ПОСТАНОВА

Іменем України

20 лютого 2019 року м. Кропивницький

справа № 404/7088/17

провадження № 22-ц/4809/439/19

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючої судді Суровицької Л. В.,

суддів Авраменко Т. М., Черненка В. В.

секретар Лазаренко-Шаповалова В.В.

учасники справи :

позивач - Публічне акціонерне товариство «ЮНЕСК БАНК»,

представник позивача за довіреністю - Семенов Руслан Анатолійович,

відповідач - ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 06 листопада 2018 рокуу складі судді Павелко І.Л. у справі позовом Публічного акціонерного товариства «ЮНЕСК БАНК» до ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2017 року Публічне акціонерне товариство «ЮНЕКС БАНК» (далі - банк) звернулось в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Банк зазначав, що між ним та ОСОБА_2 26 липня 2013 року укладено кредитний договір № 32.6.0713.ФО_К відповідно до якого Банк надав, а відповідач отримала у тимчасове користування на умовах забезпеченості, строковості, платності та цільового характеру грошові кошти в сумі 100 000 грн. зі сплатою 24,99 % річних з терміном повернення не пізніше 26 липня 2023 року. Відповідач належним чином зобов'язання за кредитним договором не виконувала, у зв'язку з чим станом на 19 вересня 2017 року утворилась заборгованість за кредитним договором в сумі 168 813 грн.20 коп., з яких: 93 208 грн.14 коп. - заборгованість за кредитом; 60 233 грн.58 коп. - заборгованість за процентами; 15 381 грн.48 коп. - пеня за кредитом та процентами.

Просив стягнути з відповідача на користь банка заборгованість у розмірі 168 813 грн. 20 коп. та судові витрати (а.с.2-9).

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 06 листопада 2018 року позов задоволено. Суд стягнув з ОСОБА_2 на користь банка заборгованість за кредитним договором станом на 19 вересня 2017 року в сумі 168 813 грн.20 коп.. Суд дійшов висновку, що позов банку є обґрунтованим та доведеним (а.с.87-88).

Ухвалою Кіровського районного суд м.Кіровограда від 20 грудня 2018 року виправлено описку в рішенні суду, правильно зазначено, що стягненню з відповідача підлягає заборгованість за кредитним договором на користь ПАТ «ЮНЕКС БАНК» (а.с.94).

В апеляційній скарзі відповідач просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову. Зазначає, що рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Суд не дав належну оцінку розрахунку заборгованості, наданого банком, який на її думку, є невірним та необґрунтованим. Пунктом 2.4 кредитного договору передбачено, що платіж розраховується за методом ануїтету (щомісячних рівних платежів) та округлюється в бік збільшення до числа, кратного цілій одиниці. Не зрозуміло, яким чином відбувалось зарахування на тіло кредиту фактично, що безпосередньо впливає на розмір заборгованості за відсотками, які нараховуються на залишок тіла кредиту, що є несправедливим.Вважає, що округлення у бік збільшення призводить до зменшення зарахувань на тіло кредиту і як наслідок, призводить до збільшення розміру нарахованих відсотків. Банком незаконно передбачено у кредитному договорі комісію. Вважає такі умови договору несправедливими, такими, що порушують її права споживача.

Апеляційне провадження відкрито 16 січня 2019 року (а.с.111), ухвалою від 25 січня 2019 року справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи на 20 лютого 2019 року (а.с.116).

У відзиві на апеляційну скаргу Банк просить апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Зазначає, що незгода відповідача з розрахунком заборгованості, не свідчить про його неправильність. Нарахування процентів за користування кредитом здійснювалось відповідно до п.2.2. кредитного договору за формулою: залишок боргу за тілом кредиту помножено на 24,99 % річних та поділено на 365 днів у році, помножено на кількість днів у місяці, за які нараховано проценти. При укладенні кредитного договору сторони погодили його умови. Однією з таких умов була сплата одноразової комісії за видачу кредиту - 1,49 % від суми кредиту, а саме 1490 грн.. Вказану комісію відповідач сплатила і більше комісія не нараховувалась, тому посилання на неправедливість умов кредитного договору є безпідставним (а.с.118-120).

В засіданні апеляційного суду відповідач підтримала доводи апеляційної скарги, пояснила, що рішення суду в частині стягнення пені, не оскаржує. Уточнила, що всі платежі, які вона здійснила на погашення кредиту, у розрахунку заборгованості Банком враховані.

Представник позивача, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з?явився (а.с.127 ), заяв та клопотань не надав, про причини неявки суд не повідомив..

Відповідно до ч.2 ст.372 УПК України його неявка не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення відповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч.1 ст.1055 ЦК України).

Відповідно до ст.611 ЦК України в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановленні договором або законом.

Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів (ч.2 ст.1050 ЦК України).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

У відповідності до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи, 26 липня 2013 року між ПАТ «ЮНЕКС БАНК» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір 32.6.0713.ФО_К, за умовами якого Банк надав позичальниці на споживчі цілі кредит у сумі 100 000 грн., терміном користування до 26 липня 2023 року, а позичальник зобов?язалась повернути отримані кредитні кошти, сплатити нараховані проценти за користування кредитом та інші патежі в порядку, в строки та на умовах, передбачених цим договором.

Відповідно до пункту 1.5 договору за користування кредитом позичальник сплачує проценти за користування кредитом - щомісячно із розрахунку 24,99 % річних, комісію одноразово за надання кредиту не пізніше дня отримання кредиту в ромірі 1,49 % від суми кредиту (п.1.5.2 договору).

Пунктом 2.3 кредитного договору передбачено, що погашення кредиту та нарахованих процентів здійснюється позичальником щомісячно в період з 01 по 10 (включно) число кожного місяця протягом строку дії цього договору, починаючи з місяця, наступного за місяцем підписання цього договору в сумі 2241 грн..

