ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

27 вересня 2019 року

м. Харків

справа № 619/564/19

провадження № 22-ц/818/4264/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Піддубного Р.М. (суддя - доповідач),

суддів: Котелевець А.В., Тичкової О.Ю.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 14 червня 2019 року, ухвалене у складі судді Калиновської Л.В., -

у с т а н о в и в:

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого зазначав, що на підставі рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 15 серпня 2017 року з нього на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 27 червня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Посилаючись на те, що рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 25 жовтня 2017 року розірвано шлюб між ним та ОСОБА_5 , а також стягнуто з нього на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі ј частини усіх видів заробітку, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20 липня 2017 року та до досягнення дитиною повноліття, ОСОБА_1 просив на підставі ст. 192 СК України зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь ОСОБА_2 на підставі рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 15 серпня 2017 року до 1/6 частини усіх видів заробітку, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Відповідач проти задоволення позову заперечувала, посилаючись на його безпідставність.

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 14 червня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Зменшено розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на підставі рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 15 серпня 2017 року на утримання сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з ј до 1/6 частини усіх видів заробітку, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили до досягнення дитиною повноліття.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , посилаючись на порушенням судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просила рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування скарги зазначила, що позивачем не доведено наявність передбачених ст. 192 СК України обставин, які є підставою для зменшення розміру стягуваних з нього за рішенням суду аліментів.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 - ОСОБА_8 просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін, як таке, що постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, мають сина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заочним рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 15 серпня 2017 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_9 аліменти на утримання сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини усіх видів доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27 червня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції керувався статтею 192 СК України та виходив з наявності підстав для зменшення розміру аліментів, які стягуються на користь відповідача на утримання неповнолітньої дитини, у зв`язку зі зміною матеріального становища ОСОБА_1 , пов`язаною з ухваленням судового рішення про стягнення аліментів на іншу дитину.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком з наступних підстав.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною першою статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину (ч. 5 ст. 183 СК України).

Як убачається із матеріалів справи рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 25 жовтня 2017 року з ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_10 аліменти на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20 липня 2007 року до досягнення дитиною повноліття.

Крім того, зазначеним рішенням було розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , зареєстрований 30 серпня 2012 року 2017 року.

Встановивши зазначені обставини, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що у зв`язку з ухваленням від 25 жовтня 2017 року Дзержинським районним судому м. Харкова судового рішення про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_6 , а також розірванням шлюбу, змінився матеріальний та сімейний стан позивача, що відповідно до положень ст. 192 СК України є підставою для зменшення розміру аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_7 з ј до 1/6 частини заробітку позивача.

Доводи апеляційної скарги зводяться до недоведеності позивачем наявності встановлених законом підстав для зменшення розміру аліментів та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, яким суд першої інстанції дав належну оцінку.

Оскільки суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення - залишенню без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 369, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 14 червня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 27 вересня 2019 року.

Головуючий Р.М.Піддубний

Судді А.В. Котелевець

О.Ю. Тичкова