Ухвала

25 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 759/8145/16-ц

провадження № 61-34646св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Коротуна В. М., Курило В. П.,

учасники справи:

позивач (відповідач за зустрічним позовом) - Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський банк розвитку»,

відповідач (позивач за зустрічним позовом) - ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення сторін касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 21 листопада 2016 року у складі судді Борденюка В. В., ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 13 січня 2017 року у складі судді Чобіток А. О., ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 11 травня 2017 року у складі колегії суддів: Чобіток А. О., Немировської О. В., Соколової В. В.,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2016 року Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський банк розвитку» (далі - ПАТ «ВБР») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 21 листопада 2016 року первісний позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ВБР» заборгованість за кредитним договором від 12 липня 2011 року у сумі 24 951,54 грн., у тому числі: заборгованість за кредитом - 7 280,90 грн; заборгованість за процентами - 10 091,19 грн; пеня - 7 579,45 грн.

У задоволенні решти первісних позовних вимог відмовлено.

У задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 13 січня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 21 листопада 2016 року залишено без руху, оскільки заявником не сплачено судовий збір, та встановлено строк для виправлення недоліків апеляційної скарги.

В подальшому, після виправлення заявником недоліків скарги, апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 відкрито.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 11 травня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі, поданій у червні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_1 оскаржує, крім рішення Святошинського районного суду м. Києва від 21 листопада 2016 року, якухвалу Апеляційного суду м. Києва від 13 січня 2017 року, так і ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 11 травня 2017 року.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 вересня 2017 року відкрито касаційне провадження за поданою касаційною скаргою на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 21 листопада 2016 року, ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 13 січня 2017 року, ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 11 травня 2017 року.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

04 червня 2019 справу передано судді-доповідачу.

Ухвалою Верховного Суду від 11 вересня 2019 року справу призначено до судового розгляду.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів Верховного Суду вважає, що касаційне провадження в частині оскарження ОСОБА_1 ухвали Апеляційного суду м. Києва від 13 січня 2017 року підлягає закриттю з огляду на наступне.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Стаття 297 ЦПК України в редакції, чинній на момент вчинення процесуальної дії, якою керувався суд апеляційної при постановленні оскаржуваної ухвали, регулює відкриття апеляційного провадження та містить перелік підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження.

Частина друга статті 297 ЦПК України в редакції, чинній на момент вчинення процесуальної дії, визначено, що до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 295 цього Кодексу, а також у разі несплати суми судового збору застосовуються положення статті 121 цього Кодексу (визнання неподаною і повернення).

Встановлено, що саме на підставі приписів статті 121 та частини другої статті 297 ЦПК України Апеляційний суд м. Києва 13 січня 2017 року, встановивши недоліки апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 21 листопада 2016 року, залишив її без руху, надавши заявнику строк для виправлення недоліків.

З матеріалів справи вбачається, що 28 січня 2017 року ОСОБА_1 добровільно виконав вимоги Апеляційного суду м. Києва, викладені в ухвалі від 13 січня 2017 року, виправивши недоліки апеляційної скарги та надіславши до суду відповідного листа. При цьому жодних зауважень з приводу виявлених недоліків він не зазначив.

Встановлено, що після виконання ОСОБА_1 вимог ухвали Апеляційного суду м. Києва від 13 січня 2017 року, було невідкладно відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та справу розглянуто по суті в апеляційному порядку.

При таких обставинах процесуальна значимість вказаної ухвали носила тимчасовий характер та була вичерпана з постановленням ухвали апеляційного суду про відкриття апеляційного провадження.

Відповідно до частини другої статті 324 ЦПК України (в редакції, чинній на час звернення до суду із касаційною скаргою), яка кореспондується з частиною другою статті 389 ЦПК України у діючий редакції, підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (Levages Prestations Services v. France, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; Brualla Gomez De La Torre v. Spain, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

За таких обставин, приймаючи до уваги, що предмет оскарження у вказаній частині змістовно фактично відсутній, з огляду на принципи процесуальної економії та процесуальної доцільності та ураховуючи приписи статей 324, 328 ЦПК України (в редакції, чинній на час звернення до суду із касаційною скаргою), касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 в частині оскарження ухвали Апеляційного суду м. Києва від 13 січня 2017 року слід закрити.

Керуючись статтею 389 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 в частині оскарження ухвали Апеляційного суду м. Києва від 13 січня 2017 рокузакрити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді: А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко

В. М. Коротун

В. П. Курило