Згідно пункту 4.3.3. кредитного договору банк має право вимагати дострокового виконання в повному обсязі зобов?язання за цим договором та відповідно припинення строку дії договору у випадках, зокрема непогашення наявної простроченої заборгованості за цим договором в строк до 30 календарних днів.

Сторони домовилися, що у випадку настання обставин, визначених у цьому пункті договору та у випадках, передбачених ст.ст.1050,1052,1056 ЦК України, термін користування кредитом вважається таким, що закінчився з моменту отримання позичальником відповідної письмової вимоги банку. Вимога про дострокове виконання зобов?язань за цим договором направляється на адресу позичальника рекомендованим листом з описом та з повідомленням про вручення, доставляється кур?єрською службою або вручається особисто.

З розрахунку заборгованості, наданого Банком вбачається, що позичальник останній платіж здійснила 17 грудня 2014 року, з січня 2015 року кошти на погашення кредиту та процентів за користування кредитом не вносила, тому банк, відповідно до умов пункту 4.3.3 кредитного договору рекомендованим листом за вих. № 03-2133 від 06 липня 2016 року надіслав відповідачці вимогу про погашення простроченої та поточної заборгованості по кредиту в повному обсязі протягом 30 днів з дати одержання вимоги ( а.с.19).

Пред'явлення вимоги про повне дострокове погашення заборгованості є зміною строку виконання основного зобов'язання.

Як свідчать матеріали справи і вказана обставина не заперечується відповідачем, письмова вимога банку отримана нею під розписку 09 липня 2016 року (а.с.20), тому необхідно вважати, що строк виконання змінено з 26 липня 2023 року на 09 серпня 2016 року.

Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною Верховним Судом України в постанові від 02 грудня 2015 року у справі № 6-1707цс15.

З позовом до суду банк звернувся 03 листопада 2017 року ( а.с.37).

Ухвалюючи рішення про задоволення позову Банку до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором станом на 19 вересня 2017 року, суд першої інстанції вказані обставини щодо зміни строку виконання основного зобов'язання у зв?язку з пред'явленням банком вимоги про повне дострокове погашення заборгованості, не врахував та не дав їм належну правову оцінку, допустивши порушення норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК україни про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється.

Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання.

Такий правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10 цс 18.

Отже, з урахуванням того, що банк змінив строк виконання основного зобов?язання, визнавши його 09 серпня 2016 року, тому відповідач повинна сплатити заборгованість по простроченим процентам за користування кредитом станом на 09 серпня 2016 року в розмірі 35 803 грн.45 коп., а також кредит - 93 208 грн.14 коп. та 15 381 грн.48 кп. пені, а всього 144 397 грн.07 коп..

Розрахунок заборгованості за кредитом, належними доказами відповідачем не спростовано. Посилання в апеляційній скарзі на те, що розрахунок для відповідача є незрозумілим, а тому є неправильним, не свідчить про неправильність цього розрахунку.

Порядок нарахування та сплати процентів передбачено у розділі 2 кредитного договору. У додатку № 1 до кредитного договору, який є невід?ємною частиною договору від 26 липня 2013 року передбачено платежі, розраховані за методом ануїтетів (щомісячних рівних платежів) в розмірі 2 241 грн, яка складається з з суми кредиту та суми процентів за користування кредитом, що мають бути погашені кожного місяця (а.с.10).

Всі платежі, зазначені в Графіку платежів грунтуються на умовах кредитного договору, які передбачені п.2.2.

Ні умови кредитного договору, ні Графік платежів до кредитного договору не містять положення, згідно з якими передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором..

Відповідно до пункту 1.5.2 кредитного договору комісія сплачується в сумі 1490 грн. одноразово за послугу, яка надається банком - за видачу кредиту.

За таких обставин доводи апеляційної скарги щодо несправедливості умов кредитного договору є безпідставними, оскільки у кредитному договорі будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні Закону України «Про захист прав споживачів», відсутні.

Оскільки суд першої інстанції допустив порушення норм матеріального та процесуального права при вирішенні спору щодо стягнення заборгованості за кредитним договором, то відповідно до п.2 ч.1 ст.374, п.2, п.4 ст.376 ЦПК України воно підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.

З ОСОБА_2 на користь ПАТ «ЮНЕКС БАНК» підлягає до стягнення заборгованість за кредитним договором від 26 липня 013 року в розмірі 144 397 грн.07 коп., з яких : 93 208 грн.14 коп. - заборгованість по кредиту; 35 803 грн.45 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 15 381 грн.48 коп. - пеня.

За правилами ст.141 ЦПК України у зв?язку із ухваленням нового рішення суд апеляційний суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог в сумі 5 415 грн.07 коп..

Керуючись ст.268, п.2 ч.1ст. 374, ст. ст.376, 381-383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 06 листопада 2018 рокускасувати.

Позов Публічного акціонерного товариства «ЮНЕКС БАНК» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1) на користьПублічного акціонерного товариства «ЮНЕКС БАНК» (, місцезнаходження 04070, м. Київ, вул.. Почайнинська,38) заборгованість за кредитним договором від 26 липня 2013 року в розмірі 144 397 грн.07 коп., яка складається з заборгованості за кредитом - 93208,14 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 35 803,45 грн. та 15 381,48 грн. пені.

Стягнути з ОСОБА_2 на користьПублічного акціонерного товариства «ЮНЕКС БАНК» судовий збір в сумі 5415 грн.07 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови у випадку, передбаченому ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 25 лютого 2019 року.

Головуюча суддя Л. В. Суровицька

Судді Т. М. Авраменко

В. В. Черненко