ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2019 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача КрижанівськоїГ.В.,

суддів Чобіток А.О., Оніщука М.І.

при секретарі Заліській Г.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства «СЕТАМ» Міністерства юстиції України, Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби місто Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Стрельченко Олени Володимирівни, третя особа: ОСОБА_5, про визнання електронних торгів недійсними, визнання недійсними та скасування протоколу проведення електронних торгів, акту про проведення електронних торгів, свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 25 травня 2018 року, ухваленого в складі судді Шереметьєвої Л.А. (повний судове рішення складено 06.06.2018),-

ВСТАНОВИВ:

У січні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ДП «СЕТАМ» Міністерства юстиції України, Солом'янського РВ ДВС місто Київ ГТУЮ у місті Києві, ПН КМНО Стрельченко О.В., третя особа: ОСОБА_5, про визнання електронних торгів недійсними, визнання недійсними та скасування протоколу проведення електронних торгів, акту про проведення електронних торгів, свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів.

Свої вимоги обґрунтував тим, що йому на праві приватної власності належить 3-кімнатна квартира АДРЕСА_1, де він зареєстрований та постійно проживав.

26 квітня 2007 року в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором від 26 квітня 2007 року, укладеним між позивачем та АКБ «Укрсоцбанк», був укладений Іпотечний договір №02-10/144, відповідно до умов якого предметом іпотеки є нерухоме майно, а саме вказана вище квартира.

В середині грудня 2016 року позивачу стало відомо, що 23 листопада 2016 року Державним підприємством «Сетам» Міністерства юстиції України було організовано та проведено прилюдні електронні торги, на яких було реалізовано його житло, як предмет іпотеки.

Справа № 760/406/17
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/1109/2019
Головуючий у суді першої інстанції: Шереметьєва Л.А. .
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.
Відповідно до інформації, викладеної в Акті про проведення електронних торгів з реалізації арештованого майна від 13 грудня 2016 року, складеного Солом'янським районним відділом державної виконавчої служби м. Київ ГТУЮ у м. Києві, а також протоколу проведення публічних торгів та свідоцтва приватного нотаріуса, підставою для звернення стягнення на майно стала наявність у відділі ДВС зведеного виконавчого провадження відносно нього.

З зазначеного акту також вбачається, що квартира була продана за 972 803 грн. особі ОСОБА_5

Вважав, що вказане майно не могло бути реалізоване в примусовому порядку, оскільки відповідно до Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Крім того, зазначав, що організовуючи та проводячи електронні торги з реалізації предмета іпотеки, відповідачі діяли з порушенням вимог закону, а тому торги та укладені за результатами їх проведення документи підлягають визнанню незаконними та скасуванню.

Враховуючи наведене, просив визнати недійсними прилюдні електронні торги, проведені 23 листопада 2016 року, щодо реалізації арештованого нерухомого майна - предмета іпотеки, визнати недійсним та скасувати протокол проведення електронних торгів №214235 від 23 листопада 2016 року предмета іпотеки, визнати недійсним та скасувати Акт про проведення електронних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна (предмета іпотеки), складеного 13 грудня 2016 року старшим державним виконавцем Солом'янського районного ВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Мацко Д.А. та затверджений начальником Солом'янського ВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Костенко Л.І., визнати недійсним та скасувати Свідоцтво ПН КМНО Стрельченко О.В. від 16 грудня 2016 року, зареєстрованого в реєстрі за №5965, про придбання ОСОБА_5 предмета іпотеки.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 25 травня 2018 року відмовлено в задоволенні позову.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, мотивуючи її тим, що судом першої інстанції було порушено норми процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права.

Вказував, що суд необґрунтовано зазначив, що сам факт неналежного повідомлення боржника про проведення прилюдних торгів та не направлення йому протоколу електронних торгів не може бути підставою для визнання таких торгів недійсними, оскільки порядком реалізації арештованого майна передбачено, що не пізніше дня публікації повідомлення про проведення торгів у засобах масової інформації організатор письмово повідомляє виконавця, іпотекодавця, іпотеко держателя та всіх осіб, що мають зареєстровані права та вимоги на предмет іпотеки про день та час проведення електронних торгів та про початкову ціну продажу майна.

Зазначав, що відповідачем не дотримано положень Закону України «Про іпотеку», що позбавило його та іпотекодержателя права самостійно визначити ціну предмету іпотеки та призвело до реалізації майна за заниженою ціною єдиному учаснику електронних торгів.

Також звертав увагу на те, що проведення електронних торгів з реалізації арештованого майна відбулося всупереч Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Враховуючи наведене, просив апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

В судовому засіданні представник позивача просила апеляційну скаргу задовольнити з наведених у ній підстав.

Представник третьої особи проти доводів скарги заперечував, просив скаргу залишити без задоволення з огляду на її безпідставність, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення в цій частині, заслухавши пояснення учасників справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 26 квітня 2007 року між АКБ «Укрсоцбанк» та позивачем був укладений Договір про надання відновлювальної кредитної лінії №10-29/3340, відповідно до п. п.1.1, 1.2. якого позивачу був наданий кредит на поточні потреби в межах максимального ліміту заборгованості до 98 000, 00 доларів США з кінцевим терміном погашення до 25 квітня 2022 року.

26 квітня 2007 року між сторонами був укладений Іпотечний договір №02-10/1411, відповідно до п.1.1 якого іпотекодавець передав банку в іпотеку в якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором нерухоме майно, а саме: трикімнатну квартиру АДРЕСА_1.

14 лютого 2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком С.П. був вчинений виконавчий напис №833, яким було запропоновано звернути стягнення на спірну квартиру, що належала на праві власності позивачу, та за рахунок коштів, виручених від реалізації заставленого майна, задовольнити вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» в сумі 84 369, 18 доларів США.

На цій підставі та за заявою ПАТ «Укрсоцбанк» 25 червня 2013 року державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копія якої була направлена позивачу.

Постановою старшого державного виконавця Солом'янського районного відділу ДВС міста Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві від 01 червня 2016 року для визначення вартості предмета іпотеки-спірної квартири, був призначений оцінювач - суб'єкт господарювання - ТОВ «Українська експертна група» в особі ОСОБА_11

Згідно з висновком про вартість майна ринкова вартість об'єкту оцінки станом на 07 червня 2016 року становила 972 803, 00 грн.

24 жовтня 2016 року в систему електронних торгів було внесено повідомлення про реалізацію 23 листопада 2016 року предмета іпотеки, а саме спірної квартири, що на праві власності належить позивачу, за лотом №177920 зі стартовою ціною в розмірі 972 803, 00 грн.

Відповідно до Протоколу проведення електронних торгів №214235 від 23 листопада 2016 року був визначений переможець електронних торгів ОСОБА_5

13 грудня 2016 року старшим державним виконавцем відділу ДВС Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві Мацко Д.А. на підставі Протоколу проведення електронних торгів №214235 від 23 листопада 2016 року було складено Акт про проведення електронних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна.

На підставі Акту та Протоколу ПН КМНО СтрельченкоО.В. ОСОБА_7, як переможцю електронних торгів, було видано Свідоцтво на право власності на предмет іпотеки від 16 грудня 2016 року, а саме: квартиру АДРЕСА_1, яке зареєстровано в реєстрі за №5965.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що при проведенні електронних торгів з реалізації спірної квартири були дотримані вимоги закону, а не отримання позивачем повідомлення про їх проведення не є підставою для визнання торгів недійсними при відсутності інших порушень, які могли б вплинути на законність цих торгів.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин ) визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Частиною 8 статті 54 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку».

Відповідно до пункту 3 розділу VII Порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 2710/5 від 25.12.2015 реалізація предмета іпотеки здійснюється відповідно до вимог цього Порядку з урахуванням особливостей, визначених цим пунктом та Законом України «Про іпотеку».

За змістом ст. 43 Закону України «Про іпотеку» визначення вартості та оцінка майна в порядку ст. 58 Закону України "Про виконавче провадження", зокрема, шляхом залучення суб'єкта оціночної діяльності, відбувається в тому випадку, коли іпотекодавець з іпотекодержателем не досягли згоди щодо визначення вартості майна або коли ціна продажу предмета іпотеки в рішенні суду не встановлена.

