Справа №766/1257/18
Провадження № 22ц/812/180/19 Головуючий у 1-ї інстанції Гаврасієнко В.О.
Категорія 39 Доповідач в апеляційній інстанції Ямкова О.О.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

27 лютого 2019 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду в складі:

головуючого: Ямкової О.О.,

суддів: Локтіонової О.В., Колосовського С.Ю.,

при секретарі: Лептугою С.С.,

за участю: позивача - ОСОБА_2,

відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_4

на рішення Заводського районного суду міста Миколаєва від 19 вересня 2018 року, ухваленого під головуванням судді Гаврасієнка В.О. в залі суду у місті Миколаєві о 13 годині 20 хвилині зі складанням його повного тексту, по справі

за позовом

ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4,

третя особа - Третя Миколаївська державна нотаріальна контора

(далі - держнотконтора)

про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И Л А:

24 січня 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, в якому просила визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини, що відкрилася, після смерті її племінника ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що пропустила строк на прийняття спадщини з поважних причин, а саме хвороби, та фактичним прийняттям нею спадщини у вигляді організації поховання померлого племінника та сплати комунальних послуг за спадкову квартиру.

Заперечуючи проти задоволення позову відповідач ОСОБА_4 подав заяву, в якій зазначив, що позивачем не вказано жодної поважної причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області від 16 лютого 2018 року матеріали цивільної справи направлені за підсудністю до Заводського районного суду міста Миколаєва.

Рішенням Заводського районного суду міста Миколаєва від 19 вересня 2018 року позов задоволено, ухвалено про визначення додаткового строку для подання ОСОБА_2 заяви про прийняття спадщини, після смерті ОСОБА_5 тривалістю три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, і неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

На думку відповідача, позивачем не доведена спорідненість зі спадкодавцем та не надано жодного доказу на підтвердження поважності причин щодо пропуску нею строку.

У письмовому відзиві позивач ОСОБА_2 вважала доводи апеляційної скарги безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню із наступних підстав.

Задовольняючи позов ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що поважні причини пропуску строку на прийняття спадщини, після спливу встановленого законом шестимісячного строку, позивачем доведено за допомогою належних доказів, якими є її пояснення та письмові пояснення двох свідків.

Такий висновок суду першої інстанції не відповідає обставинам справи та нормам процесуального і матеріального права.

З матеріалів справи вбачається, що після смерті ОСОБА_5, якій помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, відкрилася спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1.

За життя ОСОБА_5 заповіту не склав, та момент смерті у шлюбі не перебував.

Спадкоємців за законом першої та другої черги не має.

Разом з тим Третьою Миколаївською держнотконторою заведена спадкова справа, після смерті ОСОБА_5 за зверненнями відповідачів як спадкоємців за законом, що відносяться до п'ятої черги (а.с.45-85)

Позивач ОСОБА_2, вважаючи себе спадкоємцем за законом, що відноситься до третьої черги, але без підтвердження ступеня спорідненості з померлим, відповідну заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори на протязі шестимісячного строку не подала, незважаючи на те, що була обізнана щодо смерті ОСОБА_5, та приймала участь в його похованні.

Отже, пред'являючи позов про визначення додаткового строку на прийняття спадщини, позивач посилалася на те, що хворіє на тяжкі захворювання, починаючи з 1990 року і в період строку, визначеного законом на прийняття спадщини мала погане самопочуття, однак, спадщину фактично прийняла, так як користувалася майном померлого і сплачувала комунальні платежі за належну спадкодавцю квартиру.

В той же час на підтвердження того, що перелічені нею причини є поважними, позивачем суду першої інстанції не надано належних доказів, в тому числі щодо можливого її лікування в період з червня 2017 року і до часу звернення до суду.

Не надано доказів і на підтвердження спорідненості з померлим, за яким би позивач відносилася до спадкоємців за законом третьої черги.

Одночасно надані суду позивачем ОСОБА_2 письмові пояснення осіб в якості показань свідків, безпідставно взяті місцевим судом до уваги при постановленні судового рішення, так як: по-перше, не є доказами в розумінні статей 78, 90 ЦПК України, а по-друге, не містять у собі фактів на підтвердження поважності причин пропуску строку, оскільки викладені у них обставини стосуються прижиттєвих відносин між спадкодавцем і позивачем, та її донькою - відповідачем ОСОБА_3 (а.с.29-30, 32-33).

При подачі відзиву на подану відповідачем ОСОБА_4 апеляційну скаргу на підтвердження обґрунтованості своїх позовних вимог позивачем ОСОБА_2 до апеляційного суду подана довідка з діагнозами хвороб, якими вона страждає, починаючи з 1990 року, але у змісті цієї довідки відсутні відомості щодо хвороби позивача на час відкриття та прийняття спадщини, також нею надані довідки щодо організації поховання та сплати комунальних послуг за утримання спадкового майна, які, однак, видані на ім'я іншого спадкоємця - відповідача ОСОБА_3 (а.с.159-166).

За такого позивачем до суду першої інстанції, як і до суду апеляційної інстанції не подано жодного належного доказу на підтвердження поважності причин пропуску нею строку на подання заяви на прийняття спадщини, та підтвердження того факту, що ОСОБА_2 є спадкоємцем за законом, після смерті ОСОБА_5.

В той же час, похилий вік спадкоємця або його необізнаність щодо порядку прийняття спадщини, на які посилався суд першої інстанції не можуть бути поважними причинами для пропуску строку на звернення з відповідною заявою до нотаріуса, особливо з урахуванням того, що одним членом сім'ї позивача - ОСОБА_3 подана в установлений законом строк заява про прийняття спадщини з вказівкою про відсутність інших спадкоємців, а іншим членом сім'ї - позивачем ОСОБА_2 така заява не подана.

Отже, усі викладені вище та встановлені обставини справи дають обґрунтовану можливість колегії суддів дійти висновку, що поважні причини пропуску строку позивачем ОСОБА_2 на прийняття спадщини, після смерті ОСОБА_5 відсутні, як відсутні і дані про її спорідненість з померлим, а усі дії позивача та відповідача ОСОБА_3 свідчать про домовленість між членами однієї родини про порядок прийняття вищенаведеної спадщини тільки однієї особою. У подальшому у зв'язку з подачею заяви на прийняття спадщини іншим спадкоємцем за законом - відповідачем ОСОБА_4, позивачем подана заява до суду для визначення їй додаткового строку.

На підставі викладеного і за відсутністю письмової згоди усіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подачу заяви спадкоємцем, який пропустив строк для прийняття спадщини (частина 2 статті 1272 ЦК України), а також за відсутністю поважних причин щодо пропуску строку для прийняття спадщини (частина 3 статті 1272 ЦК України), підстав для визначення ОСОБА_2 як спадкоємцю додаткового строку, достатнього для подання нею заяви про прийняття спадщини - колегія суддів не вбачає.

Тому рішення суду першої інстанції, яке ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права, а зроблені ним висновки є такими, що не відповідають обставинам справи, слід скасувати з підстав, передбачених пунктами 3, 4 частини 1 статті 376 ЦПК України, та ухвалити нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити.

На підставі частин 1 і 13 статті 141 ЦПК України понесені судові витрати за розгляд справи у суді першої інстанції слід віднести за рахунок позивача, а витрати, сплачені відповідачем ОСОБА_4 за подачу апеляційної скарги, за якою було відкрито апеляційне провадження, слід стягнути на його користь з позивача у розмірі 1 057грн. 20 коп..

Керуючись статтями 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Заводського районного суду міста Миколаєва від 19 вересня 2018 року скасувати та ухвалити нове, яким у задоволені позову ОСОБА_2 про визначення додаткового строку на подання заяви про прийняття спадщини - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 судові витрати у розмірі 1 057 грн. 20 коп.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів, починаючи з дня складення повного судового рішення.

Головуючий О.О.Ямкова

Судді О.В.Локтіонова С.Ю.Колосовський