РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 березня 2019 року Хмельницький міськрайонний суд в складі:

головуючого - судді Карплюка О.І.

при секретарі Потравному І.С.

з участю представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Хмельницькому справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики,

встановив:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики в сумі 32000 доларів США та трьох процентів річних в сумі 1614,73 долара США, посилаючись на те, що відповідач 7 грудня 2011 року позичила у ОСОБА_4 дані грошові кошти, зобов'язуючись повернути їх до 7 грудня 2016 року. Однак, до цього часу борг так і не повернуто. 27 лютого 2014 року ОСОБА_4 помер, а єдиним його спадкоємцем є позивач.

В судове засідання позивач не з'явився без поважних причин, повідомлений про дату, час і місце судового засідання належним чином, направивши на адресу суду заяву, в якій просить розглянути дану справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечує, посилаючись на те, що ОСОБА_3 грошових коштів від ОСОБА_2 не отримувала та ніяких заяв про отримання в борг даних грошових коштів не писала. Крім того, позивачем не надано суду оригінали документів, якими він обгрунтовує свої вимоги.

Заслухавши учасника процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Так, відповідно до вимог ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до вимог ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до вимог ст. 1048 ч. 1 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до вимог ст. 1049 ч. 1 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до вимог ст. 1050 ч. 1 ЦК України я кщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 625 ч. 2 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до вимог ст. 533 ч. ч. 1 та 2 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Як вбачається з нотаріально посвідчого договору позики від 7 грудня 2011 року, ОСОБА_4, від імені якого діє ОСОБА_2, передав, а ОСОБА_3 прийняла в борг грошові кошти в сумі 256640 грн., що еквівалентно 32000 доларів США, зобов'язуючись повернути їх до 7 грудня 2016 року. Як вбачається з розписки від 7 грудня 2011 року, ОСОБА_3 в цей день отримала від ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 32000 доларів США. Однак, до цього часу борг так і не повернуто.

Відповідно до вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до вимог ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

27 лютого 2014 року ОСОБА_4 помер, а єдиним його спадкоємцем є ОСОБА_2, який у встановленому порядку прийняв спадщину та отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно у вигляді неоухомого майна та грошових вкладів. Дані обставини встановлені постановою Хмельницького апеляційного суду від 21 грудня 2017 року.

Розмір трьох процентів річних від простроченої суми за період з 8 грудня 2016 року по 14 серпня 2018 року складає 1615 доларів США (32000 доларів США х 3% : 365 днів х 614 днів).

Стягнення заборгованості за договором позики та трьох процентів річних в іноземній валюті узгоджується з правовою позицією ОСОБА_5 Верховного Суду (Постанова від 16 січня 2019 року, справа №373/2054/16-ц).

Відповідно до вимог ст. 13 ч. 1 ЦПК України с уд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 533 ч. ч. 1 та 2, 625 ч. 2, 1046, 1047, 1048 ч. 1, 1049 ч. 1, 1050 ч. 1, 1216, 1218 ЦК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 (29000, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 (29000, АДРЕСА_2, ідентифікаційний код НОМЕР_2) заборгованість за договором позики в сумі 32000 доларів США та три проценти річних в сумі 1614,73 долара США.

Стягнути з ОСОБА_3 (29000, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь держави судовий збір в сумі 8810 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя:

01.03.2019