Провадження № 2-з/638/394/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2019 року суддя Дзержинського районного суду міста Харкова Цвірюк Д.В., розглянувши матеріали заяви, поданої представником Черняк ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів,

встановив:

Представник ОСОБА_2 звернувся до Дзержинського районного суду м.Харкова з позовом до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів.

Одночасно з пред`явленням позовної заяви подано заяву про забезпечення позову, в якій представник позивача просить накласти арешт на автомобіль Citroen C4 2008 року випуску, держаний номерний знак НОМЕР_1 , зареєстрований за ОСОБА_3 та заборонити їй вчиняти дії, пов`язані з відчуженням автомобіля.

В обґрунтування заяви зазначає, що 09.02.2018 року ОСОБА_3 отримала від ОСОБА_2 в борг 3000,00 доларів США, які зобов`язалася повернути 1-го травня 2018 року, про що свідчить розписка, яку написала ОСОБА_3 власноруч. Однак до теперішнього часу відповідач гроші позивачу не повернула. Загальний розмір заборгованості складає 3800,00 доларів США. Згідно з паспортними даними ОСОБА_3 , місцем її реєстрації є гуртожиток по АДРЕСА_1 , що знаходиться на непідконтрольній Україні території Донецької області, але ОСОБА_3 станом на сьогодні, зареєстрована та постійно проживає у Харкові як внутрішньо переміщена особа. Згідно інформації бази даних НАІС ГЦС МВС України, що підтверджується довідкою №31/20-1711 від 23.04.2019 регіонального сервісного центру в Харківській області, ОСОБА_3 за договором купівлі-продажу належить автомобіль Citroen C4, державний номер НОМЕР_1 . Вартість вказаного автомобілю згідно довідки щодо визначення вартості від 26.04.2019 р. ТОВ «Регіон-Експерт» складає 6220 доларів США. Враховуючи той факт, що зазначений автомобіль є єдиним відомим майном, що належить ОСОБА_3 , а тому відповідач може вчинити дії, що у подальшому унеможливлять реальне виконання рішення у справі. Такі дії відповідача можуть бути направлені на відчуження всього належного їй майна, у зв`язку із чим позивач просить задовольнити заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на транспортний засіб, що знаходиться у приватній власності відповідача. Вважає, що такий вид забезпечення позову є співмірним із заявленими вимогами, та діє на всій території України, що в свою чергу унеможливить розпорядження автомобілем з боку відповідача.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. ч. 1,2 ст.149 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. (ч.2 ст.149 ЦПК України).

При цьому, виходячи з правової природи забезпечення позову, під останнім слід розуміти вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача та спрямованих проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, розтратити його, продати, знецінити або вчинити інші дії, що можуть призвести в майбутньому до певних складнощів при виконанні рішення суду.

Разом з тим, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до п.п.1,2 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується, в тому числі, шляхом накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною вчиняти певні дії.

З матеріалів позову вбачається, що між сторонами виник спір, предметом є грошові кошти у розмірі 3800,00 доларів США. Як зазначає позивач, вказана сума боргу є значною, а тому у разі ухвалення рішення на користь позивача, відповідач може ухилятись від його виконання шляхом відчуження належного їй майна, в тому числі і автомобіля.

Згідно інформації бази даних НАІС ГЦС МВС України, що підтверджується довідкою №31/20-1711 від 23.04.2019 року регіонального сервісного центру в Харківській області, ОСОБА_3 за договором купівлі-продажу належить автомобіль Citroen C4, державний номер НОМЕР_1 .

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до ч. 3 ст.150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

На підставі вищезазначеного, суд приходить до висновку, про те, що обраний захід забезпечення позову є співмірним із заявленими позивачем позовними вимогами.

Судом не встановлено обставин, що можуть свідчити про спричинення забезпеченням позову збитків відповідачу, а також обставин, передбачених ч.3 ст.154 ЦПК України, за наявності яких обов`язком суду є застосування зустрічного забезпечення, у зв`язку з чим, суд не вбачає підстав для застосування зустрічного забезпечення.

Проте, суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачу його право, у відповідності до ч.6 ст.154 ЦПК України, звернутися до суду з відповідним клопотанням про застосування зустрічного забезпечення.

Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, зважаючи на те, що між сторонами виник спір з приводу стягнення значної суми боргу, який перебуває на розгляді в суді, захід забезпечення позову у вигляді накладення арешту на автомобіль та забороною вчиняти дії пов`язані з відчудженням цього майна, безпосередньо пов`язаний з предметом позовних вимог, наявний причинно-наслідковий зв`язок з умовою, що невжиття таких заходів може зробити неможливим виконання рішення суду, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.149-150, 153, 260, 261 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Заяву, подану адвокатом Черняк Д.Л. в інтересах ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів- задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль Citroen C4, 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , який зареєстрований за ОСОБА_3 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Копію ухвали надіслати заявнику та заінтересованим особам, а особі, щодо якої вжито заходи забезпечення позову негайно після виконання ухвали.

Строк пред`явлення ухвали до виконання протягом трьох років.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Д.В.Цвірюк