ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2019 року

м. Харків

справа № 643/16403/16

провадження № 22-ц/818/4244/19

Харківський апеляційний суду складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого: Коваленко І.П.,

суддів: Овсяннікової А.І., Сащенко І.С.,

за участі секретаря: Дмитренко А.Ю.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: ОСОБА_5 ,

відповідач: ОСОБА_4 ,

третя особа: Публічне акціонерне товариство «Мегабанк», Харківська міська рада,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , третя особа: Публічне акціонерне товариство «Мегабанк», Харківська міська рада про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням, виселення, за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 29 січня 2019 року, ухвалене суддею Майстренко О.М., -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , третя особа: Публічне акціонерне товариство «Мегабанк», Харківська міська рада про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням, виселення.

Позов мотивований тим, що 23 червня 2016 року між ним та ПАТ «Мегабанк», який діяв від імені ОСОБА_5 та ОСОБА_4 укладено договір купівлі-продажу, відповідно до якого ОСОБА_1 набуто право власності на квартиру, яка складається з трьох житлових кімнат загальною житловою площею 44,5 кв.м. та загальною площею 61,8 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 . Договір був посвідчений приватним нотаріусом Харківського нотаріального округу Куксіним С.Ю., квартиру зареєстровано в державному реєстрі за № 473. Відповідно до п.2 Договору зазначена квартира належала відповідачам на праві приватної власності, що підтверджувалось Свідоцтвом про право власності на житло від 14 травня 2001 року.

Після укладення Договору та проведення державної реєстрації він набув право власності на зазначене житлове приміщення, але до теперішнього часу не має можливості реалізувати своє законне право. Під час укладання Договору ПАТ «Мегабанк» було надано довідку, видану КП «Жилкомсервіс» де вказано, що за адресою АДРЕСА_1 зареєстровані колишні власники ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , які до цього часу з реєстраційного обліку місця проживання не знялися. Згоди на те, щоб на теперішній час в квартирі були зареєстровані ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , позивачем надано не було. Факт реєстрації попередніх власників у квартирі може завдати позивачу збитків при оплаті комунальних послуг, що суттєво порушує його права як власника квартири.

На ім`я ОСОБА_5 та ОСОБА_4 ним було надіслано вимогу про добровільне звільнення житлового приміщення, однак до теперішнього часу відповідачі зі спірної квартири добровільно не виселились та не знялися з реєстраційного обліку.

Просив суд усунути йому перешкоди в користуванні житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_2 , визнати ОСОБА_5 , ОСОБА_4 такими, що втратили право на користування квартирою, виселити їх з квартири АДРЕСА_2 .

В судовому засіданні суду першої інстанції позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_6 заявлені вимоги підтримали та просили їх задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась.

Відповідач ОСОБА_5 позовні вимоги не визнав та просив відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1

Представник відповідачів ОСОБА_7 також позов не визнав, вважав його необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Представник третьої особи ПАТ «Мегабанк» позовні вимоги ОСОБА_1 підтримав та просив задовольнити позов в повному обсязі.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 29 січня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 - задоволено.

Усунуто ОСОБА_1 перешкоди в користуванні житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_2 .

Визнано ОСОБА_5 та ОСОБА_4 такими, що втратили право на користування квартирою АДРЕСА_2 .

Виселено ОСОБА_5 , ОСОБА_4 з квартири АДРЕСА_2 .

Стягнуто солідарно з ОСОБА_5 , ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1391,78грн.

На вказане рішення, ОСОБА_5 в особі свого представника ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу.

Постановою Харківського апеляційного суду від 03 червня 2019 року рішенням Московського районного суду м. Харкова від 29 січня 2019 року - змінено, скасовано в частині задоволення позову ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_5 та ОСОБА_4 такими, що втратили право на користування квартирою АДРЕСА_2 .

У задоволенні позову в цій частині відмовлено.

Рішення суду в частині визначення розміру та способу стягнення судового збору змінено.

Стягнуто з ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судовий збір, сплачений при подачі позовної заяви, у розмірі 275,60грн. з кожного.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 судового збору, сплаченого при подачі апеляційної скарги.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_4 звернувся з апеляційною скаргою, в якій, з посиланнями на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду від 29 січня 2019 року скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

В апеляційній скарзі посилається на те, що ОСОБА_1 не є добросовісним набувачем, та він знав про обтяження квартири під час укладання правочину.

