Провадження № 4-с/761/43/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Волошина В.О.

при секретарі: Кузик О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Шевченківського районного суду м. Києві цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на повідомлення державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Гузь Антоніни Григорівни про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання,

в с т а н о в и в :

В жовтні 2018р. скаржник ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з вказаною скаргою, в якій просив суд:

- визнати дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Гузь А.Г. - неправомірними;

- зобов'язати державного виконавця відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Гузь А.Г. усунути порушення шляхом прийняття до виконання ухвали про забезпечення позову.

Свої вимоги скаржник обґрунтовував тим, що ним 05 червня 2018р. було отримано повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання разом з виконавчим документом - ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 13 квітня 2018р. по цивільній справі № 761/21484/16-ц, з тих підстав, що виконавчий документ не відповідає вимогам п. 6) ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження».

На думку скаржника таке повідомлення є незаконним, безпідставним, оскільки відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

В судове засідання учасники справи не з'явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені в установленому законом порядку. До судового засідання стороною скаржника було подано до суду клопотання про розгляд справи у відсутність сторони скаржника, який заявлені вимоги скарги підтримує в повному обсязі, решта учасників процесу поважності причин неявки не повідомила. В силу положень ч. 2 ст. 450 ЦПК України, неявка сторін не перешкоджає розгляду питання.

Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується скарга, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення скарги по суті, вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 3 ст. 431 ЦПК України виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Виконавчий лист, судовий наказ, ухвала мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Відповідно до п. 3), 4) ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначаються:

- повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім'я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;

- реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків).

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, 05 червня 2018р. старшим державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. києві Гузь А.Г. було винесено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання разом з виконавчим документом - ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 13 квітня 2018р. по цивільній справі № 761/21484/16-ц, з тих підстав, що виконавчий документ не відповідає вимогам п. 6) ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно п. 3) ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі й конфіденційну.

За змістом ч. 1, 2 ст. 15 цього Закону, сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов'язок щодо виконання рішення.

Зміст ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 13 квітня 2018р. по справі № 761/21484/16-ц, як виконавчого документи не тільки не містить дати народження сторін виконавчого провадження, адреси місця проживання чи перебування, реєстраційного номеру облікової картки платника податків але не містить навіть відомостей хто є стягувачем та боржником.

Так, Європейський суд з прав людини зазначив, що право на суд одним із аспектів якого є право доступу до суду (рішення у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» від 21 лютого 1975р., п. 36) не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями (рішення у справі «Герін проти Франції» від 29 липня 1998р., п. 37).

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, і також зазначено, відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року по справі № 1-7/2013.

Тому відсутність у виконавчому листі вищенаведених відомостей, позбавляє взагалі державного виконавця можливості, з урахуванням положень ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» отримати інформацію про сторін виконавчого провадження для належного примусового виконання судового рішення.

Згідно ч. 3 ст. 451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що подана скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 258-261, 268, 352-355, 447, 450, 451 ЦПК України; Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

у х в а л и в :

Скаргу ОСОБА_1 на повідомлення державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Гузь Антоніни Григорівни про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання - залишити без задоволення.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги, протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали суду складено 25 січня 2019р.

Суддя: