали заявлені вимоги та не заперечували проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позов визнав повністю.
Відповідачка будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи у порядку, передбаченому ч. 2 ст. 130 ЦПК України, до суду не зявилася, про причини своєї неявки не повідомила.
Суд на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення.
Вислухавши пояснення учасників справи, допитавши свідків, дослідивши письмові докази, суд дійшов такого.
23 грудня 2005 року між позивачем ОСОБА_1 з однієї сторони, та відповідачами ОСОБА_4 та ОСОБА_3, з другої сторони, було укладено договір довічного утримання, за умовами якого позивач передав відповідачам у власність житловий будинок № 11 по вул. Березанській в с. Куцуруб Очаківського району Миколаївської області, а останні зобовязалися довічно забезпечувати його харчуванням, одягом та необхідною допомогою в розмірі 100 грн на місяць. Вказаний договір було посвідчено приватним нотаріусом Очаківського районного нотаріального округу ОСОБА_5 та зареєстровано в реєстрі за №68(а. с. 6-7).
В судовому засіданні було встановлено, що з січня 2018 року відповідачі жодного разу не виконували обумовлені договором обовязки та не надавали позивачеві матеріальної допомоги в розмірі, що визначена договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Статтею 92 ЦПК України передбачено, що сторони, треті особи та їхні представники за їхньою згодою, в тому числі за власною ініціативою, якщо інше не встановлено цим Кодексом, можуть бути допитані як свідки про відомі їм обставини, що мають значення для справи.
Так, за згодою позивача ОСОБА_1, його було допитано в судовому засіданні в якості свідка. З його показань вбачається, що вже більше року відповідачі не надають йому жодної матеріальної допомоги. Викладене узгоджується з показаннями допитаної в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_6, яка пояснила суду, що може підтвердити той факт, що відповідачі вже понад рік не надають позивачеві жодної матеріальної допомоги.
Відповідно до положень ст. 755 ЦК України договір довічного утримання може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обовязків незалежно від його вини.
Згідно зі ст.756 ЦК України у випадку розірвання договору довічного утримання у звязку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обовязків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було їм передано, і має право вимагати його повернення.
Проаналізувавши викладене вище, суд дійшов висновку, що відповідачі порушили умови договору та не виконали взяті на себе зобовязання, тобто в односторонньому порядку відмовились від їх виконання, а відтак позовні вимоги ОСОБА_3 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Крім цього, у порядку, передбаченому ч. 6 ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідачів в дохід держави судовий збір у розмірі 704 грн 80 коп., від сплати якого при зверненні до суду із цим позовом позивач звільнений.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 259, 280-284ЦПК України,
Цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 та ОСОБА_3 про розірвання договору довічного утримання задовольнити повністю.
Договір довічного утримання, укладений 23 грудня 2005 року між ОСОБА_1 з однієї сторони та ОСОБА_4 і ОСОБА_3 з другої сторони, посвідчений приватним нотаріусом Очаківського районного нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстрований в реєстрі за № 68, розірвати, повернувши сторони в первісний стан.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 352 (триста пятдесят дві) гривні 40 копійок судового збору.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 352 (триста пятдесят дві) гривні 40 копійок судового збору.
Рішення є заочним і може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачки, поданою протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Відповідач, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку для подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, воно може бути оскаржене відповідачкою в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржене позивачем та відповідачем шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених вище строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 15 лютого 2018 року.

Головуючий: