Справа № 297/1073/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2019 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого Ільтьо І. І.,

за участі секретаря Куні О. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про припинення права на частку у спільному майні, визнання права власності на нерухоме майно, зняття заборони відчуження з нерухомого майна, скасування та вилучення запису з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна про заборону відчуження нерухомого майна,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначила, що їй на праві спільної часткової власності на підставі договору дарування від 30.04.1993 року, який посвідчений державним нотаріусом Берегівської державної нотаріальної контори Закарпатської області і зареєстрованого в реєстрі нотаріальних дій за №1-1702 належить 3/8 частини житлового будинку з господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Інша 4/8 частини належить ОСОБА_2 та 1/8 частина ОСОБА_4 .

Рішенням Берегівського районного суду Закарпатської області від 15 червня 2018 року в цивільній справі № 297/962/18 визнано за ОСОБА_2 право власності на частину житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, як на окремий житловий будинок. У подальшому вищевказаному житловому будинку було присвоєно будинковий номер АДРЕСА_1. Визнаючи за ОСОБА_2 права власності на виділену йому відокремлену частину будинку, судом не було припинено право власності ОСОБА_2 на 1/2 частину спірного будинку, а тому ОСОБА_2 продовжує бути власником 1/2 частини спірного будинку.

Відповідач ОСОБА_4 будучи співвласником спірного будинку, не беруть ніякої участі в його утриманні. Крім того, остання вже близько десяти років не проживає в ньому. Враховуючи, що відповідач ОСОБА_4 не займається утримання майна що їй належить, в результаті чого позивач змушений нести додаткові витрати, утримуючи частину спірного будинку, який належить відповідачці, тому позивач посилаючись на ст.ст. 183, 365 ЦК України, просить припинити право спільної часткової власності ОСОБА_4 на 1/4 частку в будинку та ОСОБА_2 на 1/2 частку в будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та присудити на користь ОСОБА_4 грошову компенсацію за належні їй 1/4 частку вищезазначеного будинку в розмірі ринкової вартості частки, яка належить ОСОБА_4 та визнати за ОСОБА_1 право власності в цілому на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, однак згідно заяви просить розглянути справу без її участі.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , до суду не з`явилися, причини неявки суд не повідомили, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлені, а тому по справі необхідно постановити заочне рішення, відповідно до ст. 280 ЦПК України через неявку відповідача в судове засідання.

Перевіривши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивач посилався, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позов задовольнити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що на підставі договору дарування від 30.04.1993 року, який посвідчений державним нотаріусом Берегівської державної нотаріальної контори Закарпатської області і зареєстрованого в реєстрі нотаріальних дій за №1-1702 позивачу належить 3/8 частини житлового будинку, ОСОБА_2 належить 4/8 частини та ОСОБА_4 належить 1/8 частина будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 5).

Також встановлено, що рішенням Берегівського районного суду Закарпатської області від 15 червня 2018 року визнано за ОСОБА_2 право власності на частину житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, як на окремий житловий будинок, однак не було припинено право власності ОСОБА_2 на 1/2 частину спірного будинку.

Крім того, відповідач ОСОБА_4 як співвласник будинку не займається утримання майна, що їй належить, оскільки близько десяти років не проживає в ньому, в результаті чого позивач змушений нести додаткові витрати утримуючи частину спірного будинку, який належить відповідачці.

Спільне користування сторонами спірним будинком неможливе, так як остання не проживає у будинку тривалий час та не утримує його взагалі.

Враховуючи, що рішенням Берегівського районного суду Закарпатської області від 15 червня 2018 року в цивільній справі № 297/962/18 виділено ОСОБА_2 відокремлену частину спірного будинку, право власності останнього на 4/8 частини спірного будинку має бути припинено. При цьому частки позивачки та відповідачки ОСОБА_3 у спірному будинку збільшаться - позивачці належатиме 3/4 частини спірного будинку, а відповідачці ОСОБА_3 - 1/4 частини спірного будинку.

У статті 346 ЦК України наведено перелік підстав припинення права власності, який, однак, не є вичерпним, що безпосередньо випливає зі змісту її частини другої, згідно з якою право власності може бути припинене в інших випадках, встановлених законом.

Згідно ст. 365 ЦК України, право особи на частку у спільному майні може бути припинено за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо:частка є незначною і не може бути виділена в натурі;річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам її сім`ї.

Згідно із правовою позицією Верховного Суду України, висловленою під час розгляду справи №6-37цс13 від 15 травня 2013 року, для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених пунктами 1-3 частини першої статті 365 ЦК України за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї та попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Відповідно до частини першої статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ч. 1 ст. 391 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Як вбачається з матеріалів справи, спірний будинок є річчю неподільною (стаття 183 ЦК України), в якій частку відповідача виділити в натурі неможливо.

Такий висновок суду ґрунтується на матеріалах технічного паспорту на будинок.

Також обґрунтованими та підтвердженими є посилання позивача, про те, що спільне володіння і користування майном є неможливим.

Рішення може бути постановлено за умови завчасного внесення позивачем вартості частки на депозит суду, що було виконано, виходячи з ринкової вартості об`єкту нерухомості, згідно експертної оцінки.

Згідно звіту про оцінку майна №LX190605-001 від 05.06.2019 року, ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на день проведення експертизи становить 311737 грн. (а.с. 40).

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, не заборонених законом.

Враховуючи все вищевикладене, а також те, що частка відповідачки ОСОБА_3 у спірному будинку є незначною і не може бути виділена в натурі, оскільки така є неподільною, а спільне володіння і користування нею є неможливим, право власності останньої на 1/4 частку спірного будинку слід припинити, визнавши в цій частині право власності на будинок за позивачкою, стягнувши з останньої на користь відповідачки ОСОБА_3 вартість 1/4 частки вказаного будинку.

Оцінивши, надані позивачем докази у сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Крім того, слід скасувати повідомлення Берегівського комбінату побутового обслуговування від 22 червня 1961 року б/н. про накладення арешту на майно, оскільки власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном відповідно до вимог ч. 1 ст. 391 ЦК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 7, 8, 10, 12, 13,141, 247 ч. 2, 259, 263-265, 268, 280-284, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 183,328,365, 391 ЦК України, -

ухвалив:

Позов задовольнити.

Зняти заборону відчуження з житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , накладену на підставі повідомлення Берегівського комбінату побутового обслуговування від 22 червня 1961 року б/н (реєстраційний номер обтяження: 3970732 від 30 жовтня 2006 року).

Скасувати та вилучити запис з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 30жовтня 2006 року за № 3970732 про заборону відчуження житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (вилучити обтяження об`єкта нерухомого майна).

Припинити право власності ОСОБА_2 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Припинити право власності ОСОБА_3 на 1/4 частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності в цілому на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Грошову суму в розмірі 77934,25 гривень, яка була внесена 12.08.2019 р. ОСОБА_1 по квитанції № 61 на рахунок 8501 ТУДСА України в Закарпатській області як зарахування суми по цивільній справі № 297/297/1073/19, після набрання чинності судовим рішенням видати ОСОБА_4 як компенсацію вартості за 1/4 частки будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя Ільтьо І. І.