Вимоги про добровільне звільнення спірного житлового приміщення від позивача вона не отримувала.

Крім того, виселення з іпотечного майна неможливо без надання громадянам іншого житлового приміщення.

Заслухавши доповідь судді, думку учасників справи, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для закриття апеляційного провадження виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 370 ЦПК України, якщо апеляційна скарга надійшла до суду апеляційної інстанції після закінчення апеляційного розгляду справи, і особа, яка подала скаргу, не була присутня під час апеляційного розгляду справи, суд розглядає відповідну скаргу за правилами цієї глави.

У випадку відкриття апеляційного провадження за такою скаргою суд апеляційної інстанції може зупинити дію раніше прийнятого ним судового рішення та рішення суду першої інстанції, що оскаржується.

За результатами розгляду апеляційної скарги суд приймає постанову відповідно до статті 382 цього Кодексу. При цьому за наявності підстав може бути скасовано раніше прийняту постанову суду апеляційної інстанції.

Суд апеляційної інстанції розглядає скаргу, вказану в частині першій цієї статті, в межах доводів, які не розглядалися під час апеляційного розгляду справи за апеляційною скаргою іншої особи.

Суд відмовляє у відкритті провадження за апеляційною скаргою, поданою відповідно до частини першої цієї статті, якщо суд розглянув наведені у ній доводи під час апеляційного розгляду справи за апеляційною скаргою іншої особи.

Як убачається із матеріалів справи, постановою Харківського апеляційного суду від 03 червня 2019 року апеляційна скарга ОСОБА_7 , який діяв в інтересах ОСОБА_5 , була задоволена частково, рішення Московського районного суду м. Харкова від 29 січня 2019 року - змінено, скасовано в частині задоволення позову ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_5 та ОСОБА_4 такими, що втратили право на користування квартирою АДРЕСА_2 .

У задоволенні позову в цій частині відмовлено.

Рішення суду в частині визначення розміру та способу стягнення судового збору змінено.

Стягнуто з ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судовий збір, сплачений при подачі позовної заяви, у розмірі 275,60грн. з кожного.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 судового збору, сплаченого при подачі апеляційної скарги.

24.07.2019 року ОСОБА_4 звернулась із апеляційною скаргою на рішення Московського районного суду м. Харкова від 29 січня 2019 року.

Із матеріалів справи вбачається, що під час розгляду Харківським апеляційним судом апеляційної скарги ОСОБА_7 , який діяв в інтересах ОСОБА_5 , інтереси ОСОБА_4 також представляв ОСОБА_7 (а.с.151).

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник ОСОБА_4 - ОСОБА_7 пояснив, що підстави, зазначені в апеляційній скарзі ОСОБА_4 були предметом розгляду в апеляційній інстанції, однак, не було тільки посилання на Постанову Верховного Суду.

Крім того, в судовому засіданні апеляційної інстанції представник позивача пояснив, що ОСОБА_4 скористалась своїм правом на касаційне оскарження постанови Харківського апеляційного суду від 03 червня 2019 року, на даний час касаційне провадження відкрито і витребувано цивільну справу.

Ці обставини представник ОСОБА_4 не заперечував.

Враховуючи вищенаведене колегія суддів вважає, що рішення Московського районного суду м. Харкова від 29 січня 2019 року вже було предметом перегляду судом апеляційної інстанції, інтереси ОСОБА_4 представляв ОСОБА_7 , межі доводів апеляційної скарги ОСОБА_4 такі ж , які розглядалися під час апеляційного розгляду справи за апеляційною скаргою ОСОБА_5 , тому апеляційне провадження за поданою ОСОБА_4 апеляційною скаргою на теж саме судове рішення було відкрито помилково, а тому підлягає закриттю.

На підставі вкладеного, керуючись ст. 370 ЦПК України,-

у х в а л и в:

Закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 29 січня 2019 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , третя особа: Публічне акціонерне товариство «Мегабанк», Харківська міська рада про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням, виселення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили.

Повний текст ухвали складений 01 жовтня 2019 року.

Головуючий - І.П. Коваленко

Судді - А.І. Овсяннікова

І.С. Сащенко