ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2019 року м. Херсон

Номер справи: 766/10381/16-ц

Номер провадження: 22-ц/819/286/18

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач) Приходько Л.А.,

суддів: Вейтас І.В.,

Кузнєцової О.А.,

секретар Кутузова А.В.,

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк»

відповідач - ОСОБА_2,

відповідач - ОСОБА_3,

відповідач - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 21 травня 2018 року у складі головуючого судді Гаврилова Д.В.,

встановив:

09 вересня 2016 року публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 27 березня 2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником прав та обов'язків якого є публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», та ОСОБА_2 було укладено договір кредиту № Ф080319А, за умовами якого відповідач отримав у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 106168,00грн. зі сплатою 8,88 відсотків річних з кінцевим терміном повернення 26 березня 2015 року.

У забезпечення сплати позичальником зобов'язань за кредитним договором між Банком, ОСОБА_2 та ОСОБА_5 укладено договір поруки №02-23-Ф080319А/Ф080320П-593, та з ОСОБА_4 укладено договір поруки №02-23-Ф080319А/Ф080320П-594 за умовами яких ОСОБА_5 та ОСОБА_4 зобов'язались відповідати солідарно з позичальником перед банком за своєчасне виконання зобов'язань за кредитним договором у повному обсязі.

16 липня 2009 року між Банком та ОСОБА_2 укладено додаткову угоду № 1 про внесення змін до кредитного договору №Ф080319А від 27 березня 2008 року за умовами якої сторони дійшли згоди про викладення п.1.1. Договору в новій редакції: Відповідачу надається у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 108321,00грн., з яких фактично заборгованість станом на 16 липня 2009 року становить 106168,00грн., а сума надана на поточні потреби становить 2153грн., зі сплатою 8,88 відсотків річних з кінцевим терміном повернення 26 березня 2017 року.

У зв'язку з неналежним виконанням позичальником зобов'язань за умовами Договору виникла заборгованість, яка станом на 22 червня 2016 року за вказаними кредитними договорами з додатковою угодою до нього становить 90261,16грн., та складається із заборгованості за кредитом -31390.78грн., за процентами - 40127.93грн., пені за несвоєчасне повернення кредиту - 8699.43грн., пені за несвоєчасне повернення процентів - 6328.28грн., інфляційні витрати за кредитом - 2090.39грн., інфляційні витрати за процентами - 1624.35грн.

Посилаючись на неналежне виконання умов кредитного договору та не повернення наданого відповідачем кредиту, остаточно просив стягнути солідарно з ОСОБА_2 ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь Банку заборгованість в сумі 90261,16грн. та судові витрати пропорційно з кожного відповідача.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 21 травня 2018 року у задоволені позовних вимог ПАТ «Укрсоцбанк» відмовлено.

Рішення мотивоване тим, що позивачем не доведено наявність боргу за кредитним договором, а сам розрахунок боргу таким підтвердженням бути не може. Крім того, суд послався на припинення договорів поруки у зв'язку із непред'явленням Банком вимоги до поручителів з моменту та на протязі 6 місяців після припинення сплати позичальником ануітентних платежів.

В апеляційній скарзі ПАТ «Укрсоцбанк» просило рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом допущені порушення норм матеріального та процесуального права, які призвели до неповного з'ясування судом обставин, що мають значення для справи. Зокрема зазначив, що при постановлені оскаржуваного рішення суд не належним чином дослідив та оцінив наявні в матеріалах справи докази, а саме Розрахунок заборгованості за кредитним договором станом на 04 квітня 2018 року. Крім того, досліджуючи Додаткову угоду № 3 суд дійшов помилкового висновку, що загальний розмір заборгованості за Кредитним договором, станом на 13 січня 2015 року, складав 64200,00грн., а реальний розмір заборгованості за Кредитним договором неможливо встановити на підставі наявних доказів. Окрім того, при постановлені оскаржуваного рішення судом не було досліджено Додаткову угоду №4, яка є важливим доказом встановлення розміру заборгованості за Кредитним договором.

У письмовому відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_5 заперечуючи проти апеляційної скарги ПАТ «Укрсоцбанк», зазначила, що на її думку рішення суду є законним та обґрунтованим. Просила апеляційну скаргу залишити без задоволення рішення суду без змін.

У письмовому відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 заперечуючи проти апеляційної скарги ПАТ «Укрсоцбанк», зазначив, що на його думку, рішення суду є законним та обґрунтованим. Просила апеляційну скаргу залишити без задоволення рішення суду без змін. Одночасно просив справу розглядати у його відсутність.

Під час розгляду справи представник ПАТ «Укрсоцбанк» - Шевцов О.С. апеляційну скаргу підтримав за обставинами викладеними у скарзі. Просив рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити вимоги Банку у повному обсязі.

Заперечуючи проти апеляційної скарги ОСОБА_5 та її представник ОСОБА_8, зазначили, що на їх думку рішення суду є законним та обґрунтованим, доводи апеляційної скарги є безпідставними, а тому просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

ОСОБА_2 будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце розгляду справи в судове засідання не з'явився, просив справу розглядати у його відсутність.

ОСОБА_4 будучи належним чином повідомленою про час , дату та місце розгляду справи в судове засідання не з'явилась, причини неявки не повідомила.

Справа переглядається в апеляційному порядку Херсонським апеляційним судом відповідно до Указу Президента України «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» від 29 грудня 2017р. №452/2017 та положень ч.6 ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Заслухавши доповідача, учасників судового процесу, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню огляду на таке.

Судом встановлено, що 27 березня 2008 року між відкритим акціонерним товариством Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк») та ОСОБА_2 укладено Договір кредиту на купівлю транспортних засобів № Ф080319А, за умовами якого Кредитор надає Позичальнику на умовах повернення, строковості, платності та цільового характеру використання кошти в сумі 106168,00 грн. зі сплатою 8,88 % річних, з кінцевим терміном повернення 26 березня 2015 року на умовах визначених цим Договором ( п.1.1 Договору кредиту).

16 липня 2009 року між Банком та ОСОБА_2 укладена додаткова угода №1 про внесення змін до Договору кредиту № Ф080319А від 27 березня 2008 року, якою внесені зміни до зазначеного договору, відповідно до яких Кредитор надає Позичальнику на умовах повернення, строковості, платності та цільового характеру використання кошти в сумі 108 321,00 грн. зі сплатою 8,88 % річних, з кінцевим терміном повернення 26 березня 2017 року на умовах визначених цим Договором та визначений новий графік щомісячного повернення основної суми кредиту ( п.1.1 Додаткової угоди).

07 червня 2010 року між Банком та ОСОБА_2 укладена додаткова угода №2 про внесення змін до Договору кредиту № Ф080319А від 27 березня 2008 року, укладаючи яку сторони підтвердили, що залишок заборгованості за Кредитом станом на дату укладення Додаткової угоди складає 97698.21грн., залишок заборгованості за нарахованими процентами 2862.78грн. Відповідно до п.2 Додаткової угоди сторони дійшли згоди про внесення змін до умов кредитування, а саме встановити нову процентну ставку за користування кредитними коштами в розмірі 8.97% річних, а також що погашення залишку кредитної заборгованості здійснюється до 10 числа (включно) кожного місяця, згідно з погодженим графіком. Сторонами визначений порядок сплати процентів за користування кредитом та порядок погашення кредитної заборгованості Позичальника.

13 січня 2015 року між Банком та ОСОБА_2 укладений договір про внесення змін №3 до Договору кредиту № Ф080319А від 27 березня 2008 року, за умовами якого сторони домовилися що погашення частини заборгованості за кредитом в сумі 64200.00грн здійснюється позичальником не пізніше 13 січня 2015 року (п. 2 Договору) та визначили черговість погашення кредиту(п.3 Договору).

