КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №754/8095/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2019 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.

суддів Андрієнко А.М., Соколової В.В.

за участю секретаря судового засідання Голопапи Д.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кісельової Віталіни Володимирівни, на ухвалу Деснянського районного суду міста Києва, постановлену під головуванням судді Галась І.А. 04 червня 2019 року,

у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 до Державного підприємства "СЕТАМ", приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кісельової Віталіни Володимирівни про визнання дій незаконними,-

встановив:

В травні 2019 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 звернулись до суду з позовом, у якому просили визнати незаконними дії відносно виставлення на продаж на електронні торги квартири АДРЕСА_1 без дозволу органу опіки та піклування на таку реалізацію та під час дії Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті".

Одночасно з позовною заявою подано заяву про забезпечення позову, у якій просять заборонити приватному виконавцю виконавчого округу м.Києва Кісельовій В.В. та ДП "СЕТАМ" проводити електронні торги відносно реалізації зазначеної квартири, що призначені на 05 червня 2019 року на 09.00 годин, реєстраційний номер лоту: 348325 до ухвалення кінцевого рішення за поданим позовом та зупинити електронні торги відносно реалізації квартири АДРЕСА_1 , що призначені на 05 червня 2019 року на 09.00 годин, реєстраційний номер лоту: 348325 до ухвалення кінцевого рішення за поданим позовом.

Заяву обґрунтовують тим, що існує необхідність у встановленні заборони на проведення електронних торгів та в їх зупиненні до винесення рішення по суті спору, оскільки існує реальна загроза продажу квартири у зв`язку із тим, що зареєстровано 12 потенційних покупців, а ціна за цю трикімнатну квартиру встановлена на рівні ціни за однокімнатну квартиру і в подальшому може виявитися необхідність звертатися до суду з вимогами про незаконність продажу квартири.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 04 червня 2019 року постановлено зупинити електронні торги відносно реалізації квартири АДРЕСА_1 , що призначені на 05 червня 2019 року на 09.00 годину, реєстраційний номер лоту: 348325.

Не погодившись з постановленою ухвалою, приватним виконавцем Кісельовою В.В. подано апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу скасувати, у задоволенні заяви відмовити.

В апеляційній скарзі посилається на те, що заявлені вимоги не ґрунтуються на вимогах закону, при цьому позивачами фактично оскаржуються дії приватного виконавця, відтак справа не підлягає розгляду в порядку позовного провадження та оспорювана квартира не підпадає під заборону продажу з аукціону, встановленого Законом України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті".

Зазначає, що позивачі звертались з аналогічними вимогами, а саме скаргою (справа №754/12104/14-ц) та Деснянським районним судом міста Києва розглядається ця справа, що є підставою для залишення позову (скарги) без розгляду.

Також зазначає, що квартира придбана ОСОБА_1 у 2008 році за кредитні кошти у своєї ж невістки, якою є ОСОБА_2 , в квітні 2017 року ОСОБА_1 залишила територію України. Окрім того, в квартирі було зареєстровано 11 осіб.

У зв`язку із цим вказує на зловживання позивачами своїми правами.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивачів посилається на законність ухвали суду першої інстанції, надання суду доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову.

Також посилається на незгоду із доводами скарги щодо безпідставності самого позову.

В судовому засіданні представник скаржника ОСОБА_4 доводи апеляційної скарги підтримав, просив скаргу задовольнити.

Представник позивачів ОСОБА_5 в судовому засіданні 12 вересня 2019 року проти доводів апеляційної скарги заперечував, посилаючись на законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції. В подальшому в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до статті 372 ЦПК України колегія суддів ухвалила розглянути справу за відсутності осіб, що не з`явились.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які з`явились в судове засідання, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи частково заяву, суд першої інстанції виходив з того, що заходи забезпечення позову є співмірними із позовними вимогами та у разі їх невжиття є підстави уважати про утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду.

З такими висновками колегіясуддів не погоджується.

Відповідно до частин 1 та 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Як роз`яснено у п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2009 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати

особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Невжиття заходів забезпечення позову не повинно мати наслідком заподіяння шкоди позивачу, а вжиття таких заходів не повинно мати наслідком заподіяння шкоди заінтересованим особам.

Однією з підстав задоволення заяви про забезпечення позову є спроможна вірогідність повідомлених обставин, що можуть перешкодити виконанню судового рішення.

Тобто, підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до конкретного випадку.

При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Фундаментальними критеріями, які формують висновок про наявність дійсних підстав для забезпечення позову, є логічний та юридичний аналіз обставин справи, на які посилається позивач, та доводи заяви про забезпечення позову. Процесуальні норми лише вказують на порядок вчинення дій.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийнято на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод чи інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 150 ЦПК України пункту 5 частини 1 статті 150 ЦПК України зупинення продажу арештованого майна допускається як вид забезпечення позову, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

З матеріалів справи убачається, що позивачами заявлено вимоги про визнання дій незаконними відносно виставлення на продаж на електронні торги квартири.

Вирішуючи питання, суд першої інстанції не з`ясував обсяг позовних вимог, наявність або відсутність зв`язку між обраним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, а також не мотивував, у який спосіб такий захід спроможний забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову про визнання дій неправомірними, пославшись лише на загальні норми процесуального права.

Матеріали справи не містять доказів щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, а саме лише посилання в заяві на потенційну можливість продажу квартири за заниженою вартістю без наведення відповідного обґрунтування, з огляду на заявлені позовні вимоги, не є достатньою підставою уважати про співмірність обраного позивачем способу забезпечення позову із предметом спору.

За таких обставин, ухвалу суду першої інстанції не можна вважати законною та обґрунтованою.

Поряд з цим, колегія суддів зазначає, що доводи апеляційної скарги щодо безпідставності заявлених позовних вимог підлягають перевірці під час ухвалення судового рішення за наслідками вирішення справи по суті, відтак колегія суддів такі доводи в межах вирішення цієї апеляційної скарги не перевіряє.

Відповідно до статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення та ухвалення нового є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кісельової Віталіни Володимирівни задовольнити.

Ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 04 червня 2019 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 про забезпечення позову відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на постанову може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 02 жовтня 2019 року.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді А.М. Андрієнко

В.В. Соколова