У Х В А Л А

іменем України

20 лютого 2019 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

судді Саламон О.Б.

з участю секретаря судового засідання Вільховченко І.І.

заявника ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2

представника позивача ОСОБА_3

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Деснянського районного суду м. Києва від 26.10.2018 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики, -

В С Т А Н О В И В:

08.01.2019 р. до суду від відповідача ОСОБА_1 надійшла заява про перегляд вказаного рішення суду, з посиланням на те, що відповідач не з'явилась в судове засідання по вказаній справі у зв'язку з тим, що не була повідомлена про розгляд справи. Зазначає, що повістку про виклик до суду отримала її матір, проте їй нічого не сказала, у зв'язку з тим, що вони перебували в сварці та не розмовляли. Вважає, що суд зобов'язаний був повторно викликати її в судове засідання, враховуючи положення ч. 4 ст. 223 ЦПК України. Посилається також на те, що коштів від позивача за договором позики не отримувала, розписку підписала під примусом. Вказані обставини вважає підставами для скасування рішення суду.

В судовому засіданні заявник та її представник вимоги заяви підтримали в повному обсязі, посилаючись на викладене в заяві. Зазначили, що сторони перебували в трудових правовідносинах, позивач примусив відповідача написати розписку для покриття нестачі в магазині.

Представник позивача заперечував щодо задоволення заяви про перегляд заочного рішення, посилаючись на її необґрунтованість та недоведеність.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, суд прийшов до наступного.

Встановлено, що заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 26.10.2018 р. стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 суму боргу за договором позики від 06.03.2017 року в розмірі 35 000 грн., 3 % річних в розмірі 1 343 грн., інфляційні втрати в розмірі 3 806, 67 грн. та витрати по сплаті судового збору - 704,8 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 288 заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Так, в процесі розгляду заяви про перегляд заочного рішення не встановлено обставин поважності неявки відповідача в судове засідання, обставини викладені в заяві не підтверджені належними та допустимими доказами.

При цьому, вбачається, що 04.10.2018 р. отримано судову повістку та позовну заяву з додатками, направлену судом за місцем реєстрації місця проживання відповідача. Доказів не проживання останньої за вказаною в позові адресою на момент отримання вказаних документів суду не надано.

При цьому, посилання сторони відповідача на те, що суд зобов'язаний був повторно викликати її в судове засідання, враховуючи положення ч. 4 ст. 223 ЦПК України не ґрунтуються на вимогах діючого законодавства.

Так, умови ухвалення заочного рішення регламентовані в спеціальній, окремій главі ЦПК України.

Зокрема, у відповідності до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Положення вказаної статті не містять вимоги саме повторної неявки відповідача в судове засідання. А отже, за існування вказаних в ст. 280 ЦПК України умов, суд може ухвалити заочне рішення в разі першої неявки відповідача в судове засідання, що повністю відповідає основним засадам цивільного судочинства.

Поміж іншого, положення ч. 4 ст. 223 ЦПК України, підлягають застосуванню в разі відсутності однієї з умов проведення заочного розгляду справи (ст. 280 ЦПК України), наприклад, в разі заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, тощо.

Окрім вказаного, заява про перегляд заочного рішення суду не містить посилання на докази, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, а саме не містить зазначення та переліку свідків які можуть підтвердити викладені відповідачем обставини, інших доказів на підтвердження написання боргової розписки під примусом. Жодних доказів на підтвердження викладених відповідачем обставин не надано.

Враховуючи вказане, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви про перегляд заочного рішення суду.

Керуючись п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Деснянського районного суду м. Києва від 26.10.2018 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики- відмовити.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет на веб-сайті суду: http://ds.ki.court.gov.ua/

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили негайно після її проголошення.

Заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, протягом 30 днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення шляхом подання безпосередньо до Київського апеляційного суду апеляційної скарги.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Деснянський районний суд міста Києва.

Повний текст ухвали суду складено 22.02.2019 р.

Суддя О.Б. Саламон