В той же день, 13 січня 2015 року між Банком та ОСОБА_2 укладений договір про внесення змін №4 до Договору кредиту № Ф080319А від 27 березня 2008 року, умовами якого визначено, що станом на дату укладення цього договору заборгованість за кредитом складає 31390.78грн, заборгованість по процентам за користування кредитом складає 37559.89грн ( п.2 Договору).

Відповідно до п.3 цього Договору про внесення змін сторони дійшли згоди про внесення змін до умов кредитування, а саме:

-погашення залишку заборгованості Позичальника за кредитом в сумі 12272.62грн здійснюється позичальником згідно з графіком в наступному порядку: до 10-го числа (включно) кожного місяця, починаючи з лютого 2015 року по «12» квітня 2015 року (включно), на умовах, визначених Договором кредиту з урахуванням положень цього договору (п.п.3.1);

-погашення залишку заборгованості в сумі 19118.16грн. здійснюється позичальником згідно з графіком в наступному порядку: до 10-го числа (включно) кожного місяця, починаючи з травня 2015 року та кінцевим терміном повернення заборгованості до 26 березня 2017 року (включно) на умовах, визначених Договором кредиту з урахуванням положень цього договору (п.п.3.2);

-погашення заборгованості за процентами в сумі 37559.89грн(«відстрочених до сплати процентів») згідно з графіком в наступному порядку: до 10-го числа (включно) кожного місяця, починаючи з травня 2015 року та кінцевим терміном повернення заборгованості до 26 березня 2017 року (включно) на умовах, визначених Договором кредиту з урахуванням положень цього договору(п.п.3.3);

-встановлена процентна ставка за користування кредитом в розмірі 0.1% річних протягом тримісячного строку з дати підписання цього Договору(п.п3.4);

-після спливу строку визначеного п.3.4 цього Договору, починаючи з 13 травня 2015 року процентна ставка за користування кредитом встановлюється у розмірі та за правилами зазначеними у Договорі кредиту (п.п.3.5);

-сплата строкових (поточних) процентів за користування Кредитом, які нараховуються з 13 січня 2015 року здійснюється в загальному порядку, передбаченому Договором кредиту (п.п.3.6).

Пунктом 3.10 Договору про внесення змін встановлено, що у разі належного виконання Позичальником умов, які викладені у п.п. 3.1 та 3.6 цього договору залишкова заборгованість Позичальника перед кредитором за договором кредиту (а саме залишкова заборгованість за кредитом зазначена у п.п.3.2, а також по процентам, зазначеними у п. 2.2. цього Договору), підлягає анулюванню (прощенню).

З метою забезпечення належного виконання Договору кредиту на купівлю транспортних засобів № Ф 080319А від 27 березня 2008 року, в той же день між банком та ОСОБА_2 укладено договір застави № 02-23-Ф080319А/Ф080320П, відповідно до якого ОСОБА_2 передав Банку в заставу транспортний засіб - автомобіль марки КІА, модель СЕЕD, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Крім того, 27 березня 2008 року, з метою забезпечення належного виконання Договору кредиту на купівлю транспортних засобів № Ф080319А від 27 березня 2008 року між банком, ОСОБА_2 та ОСОБА_5, а також між банком, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (з кожним з поручителів окремо) укладено договори поруки № 02-23-Ф080319А/Ф080320П-593 та №02-23-Ф080319А/Ф080320П-594 відповідно, за умовами яких поручителі зобов'язались перед Кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання Позичальником зобов'язань щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, комісій, а також можливих штрафних санкцій (пені, штрафу) у розмірі та в порядку, передбачених, зокрема Договором кредиту на купівлю транспортних засобів № Ф080319А.

Відповідно до п. 2.3 Договорів поруки, у разі збільшення розміру забезпеченого порукою зобов'язання без внесення змін до цих договорів, порука зберігається, а Поручитель відповідає перед кредитором лише частково, в обсязі, визначеному п. 2.1 цього договору.

16 липня 2009 року між банком, ОСОБА_2 та ОСОБА_5, а також між банком, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (з кожним з поручителів окремо) укладено додаткові угоди №1 до Догорів поруки № 02-23-Ф080319А/Ф080320П-593 та №02-23-Ф080319А/Ф080320П-594 за умовами яких ОСОБА_5 та ОСОБА_4, як поручителі, зобов'язались перед кредитором в повному обсязі солідарно відповідати за виконання Позичальником зобов'язань щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, комісій, а також можливих штрафних санкцій (пені, штрафу) у розмірі та в порядку, передбачених, зокрема Договором кредиту на купівлю транспортних засобів № Ф080319А з урахуванням Додаткової угоди №1 від 16 липня 2009 року.

07 червня 2010 року між банком, ОСОБА_2 та ОСОБА_5, а також між банком, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (з кожним з поручителів окремо) укладено додаткові угоди №2 до Догорів поруки № 02-23-Ф080319А/Ф080320П-593 та №02-23-Ф080319А/Ф080320П-594 за умовами яких ОСОБА_5 та ОСОБА_4, як поручителі, зобов'язались перед кредитором в повному обсязі солідарно відповідати за виконання Позичальником зобов'язань щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, комісій, а також можливих штрафних санкцій (пені, штрафу) у розмірі та в порядку, передбачених, зокрема Договором кредиту на купівлю транспортних засобів № Ф080319А з урахуванням Додаткової угоди №1 від 16 липня 2009 року та додаткової угоди №2 від 07 червня 2010 року.

У зв'язку із неналежним виконанням ОСОБА_2 зобов'язань щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом у розмірі та в порядку, передбачених Договором кредиту на купівлю транспортних засобів № Ф080319А з урахуванням Додаткової угоди №1 від 16 липня 2009 року, Додаткової угоди №2 від 07 червня 2010 року, Договору про внесення змін до договору кредиту №3 від 13 січня 2015 року та Договору про внесення змін до договору кредиту №4 від 13 січня 2015 року, виникла заборгованість, яка станом на 22 червня 2016 року становить: заборгованість за кредитом - 31390.78грн., сума заборгованості за процентами - 40127.93грн.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог ПАТ «Укрсоцбанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено наявність боргу за кредитним договором, а сам розрахунок боргу таким підтвердженням бути не може.

Проте з таким висновком погодитися не можна.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною першою статті 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

За змістом статті 526, частини першої статті 530, статті 610 та частини першої статті 612 ЦК України для належного виконання зобов'язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов'язання є його порушенням.

Відповідно до пункту 1.1.1 Договору, з урахуванням умов додаткової угоди кінцевий термін погашення заборгованості за кредитом не пізніше 26 березня 2017 року.

Як вбачається з матеріалів справи, що взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, зокрема, з погашення суми кредиту, процентів відповідачем не були виконані, в зв'язку з чим станом на 22 червня 2016 року утворилась заборгованість в розмірі 31390.78грн. заборгованість за кредитом та 40127.93грн. заборгованості за процентами.

Розмір заборгованості за кредитом в сумі 31390.78грн. узгоджений між банком та позичальником 13 січня 2015 року шляхом підписання Договору про внесення змін до Договору кредиту №4. Цим же договором сторони узгодили розмір заборгованості по процентам за користування кредитом, яка станом на 13 січня 2015 року становила 37559.89грн.

У зв'язку з невиконанням позичальником умов Договору про внесення змін до Договору кредиту №4 від 13 січня 2015 року, строкові (поточні) проценти за користування Кредитом, відповідно до пунктів 3.5, 3.6 вказаного Договору про внесення змін, нараховувалися за процентною ставкою, встановленою у розмірі та за правилами, визначеними у Договорі кредиту, що підтверджується наданим позивачем розрахунком.

Будь-яких доказів, щодо виконання позичальником умов Договору про внесення змін до Договору кредиту №4 від 13 січня 2015 року, зокрема пунктів 3.1 та 3.6 цього Договору, які б давали право на анулювання залишкової заборгованості, у тому числі по процентам, матеріали справи не містять.

Доводи ОСОБА_3 та її представника щодо неврахування Банком погашення заборгованості за рахунок заставного майна у сумі 64200грн., спростовуються матеріалами справи, а саме Договором про внесення змін №3 до Договору кредиту № Ф080319А від 27 березня 2008 року від 13 січня 2015 року, за умовами якого сторони домовилися що погашення частини заборгованості за кредитом в сумі 64200.00грн та розрахунком заборгованості, з якого вбачається, що при визначенні розміру заборгованості Банком врахована сплачена позичальником 13 січня 2015 року заборгованість в сумі 64200грн.

Посилання ОСОБА_3 та її представника щодо неврахування Банком погашення позичальником 13 січня 2015 року заборгованості в розмірі 5769.20грн, суперечать встановленим обставинам справи, оскільки вказана сума підлягала сплаті відповідно до умов Договору про внесення змін №3 до Договору кредиту № Ф080320П від 27 березня 2008 року від 13 січня 2015 року на погашення заборгованості за іншим Договором кредиту, який не є предметом розгляду даної справи.

За таких обставин позовні вимоги заявлені до позичальника про стягнення заборгованості за кредитом та за процентами за користування кредитом підлягають задоволенню.

Зі змісту статей 549, 550, 551 ЦК України, вбачається, що пенею є грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання і яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Проценти на неустойку не нараховуються та, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Тобто неустойка нараховується в разі порушення боржником зобов'язання (стаття 610, пункт 3 частини першої статті 611 ЦК України) з першого дня прострочення та до тих пір, поки зобов'язання не буде виконане. Період, за який нараховується пеня за порушення зобов'язання, не обмежується. Її розмір збільшується залежно від тривалості порушення зобов'язання. Тобто пеня може нараховуватись на суму невиконаного або неналежно виконаного грошового зобов'язання (зокрема, щодо повернення кредиту чи сплати процентів за кредитом) протягом усього періоду прострочення, якщо інше не вказано в законі чи договорі.

Разом з тим, відповідно до пункту 1 частини другої статті 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (як штрафу, так і пені) застосовується позовна давність в один рік. Таким чином, стягнути неустойку (зокрема, пеню незалежно від періоду її нарахування) можна лише в межах спеціальної позовної давності, яка згідно із частиною першою статті 260 ЦК України обчислюється за загальними правилами визначення строків, установленими статтями 253-255 цього Кодексу, від дня порушення грошового зобов'язання.

Згідно п.4.1 Договору кредиту, у разі прострочення строків сплати ануітентних платежів (погашення кредиту та сплата нарахованих процентів), Позичальник сплачує Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення, що діє в період прострочення.

Позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення заборгованості за кредитом 05 вересня 2016 року.

Визначаючи розмір пені, яка підлягає стягненню з позичальника на користь Банка колегія виходить з того, що пеня за несвоєчасне повернення кредиту та пеня за несвоєчасну сплату процентів підлягає стягненню в межах строку позовної давності про застосування якої заявлено однією із сторін до ухвалення судом першої інстанції судового рішення, за період з 05 вересня 2015 року по 21 червня 2016 року, за формулою у розмірі: за несвоєчасне повернення кредиту 6866,97грн., за несвоєчасну сплату процентів -5625.12грн. Пеня розрахована за формулою: сума боргу * на ставку пені (подвійна ставка НБУ): 100%:365 * кількість днів прострочення зобов'язання = пеня.

Враховуючи, що позивач звернувся з позовом до спливу визначеного договором строку кредитування підстави для застосування ч.2 ст. 625 ЦК України, на підставі якої позивач просив стягнути заборгованість з урахуванням встановленого індексу інфляції, відсутні, оскільки вказана норма права регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання, а права та інтереси кредитодавця до спливу визначеного договором строку кредитування забезпечуються умовами самого кредитного договору.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 553 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Згідно частин 1,2 ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

За змістом частини 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ПАТ «Укрсоцбанк» до поручителів про стягнення заборгованості за Договором кредиту, суд першої інстанції виходив з того, у зв'язку із непред'явленням Банком вимоги до поручителів з моменту та на протязі 6 місяців після припинення сплати позичальником ануітентних платежів порука припинилася.

Проте повністю погодитися з таким висновком колегія суддів не може.

Так, з огляду на положення другого речення частини четвертої статті 559 ЦК України можна зробити висновок про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором повинно бути пред'явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами). У разі пред'явлення банком вимог до поручителя більш ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов'язання в силу положень частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється в частині певних щомісячних зобов'язань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку.

Отже порука припинилася лише в частині щомісячних зобов'язань щодо повернення грошових коштів поза межами шестимісячного строку.

А отже поручителі, ОСОБА_5 та ОСОБА_4, в силу вимог ч.ч. 1 та 2 ст. 554 та ч. 4 ст. 559 ЦК України відповідають, як поручителі, перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки в межах шестимісячного строку до звернення кредитора до суду, з 05 березня 2016 року.

Як вбачається з розрахунку заборгованості за Договором кредиту, заборгованість за кредитом за період з 05 березня 2016 року по 22 червня 2016 року по кредиту становила 10805.96грн.

Заборгованість по процентам за цей же період становить 293.48грн (10805.96 * 8.97%:360*109к.д.= 293.48).

Розмір пені, яка підлягає стягненню з поручителів на користь Банку визначений судом відповідно до формули: сума боргу * на ставку пені : 100% : 365 * кількість днів прострочення зобов'язання = пеня, та становить: за несвоєчасне повернення кредиту 1303.09грн., за несвоєчасну сплату процентів - 08.98грн.

Доводи ОСОБА_5 та її представника про те, що порука припинилася у зв'язку із збільшенням забезпеченого порукою зобов'язання без згоди поручителя не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи та спростовуються дослідженими матеріалами справи.

Факт підписання Додаткової угоди №1 до Договору поруки ОСОБА_3 під час розгляду справи не заперечувався.

З матеріалів справи вбачається, що між Банком та поручителями 07 червня 2010 року укладені додаткові угоди №2 до Договору кредиту, за яким ОСОБА_5 та ОСОБА_4 зобов'язались перед кредитором в повному обсязі солідарно відповідати за виконання Позичальником зобов'язань щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, комісій, а також можливих штрафних санкцій (пені, штрафу) у розмірі та в порядку, передбачених, зокрема Договором кредиту на купівлю транспортних засобів № Ф080319А з урахуванням Додаткової угоди №1 від 16 липня 2009 року та додаткової угоди №2 від 07 червня 2010 року, у тому числі сплати відсотків за користування кредитом у розмірі 8.97% річних. Додаткові угоди підписані кредитором, позичальником та поручителем, у тому числі ОСОБА_3 Вказані додаткові угоди є чинними. Будь-яких доказів на підтвердження своїх доводів, що додаткова угода №2 підписана не нею, а іншою особою, ОСОБА_3 суду не надано.

Крім того, відповідно до умов Договору поруки, а саме п 2.3, у разі збільшення розміру забезпеченого порукою зобов'язання без внесення змін до цих договорів, порука зберігається, а Поручитель відповідає перед кредитором лише частково, в обсязі, визначеному п. 2.1 цього договору.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази, щодо укладення з поручителями додаткових угод №3 та №4 у зв'язку із укладенням між Банком та позичальником Договорів про внесення змін №3 та №4 до Договору кредиту № №Ф080319А на купівлю автотранспортних засобів від 27 березня 2008 року.

Однак, враховуючи, що Договорами про внесення змін зобов'язання забезпечене порукою не збільшувалося, укладення цих договорів не є підставою для припинення поруки.

Зважаючи на викладене позовні вимоги щодо стягнення з поручителів солідарно з кредитором заборгованості підлягають частковому задоволенню в межах шестимісячного строку до звернення кредитора з вимогою до поручителів. Вимоги щодо стягнення боргу з урахуванням індексу інфляції не підлягають задоволенню з підстав зазначених вище.

За таких обставин, відповідно до вимог ч.1 ст.376 ЦПК України, рішення суду слід скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» задовольнити частково, стягнувши з ОСОБА_2 на користь Банка заборгованість за Договором кредиту у загальній сумі 84010.10грн., що складається з заборгованості: по тілу кредиту - 31390.78грн., по процентам - 40127.93грн., пені за несвоєчасне повернення кредиту - 6866,97грн., пені за несвоєчасну сплату процентів -5625.12грн., з яких стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Банка заборгованість за Договором кредиту у сумі 12411.50 грн., що складається з заборгованості: по тілу кредиту - 10805.96грн., по процентам - 293.48грн., пені за несвоєчасне повернення кредиту - 1303.09грн., пені за несвоєчасну сплату процентів - 08.97грн., а також стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь Банка заборгованість за Договором кредиту у сумі 12411.50 грн., що складається з заборгованості: по тілу кредиту - 10805.96грн., по процентам - 293.48грн., пені за несвоєчасне повернення кредиту - 1303.09грн., пені за несвоєчасну сплату процентів - 08.97грн. У задоволені решти позовних вимог відмовити.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 13 ст. 141 ЦПК України стягнути на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, сплачений при подачі позову та апе6ляційної скарги судовий збір з ОСОБА_2 - 2258.62грн., з ОСОБА_3 - 473.69грн., з ОСОБА_4 - 473.69грн.

Керуючись ст.ст.367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» задовольнити частково.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 21 травня 2018 року скасувати і ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість за Договором кредиту на купівлю автотранспортних засобів № Ф080319А, укладеного 27 березня 2008 року у загальній сумі 84010.10грн., що складається з заборгованості: по тілу кредиту - 31390.78грн., по процентам - 40127.93грн., пені за несвоєчасне повернення кредиту - 6866,97грн., пені за несвоєчасну сплату процентів -5625.12грн., з яких:

- стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість за Договором кредиту на купівлю автотранспортних засобів № Ф080319А, укладеного 27 березня 2008 року у сумі 12411.50 грн., що складається з заборгованості: по тілу кредиту - 10805.96грн., по процентам - 293.48грн., пені за несвоєчасне повернення кредиту - 1303.09грн., пені за несвоєчасну сплату процентів - 08.97грн.;

- стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість за Договором кредиту на купівлю автотранспортних засобів № Ф080319А, укладеного 27 березня 2008 року у сумі 12411.50 грн., що складається з заборгованості: по тілу кредиту - 10805.96грн., по процентам - 293.48грн., пені за несвоєчасне повернення кредиту - 1303.09грн., пені за несвоєчасну сплату процентів - 08.97грн.

У задоволені решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь Публічного акціонерного товариства понесені судові витрати пропорційно задоволеним вимогам з ОСОБА_2 - 2258.62грн., з ОСОБА_3 -473.69грн., з ОСОБА_4 - 473.69грн.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і відповідно до підпунктів «а», «б» пункту 2 частини 3 статті 389 ЦПК України може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (постанови) шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції у цивільних справах - Верховного Суду.

Повний текст постанови складений 26 лютого 2019 року

Головуючий Л.А. Приходько

Судді: І.В. Вейтас

О.А. Кузнєцова