Справа 752/3394/19
провадження № 2/752/4052/19
УХВАЛА

22.02.2019 року Голосцївський районний суд м. Києва

в складі головуючого судді Чередніченко Н.П

з участю секретаря судового засдіання Шевчук М.Ю.

розглянувши заяву позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про витребування майна, -

в с т а н о в и в :

до суду надійшов позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про витребування майна.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 22 лютого 2019 року, у справі відкрито провадження.

В позові ОСОБА_2 просить суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1. Заява вмотивована тим, що позивач звернувся до суду з позовом про витребування майна з володіння відповідача. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності на вказану квартиру на даний час зареєстровано за відповідачем, а тому вона вправі вільно нею розпоряджатися, в зв»язку з чим існує реальна та очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у даному спорі, і для їх відновлення, без вжиття заходів забезпечення позову, необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи, що передбачено ч. 1 ст. 153 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку.

Згідно положень ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно положень п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (ч. 2ст.149 ЦПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

За умовами п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається із матеріалів поданого позову, між сторонами виник спір щодо витребування майна з чужого незаконного володіння.

Європейський суд з прав людини у рішення від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Доводи заяви про забезпечення позову дають підстави припускати, що відповідач, зокрема, після отримання процесуальних документів у даній справі, - зможе здійснити відчуження належної їй на праві власності квартири.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»).

Поняття «законність» у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року передбачає дотримання відповідних положень національного законодавства та принципу верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справах «Антріш проти Франції» та «Кушоглу проти Болгарії»).

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами щодо захисту основоположних прав конкретної особи. Про необхідність досягнення такого балансу йдеться в ст.1 Першого протоколу доКонвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року. Баланс не буде забезпечений якщо на особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див. рішення у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Інакше кажучи, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти (див. рішення у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).

Судом, при вирішення заяви про забезпечення позову, враховано співмірність виду забезпечення позову, за яким звернувся позивач до суду, а саме накладення арешту на квартиру, що належать відповідачці, та заявленими позовними вимогами.

Враховуючи, що зазначена квартира є предметом спору у даній справі, ймовірне рішення про задоволення позову про витребування майна може мати наслідком повернення спірного майна у власність позивача, а тому суд знаходить обґрунтованими доводи про наявність достатніх підстав вважати, що невжиття заходів щодо забезпечення позову може зробити неможливим чи ускладнити виконання рішення суду, а також ефективний захист прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Зваживши наведене в сукупності, а також приймаючи до уваги те, що накладення арешту на спірне майна, належне відповідачу, є відповідним і співмірним способом забезпечення у даній справі, суд вважає, що заява про забезпечення позову є обґрунтованою та законною, в зв»язку з чим підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 149, 150 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

заяву позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про витребування майна, - задовольнити.

Забезпечити позов, шляхом накладення арешту на належну ОСОБА_3, на підставі договору купівлі-продажу від 16.11.2016 року, - квартиру АДРЕСА_1

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Строк пред'явлення ухвали до виконання протягом трьох років.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення, шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції або безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Н.П. Чередніченко