г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/1034/14-ц
Номер провадження 4-с/213/2/19
У Х В А Л А

Іменем України

20 лютого 2019 року Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Нестеренка О.М., секретар судового засідання - Ладухіна І.С.,

за участі представників заявника - Морозова Є.Є., ОСОБА_3,

державного виконавця Інгулецького відділу ДВС Терещенко Ю.В.,

стягувача ОСОБА_5, її представника - адвоката Карлаш І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв'язку між Інгулецьким районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області та Бабушкінським районним судом міста Дніпропетровська скаргу ОСОБА_7 на дії державного виконавця Інгулецького відділу державної виконавчої служби м.Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, заінтересовані особи: Металургійний відділ державної виконавчої служби м. Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, ОСОБА_5,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3, яка діє в інтересах ОСОБА_7, звернулася до суду з вищезазначеною скаргою, в якій просить поновити пропущений строк на оскарження постанови державного виконавця, визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Інгулецького відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Терещенко Ю.В. про арешт майна боржника ОСОБА_7 від 18 травня 2018 року у виконавчому провадженні №43049714,

ОСОБА_7 у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду скарги повідомлявся, на підставі довіреності його інтереси в суді представляють адвокат Морозов Є.Є. та ОСОБА_3

Державний виконавець Інгулецького ВДВС Терещенко Ю.В. надала письмові пояснення на скаргу, зазначивши, що про звільнення ОСОБА_7 з ПАТ «ПГЗК» стало відомо від стягувача 17.05.2018, тому на підтвердження цієї інформації нею було направлено до підприємства електронний запит, на який 18 травня отримано відповідь про звільнення боржника з ПАТ «ПГЗК». Тому, керуючись положеннями ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», з метою недопущення виникнення заборгованості зі сплати аліментів нею того ж дня було винесено постанову про арешт майна боржника та зареєстровано обтяження до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Зазначила, що на підставі заяви стягувача 15.08.2018 виконавчий лист передано за фактичним місцем мешкання боржника.

Представник Металургійного відділу ДВС в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд скарги без їх участі /а.с.97/.

За клопотанням сторони стягувача судом було витребувано докази на підтвердження перетинання заявником державного кордону, а також витребувано докази дати отримання Інгулецьким відділом ДВС виконавчого документу та докази накладення арешту на майно.

В судовому засіданні представники заявника скаргу підтримали, просили задовольнити. Зазначили, що як на час накладення арешту на майно, так і на цей час, заборгованості по аліментам ОСОБА_7 не має, державний виконавець без фактичної перевірки вказаних стягувачем фактів щодо ухилення ОСОБА_7 від уплати аліментів, було винесено постанову про арешт майна боржника та внесено відповідний запис до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна за №26211878, а тому державним виконавцем порушено його права як власника майна, незважаючи на те, що згідно ст.41 Конституції України та ст.1 протоколу №11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Представник заінтересованої особи - адвокат Карлаш І.А. у задоволенні скарги просив відмовити, посилаючись на положення ст.ст.56,59 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з якими арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Зазначив, що згідно з Законом постанова про арешт майна або коштів боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Просив врахувати, що за повідомленням Державної прикордонної служби України ОСОБА_7 неодноразово перетинав державний кордон, виїжджав до АР Крим, що свідчить про те, що він має намір ухилитися від сплати аліментів на дітей. Зазначив, що наявність арешту майна є гарантом отримання стягувачем аліментів.

Заінтересована особа ОСОБА_5 проти задоволення скарги також заперечувала, зазначила, що їй достоменно відомо про те, що ОСОБА_7 має намір виїхати на постійне проживання до Криму, на цей час він продає квартиру у Кривому Розі, а тому зняття арешту з належного йому майна ускладнить стягнення з нього аліментів на утримання двох дітей, а отже - і її матеріальне становище.

Головний державний виконавець Інгулецького відділу ДВС Терещенко Ю.В. в судовому засіданні просила залишити скаргу представника ОСОБА_7 без задоволення, зазначила, що вона діяла в межах Закону України «Про виконавче провадження», який дозволяє накладати арешт на майно навіть при відкритті виконавчого провадження. Просила суд врахувати, що ОСОБА_7 сплачує аліменти, оскільки діє арешт належної йому квартири, і зняття арешту з майна знов сприятиме виникненню боргу.

Вислухавши учасників справи, вивчивши матеріали скаргу, дослідивши та оцінивши надані доказі в їх сукупності, суд дійшов таких висновків.

Офіційної інформації щодо дати отримання заявником постанови про арешт його майна від 18.05.2018 суду не надано. При цьому суд враховує, що з наданих матеріалів вбачається, що представник заявника в липні 2018 року звертався до начальника Інгулецького відділу ДВС зі скаргою на дії державного виконавця щодо арешту майна, в серпні 2018 року - із зверненням про надання інформації про наявність заборгованості за виконавчим листом, в наступному - до начальника Металургійного відділу ДВС - з заявою про скасування постанови про арешт майна боржника, на яку 18.09.2018 отримав відмову, та вже 21.09.2018 звернувся зі скаргою до суду, тому вважає, що строк на оскарження постанови боржником пропущений з поважних причин, а тому підлягає поновленню.

Судом встановлено, що постановою державного виконавця Інгулецького відділу ДВС від 17.04.2014 відкрито виконавче провадження №43049714 з примусового виконання виконавчого листа у справі №213/1034/14-ц, пр..№2/213/553/14, про стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 аліментів на утримання дітей - ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.14).

02.06.2017 постановою державного виконавця від 02.06.2017 змінено назву сторони виконавчого провадження - стягувача з «Орлова» на «Марченко» (а.с.15).

18 травня 2018 року головним державним виконавцем Інгулецького відділу ДВС м. Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області Терещенко Ю.В. було накладено арешт на усе майно боржника - ОСОБА_7 (а.с.17, 145-146).

Згідно з інформацією, наданою Металургійним відділом ДВС на виконання ухвали суду про витребування доказів (а.с.144), ОСОБА_7 звільнився з ПАТ «ПГЗК» 16.05.2018, виконавчий лист надійшов до Інгулецького відділу ДВС 17.05.2018. З цієї ж інформації вбачається, що заборгованості зі сплати аліментів немає.

Відповідно до ч.1 ст.48 Закону звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Статтею 56 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Згідно з ч.3 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», у разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Відповідно до п.7 ч. 4 цієї статті, підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Порядок стягнення аліментів визначається статтею 71 Закону України «Про виконавче провадження». Згідно з ч. 2 цієї статті, за наявності заборгованості із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці, стягнення може бути звернено на майно боржника.Звернення стягнення на заробітну плату не перешкоджає зверненню стягнення на майно боржника, якщо існує непогашена заборгованість, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці.

За приписами ч.4 ст.71 Закону, виконавець зобов'язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця, та повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі надходження виконавчого документа на виконання від стягувача; подання заяви стягувачем або боржником; надіслання постанови на підприємство, в установу, організацію, до фізичної особи - підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи; надіслання виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; закінчення виконавчого провадження.

Крім того, суд приймає до уваги, що згідно з положеннями ч.9 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовані постанови:

1) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

2) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

3) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

4) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Таким чином, аналіз норми ст.71 Закону дає підстави вважати, що для накладення державним виконавцем арешту на майно боржника необхідно наявність заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці, а крім того, у разі наявності заборгованості зі сплати аліментів за чотири місяці, державний виконавець має право винести постанови, зазначені в частині 4 цієї статті Закону.

Тобто, державному виконавцю Законом надано широкі права для забезпечення виконання рішення суду, декілька важелів впливу на боржника у виконавчому провадженні, за наявності на те законних підстав.

Крім того, суд враховує, що з інформації Металургійного відділу ДВС вбачається, що після звільнення ОСОБА_7 із ПАТ «ПГЗК» заборгованість по аліментам відсутня.

Оскільки станом на 18.05.2018 заборгованість за виконавчим листом у виконавчому провадженні №43049714 була відсутня, суд вважає, що в цей час у державного виконавця не було підстав для накладення арешту на майно боржника.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Докази подаються суду сторонами та іншими учасниками справи.

Суд не може прийняти в якості доказів невиконання в наступному боржником рішення суду, посилання стягувача та її представника на те, що саме арешт майна боржника забезпечує його виконання, оскільки будь-яке рішення, в тому числі і рішення про арешт майна, не може ґрунтуватися на припущеннях.

За повідомленням Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 02.01.2019, ОСОБА_7 протягом 2017-2018 років неодноразово перетинав державний кордон України, але цю інформацію суд не може прийняти доказом несплати останнім аліментів або наявності заборгованості.

Таким чином, у судовому засіданні знайшли підтвердження доводи представника заявника про те, що станом на 18 травня 2018 року у державного виконавця не було підстав для накладення арешту на майно боржника, а тому суд вважає, що постанова про арешт майна ОСОБА_7 була винесена державним виконавцем з порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження», у зв'язку з чим вона підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 450-451, 453 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Поновити ОСОБА_3, яка діє в інтересах ОСОБА_7, строк для звернення до суду зі скаргою на постанову державного виконавця про арешт майна боржника.

Скаргу ОСОБА_7 на дії державного виконавця Інгулецького відділу державної виконавчої служби м.Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, заінтересовані особи: Металургійний відділ державної виконавчої служби м. Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, ОСОБА_5, щодо винесення постанови про арешт майна - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Інгулецького відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Терещенко Юлії Володимирівни про арешт майна боржника ОСОБА_7 (ІНФОРМАЦІЯ_3, адреса: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1) від 18 травня 2018 року у виконавчому провадженні №43049714.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення учаснику справи її копії.

Вступну та резолютивну частину ухвали проголошено в судовому засіданні 20.02.2019.

Повний текст складено 25.02.2019.

Суддя О.М.Нестеренко