Порядком реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів вставнолено, що організатор зобов'язаний не пізніше ніж за п'ятнадцять днів до початку проведення електронних торгів з реалізації предмета іпотеки опублікувати принаймні у двох місцевих (за місцем розташування предмета іпотеки) друкованих засобах масової інформації повідомлення про проведення електронних торгів. У повідомленні зазначаються інформація про дату і час проведення електронних торгів, опис предмета іпотеки, що підлягає продажу, місце, де можна отримати додаткову інформацію про умови проведення електронних торгів, та інша необхідна інформація.

Не пізніше дня публікації повідомлення про проведення електронних торгів у засобах масової інформації організатор письмово повідомляє державного виконавця, іпотекодавця, іпотекодержателя та всіх осіб, що мають зареєстровані у встановленому законом порядку права та вимоги на предмет іпотеки, про день та час проведення електронних торгів та про початкову ціну продажу майна.

Інформація про проведення електронних торгів за лотом №177920 була опублікована в газеті «Час Київщини» №42 від 28 жовтня 2016 року та газеті «Метро» №127 від 31 жовтня 2016 року.

Як вбачається з листа ДП «Сетам» № 5514/18-18-16 від 27 жовтня 2016 року позивач, стягував та державний виконавець були повідомлені про дату та час проведення електронних торгів.

Проте, правильно було зазначено судом першої інстанції, що матеріали справи не містять відомостей належного повідомлення позивача про проведення електронних торгів, тобто доказів отримання ОСОБА_2 повідомлення від ДП «Сетам» суду не надано.

При цьому, як роз'яснив Верховний Суд України, у постанові від 24 жовтня 2012 року у справі № 6-116цс12, для застосування наслідків недотримання вказаних вимог при вирішенні спору про визнання електронних торгів недійсними судам необхідно встановити, чи мало місце порушення вимог порядку та інших норм законодавства при проведенні електронних торгів; чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивачів, які оспорюють результати електронних торгів.

Тобто, порушення порядку проведення електронних торгів, яке не впливає результати їх проведення не може бути підставою для визнання їх недійсними, при умові, що не встановлено інших порушень, які б призвели до таких наслідків.

Доводи апеляційної скарги про те, що проведення електронних торгів з реалізації арештованого майна відбулося всупереч Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», колегією суддів відхиляються з огляду на наступне.

Позивач наголошував, що відповідно до вимог вказаного Закону протягом його дії не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.

Разом з тим, як вбачається з договору від 26.04.2007, укладеного між банком та позивачем, ОСОБА_2 наданий кредит на поточні потреби, що не є споживчим кредитом в розумінні Закону України «Про захист прав споживачів», а відтак і застосування до даних правовідносин положень Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» є безпідставним.

Крім того, суд першої інстанції правильно вказував, що спірна квартира була у власності позивача на момент укладення кредитного договору та не використовувалася ним як жиле приміщення.

Також правильним є твердження суду першої інстанції щодо надання оцінки доводам позивача про позбавлення його права самостійно визначити ціну предмету іпотеки. Так, у разі порушення державним виконавцем вимог Закону України «Про виконавче провадження» при здійсненні своїх повноважень, щодо визначення вартості чи оцінки майна до призначення електронних торгів, такі дії (бездіяльність) державного виконавця підлягають оскарженню в порядку, передбаченому цим Законом України «Про виконавче провадження».

Матеріали справи не містять відомостей про оскарження позивачем дій державного виконавця в цій частині.

Відтак, наявні в матеріалах справи докази, встановлені в ході судового розгляду обставини свідчать про відсутність правових підстав вважати, що права позивача були порушені.

Розглядаючи спір, суд першої інстанції в межах доводів позову повно і всебічно дослідив обставини справи, дав належну оцінку доказам, правильно визначив правову природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, і прийшов до правильного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, про що ухвалив відповідне рішення.

Доводи скарги цих висновків не спростовують, не впливають на правильність прийнятого судом рішення і, з огляду на вимоги ст. 375 ЦПК України, не можуть бути визнані підставою для його скасування, тому підлягають відхиленню.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 25 травня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повне судове рішення складено 26 лютого 2019 року.

Суддя-доповідач

Судді