Справа № 219/3101/19
Провадження № 2/219/1497/2019
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 вересня 2019 року. Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Дубовика Р.Є.,
за участю секретаря Азямова Є.М.,
розглянувши у відкритому заочному судовому засіданні в залі суду м.Бахмута цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_2 , яка діє в інтересах позивача ОСОБА_1 , до ОСОБА_3 про усунення перешкоди в користуванні житлом шляхом виселення без надання іншого жилого приміщення,
Звернувшись до суду з позовом, представник позивача ОСОБА_2 , яка діє в інтересах позивача ОСОБА_1 , просить усунути перешкоди в користуванні житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом виселення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з будинку без надання іншого жилого приміщення, посилаючись на те, що позивач є власником будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 31.05.2017 року, в якому зареєстрований відповідач, як член сім,ї, який веде аморальний спосіб життя, вживає наркотичні засоби, не працює, вчиняє сварки та без дозволу позивача розпоряджається предметами та речами, які належать позивачу. При цьому, працівниками поліції з відповідачем неодноразово проводились бесіди щодо його поведінки, між тим, поведінка відповідача не змінилась, останній створює нестерпні умови для проживання у вищевказаному будинку.
У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Додатково суду пояснив, що його брат ОСОБА_3 постійно вчиняє сварки, ображає матір, веде аморальний спосіб життя, при цьому, вживає наркотичні засоби, не працює.
Відповідач ОСОБА_3 , який про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надав, тому, суд на підставі п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, вирішує справу на підставі наявних у ній доказів (постановляє заочне рішення).
Суд, заслухавши позивача, дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
У судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником будинку АДРЕСА_1 (а.с.8,9,12).
Відповідно до довідки виконкому Іванівської сільської ради Бахмутського району Донецької області № 419 від 07.03.2019р., за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як брат, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як мати (а.с.6).
З позовної заяви вбачається, що на протязі останніх 6 місяців відповідач ОСОБА_3 веде аморальний спосіб життя, вживає наркотичні засоби, не працює, вчиняє сварки, при цьому, працівниками поліції з ОСОБА_3 неодноразово проводились бесіди щодо його поведінки, між тим, поведінка відповідача не змінилась та останній створює нестерпні умови для проживання позивача у вищевказаному будинку.
Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.
Відповідно до ч.1 ст. 116 ЖК України, якщо наймач, члени його сім`ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил співжиття роблять неможливим для інших проживання із ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення.
Поняття систематичності порушень правил співжиття визначено скоєнням двох і більше таких порушень.
Відповідно до п. 17 Пленуму ВСУ «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами ЖК України» № 2 від 12.04.1985 року при вирішенні справ про виселення на підставі ст.116 ЖК України осіб, які систематично порушують правила співжиття і роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі або будинку, слід виходити з того, що при триваючій антигромадській поведінці виселення винного може статися і при повторному порушенні, якщо раніше вжиті заходи попередження або громадського впливу не дали позитивних результатів. Маються на увазі, зокрема, заходи попередження, що застосовуються судами, прокурорами, органами внутрішніх справ, адміністративними комісіями виконкомів, а також заходи громадського впливу, вжиті на зборах жильців будинку чи членів ЖБК, трудових колективів, товариськими судами й іншими громадськими організаціями за місцем роботи або проживання відповідача (незалежно від прямих вказівок з приводу можливого виселення).
Отже, неодноразове на протязі календарного року звернення ОСОБА_1 та його матері ОСОБА_4 до Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області щодо факту вжиття заходів щодо ОСОБА_3 , є доказами систематичного порушення відповідачем правил співжиття і є підставою для виселення відповідача.
Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Під захистом розуміються дії уповноваженої особи, діяльність юрисдикційних органів та осіб, які у передбаченому законом порядку зобов`язані вжити заходів до поновлення порушеного, оспорюваного чи невизнаного цивільного права.
Способами захисту цивільних прав та інтересів, згідно ст. 16 цього Кодексу, може бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, їхніх посадових і службових осіб.
Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно п.33 Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 р. «Про судову практику про захист права власності та інших речових прав» передбачено, що відповідно до положень статей 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.
Статтею 150 ЖК України визначено право громадян, які мають у приватній власності житло користуватись ним та розпоряджатись цією власністю на свій розсуд.
Таке ж право закріплене у статях 319, 383 ЦК України, за змістом яких власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї або інших осіб.
У відповідності до ст.157 ЖК України членів сім`ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення.
Таким чином, суд приходить до висновку, що надано достатньо доказів про те, що відповідач ОСОБА_3 систематично порушує правила співжиття і робить неможливим для позивача та матері проживання з ним в одному будинку, крім того, має місце тривала антигромадська поведінка відповідача, який вживає наркотичні засоби, не працює, вчиняє сварки, а заходи вжиті працівниками поліції щодо поведінки відповідача результатів не дали, тому, суд вважає, що сукупність наданих позивачем та досліджених судом доказів у достатній мірі підтверджують той факт, що вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі.
На підставі наведеного, суд вважає за необхідне усунути перешкоди у користуванні будинком, який належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , шляхом виселення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з жилого будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , без надання іншого жилого приміщення.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 768,40 грн.
Керуючись ст.ст.16, 319, 383 ЦК України, ст.ст.116, 150, 157 ЖК України, ст.ст.7, 8, 18, 76, 81, 133, 141, 206, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд,-
Позов представника позивача ОСОБА_2 (адреса знаходження: АДРЕСА_2 , іпн НОМЕР_1 , яка діє в інтересах позивача ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , іпн НОМЕР_2 ), до ОСОБА_3 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , іпн НОМЕР_3 ) про усунення перешкоди в користуванні житлом шляхом виселення без надання іншого жилого задовольнити.
Усунути перешкоди у користуванні будинком, який належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , шляхом виселення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з жилого будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , без надання іншого жилого приміщення.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 768,40 грн.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
На заочне рішення позивачем може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення апеляційна скарга через Артемівський міськрайонний суд Донецької області до Донецького апеляційного суду.
Суддя Р.Є.Дубовик