_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/520/784/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.02.2019 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого - судді Коваленко О.Б.

За участю - секретаря Маценко В.В.,

Представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Одеської міської ради, про визнання факту, що має юридичне значення, про визнання договору купівлі-продажу дійсним, про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

26.10.2018 року позивач ОСОБА_2 звернувся до Київського районного суду м.Одеси з позовом до Одеської міської ради, про визнання факту, що має юридичне значення, про визнання договору купівлі-продажу дійсним, про визнання права власності. Позивач просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт постійного проживання ОСОБА_2 разом із спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_3 року. Визнати договір купівлі-продажу від 1 березня 1999 року за №24926, квартири загальною площею 34, 4 квадратних метра , корисною площею 33, 5 метрів квадратних, що складається з однієї кімнати житловою площею 17, 4 квадратних метра, та розташована за адресою: АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_3, ОСОБА_5, яка діяла від імені та в інтересах ОСОБА_6 (ОСОБА_2), укладений на Одеській товарній біржі - дійсним. Визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 на Ѕ квартири за адресою: АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 01.03.1999 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3, ОСОБА_5, яка діяла від імені та в інтересах ОСОБА_6 (ОСОБА_2), був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрований Одеською Новою Біржею за №24926, за умовами якого придбали квартиру АДРЕСА_1.

Після укладання договору купівлі-продажу, 13 квітня 1999 року зареєстровано право власності на вказану квартиру в КП «ОМБТІ та РОН» за № 118 доп стр.184-рн2049.

19 квітня 2007 року рішенням Київського районного суду м.Одеси оголошено ОСОБА_7 усиновлювачем неповнолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та зобов'язано відділ реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції міста Одеси у встановленому законом порядку внести зміни до актового запису №26 від 06 квітня 1996 року про народження ОСОБА_6, який здійснено відділом РАГС Київської районної ради народних депутатів міста Одеси, змінивши прізвище дитини з «ОСОБА_6» на «ІНФОРМАЦІЯ_2», по батькові з „ОСОБА_6" на „ІНФОРМАЦІЯ_2", ім'я, дату і місце народження залишити без змін. Тобто ОСОБА_6 та ОСОБА_2 це одна і та сама особа.

Таким чином, ОСОБА_2 є власником 1/2 квартири АДРЕСА_1. ОСОБА_3 також є власником 1/2 зазначеної квартири. За ступенем споріднення ОСОБА_2 є онуком ОСОБА_3, а вона відповідно є його бабкою.

07 лютого 2013 року ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Тиквенко М.О, згідно з яким заповіла усе своє майно (рухоме та нерухоме), де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, на що вона за законом матиме право і що буде їй належати на момент смерті, в тому числі належну їй частку квартири АДРЕСА_1, ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_3 померла.

З моменту придбання квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_2 проживав спільно з своєю бабкою - ОСОБА_3 в зазначеному житловому приміщенні. Проте був фактично зареєстрований за іншою адресою: АДРЕСА_2, де фактично ніколи не проживав.

24.04.2018 року ОСОБА_2 звернувся до Третьої одеської державної нотаріальної контори із заявою №2961/02-31 про видачу свідоцтва про право спадщини за заповітом до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_3, на частку квартири під № АДРЕСА_1, після смерті ОСОБА_3.

Проте, державним нотаріусом третьої одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_8 винесено постанову від 24.04.2018 року про відмову у вчинені нотаріальної дії.

Підставою для винесення такої постанови стало те, що згідно наданого ОСОБА_2, договору купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрованого Одеською товарною біржею 01.03.1999 року за реєстровим № 24926 квартира АДРЕСА_1 була продана ОСОБА_4 та придбано ОСОБА_3 та ОСОБА_5, яка діяла від мені та в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 12.11.2018 року відкрито провадження по цивільній справі на підставі вищевказаної позовної заяви та призначено дату, час і місце проведення судового засідання.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце проведення якого повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Судом було ухвалено провести розгляд справи за відсутності сторін по справі та у відповідності до ст.ст. 280, 281 ЦПК України, за згодою представника позивача, Київським районним судом м. Одеси була постановлена ухвала про заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом, 01.03.1999 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3, ОСОБА_5, яка діяла від імені та в інтересах ОСОБА_6 (ОСОБА_2), був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрований Одеською Новою Біржею за №24926, за умовами якого придбали квартиру АДРЕСА_1.

Після укладання договору купівлі-продажу, 13 квітня 1999 року зареєстровано право власності на вказану квартиру в КП «ОМБТІ та РОН» за № 118 доп стр.184-рн2049.

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 підтвердили, що позивач ОСОБА_2 постійно проживав разом із спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

На момент укладання договору купівлі-продажу вказаної квартири був чинним Закон України "Про товарну біржу", відповідно до умов якого договори, оформлені товарною біржею, визнавались дійсними, а сам правочин купівлі-продажу було вчинено з дотриманням вимог діючого на той час законодавства. В подальшому до ЦК Української РСР 1963 року були внесені зміни, відповідно до яких угоди щодо відчуження нерухомого майна підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню. Відсутність належних правовстановлюючих документів на квартиру, на думку суду, істотним чином порушує право власності позивачів, яке підлягає судовому захисту.

Згідно положень ч. 2 ст. 47 ЦК Української РСР 1963 року якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Аналогічне за змістом положення містить ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

Відповідно до ч. 1ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 10, 13,76-81, 259, 263-265, 268, 280-284, 352, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до Одеської міської ради, про визнання факту, що має юридичне значення, про визнання договору купівлі-продажу дійсним, про визнання права власності, - задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт постійного проживання ОСОБА_2 разом із спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Визнати договір купівлі-продажу від 1 березня 1999 року за №24926, квартири загальною площею 34, 4 квадратних метра , корисною площею 33, 5 метрів квадратних, що складається з однієї кімнати житловою площею 17, 4 квадратних метра, та розташована за адресою: АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_3, ОСОБА_5, яка діяла від імені та в інтересах ОСОБА_6 (ОСОБА_2), укладений на Одеській товарній біржі - дійсним.

Визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 на Ѕ квартири за адресою: АДРЕСА_1.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення суду.

Повний текст рішення суду буде складено у строк до 24 лютого 2019 року включно.

Суддя Коваленко О. Б.