П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„01" жовтня 2019 року місто Маріуполь Донецької області

Єдиний унікальний номер 263/10857/19

Номер провадження 22-ц/804/2680/19

Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого: Зайцевої С.А.

суддів: Пономарьової О.М., Попової С.А.

за участю секретаря: Єфремової О.В

учасники справи :

заявник - ОСОБА_1

заінтересована особа-приватний нотаріус Маріупольського міського нотаріального округу Чичекова О. А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі Донецької області в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 24 липня 2019 року головуючого судді Васильченко О.Г. із складанням повного тексту судового рішення 24 липня 2019 року по цивільній справі про встановлення факту, що має юридичне значення,-

В С Т А Н О В И В :

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення,мотивуючи вимоги тим,що після смерті її чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрилася спадщина на належне йому майно, частку квартири за адресою : АДРЕСА_1 . Відповідно до встановленого законом порядку вона звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але в процесі вивчення прав власності, встановлено факт розбіжності в написанні її по батькові. А саме, в договорі купівлі-продажу від 14 серпня 2001 року,де вони з чоловіком купили в рівних частках вищевказану квартиру , її по батькові зазначено як « ОСОБА_2 », а в посвідці на постійне проживання, виданої 29 серпня 2003 року, по батькові зазначено як « ОСОБА_2 », тобто допущена помилка по батькові при перекладі з російської на українську мову. Також, зазначала, що в реєстраційному посвідченні Маріупольського БТІ від 14 серпня 2001 року реєстровий № 38190 та технічному паспорті на квартиру за адресою : АДРЕСА_1 , її по батькові зазначено російською мовою як « ОСОБА_1 », переклад українською мовою відсутній. Вказана обставина перешкоджає їй здійснювати право її власності та розпорядження належним їй майном. Тому, просила встановити, що правовстановлюючий документ - договір купівлі-продажу квартири за адресою : АДРЕСА_1 посвідчений 14 серпня 2001 року приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Чичековою О.А., реєстровий № 3172, належить їй - ОСОБА_1 .

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 24 липня 2019 року у відкритті провадження по справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: приватний нотаріус Маріупольського міського нотаріального округу Чичекова О. А., про встановлення факту, що має юридичне значення - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду та направити справу для подальшого розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на необґрунтованість ухвали та порушення норм матеріального права. Зокрема зазначає, що суд помилково дійшов висновку, що із заявлених вимог вбачається спір про право та є можливість фактичного набуття права власності на квартиру, тому їй необхідно звернутися до суду в порядку позовного провадження, оскільки вона вже є власником ? частки кв. АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 14 серпня 2001 року, та її право власності було зареєстровано в передбаченому на той час порядку. Також, зазначає, що не має жодної фізичної або юридичної особи, які б оспорювали або не визнавали її право власності. Крім того, друга половина вказаної квартири, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 належить її дочці ОСОБА_6 ,про що свідчать відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, тому вважає, що спір про право, в даному випадку, відсутній.

Відзив на апеляційну скаргу не надано. Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

У судовому засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_1 адвокат Маросін М.О. підтримав доводи апеляційної скарги . Інші учасники у судове засідання апеляційного суду не з*явилися,належним чином були повідомлені про дату, час і місце судового засідання (а.с.27,30,32). Заявник ОСОБА_1 надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність за участю представника адвоката Маросіна М.О. (а.с.34).

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника заявника, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, суд першої інстанції ,посилаючись на ст.ст.186,293,294 ЦПК України , виходив з наявності спору про право, оскільки заявник просила встановити факт, наслідком якого є можливість фактичного набуття права власності на спірну квартиру.

Проте, апеляційний суд не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Вичерпний перелік підстав для відмови у відкритті провадження по справі встановлений у ст.186 ЦПК України. Підстави ,на які посилається суд, в оскаржуваній ухвалі про відмову у відкритті провадження , не передбачені цивільним процесуальним законом.

Відповідно до положень статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Правовстановлюючий документ - документ, який посвідчує правовий зв`язок конкретного майна з особою його власника та складений у порядку, передбаченому законодавством.

Тобто, встановлення відповідного факту прямо передбачено процесуальним законом.

Згідно з ч. 4 ст. 315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

В обґрунтування заяви, ОСОБА_1 зазначає, що помилка в написанні її по батькові в договорі купівлі-продажу квартири перешкоджає їй здійснювати її право власності та розпорядження належною їй часткою квартири.

Отже, заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, подано ОСОБА_1 до суду в порядку окремого провадження з метою захисту своїх прав та інтересів при вирішенні питання щодо розпорядження своїм майном ,частина якої їй належить на праві власності, а не для вирішення будь-якого спору про право.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про наявність спору про право, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції - скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 374,379,381,382 ЦПК України, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 24 липня 2019 року - скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку ст.389 ЦПК України шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 01 жовтня 2019 року .

Судді: