РІШЕННЯ № 384/781/18
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ №пр. 2/384/15/2019
27 вересня 2019 року Вільшанський районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого судді Галицького В.В.,
зі секретарем судового засідання Лалаян А.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Вільшанка Кіровоградської області справу за позовною заявою ОСОБА_1 до приватного сільськогосподарського підприємства ім. «Ватутіна» про визнання договору оренди землі недійсним з моменту підписання, -
Ухвалою Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 11.12.2018 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.
17.01.2019 року представник відповідача надіслав до суду відзив на позовну заяву про визнання договору оренди землі недійсним з моменту підписання, в якому просить в задоволенні позовних вимог відмовити повністю, при розгляді позовної заяви застосувати строки позовної давності.
Ухвалою Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 15.03.2019 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті. Клопотання представника позивача про витребування доказів задоволено.
Ухвалою Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 24.05.2019 року клопотання представника позивача про витребування доказів задоволено.
Позивачка в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином відповідно до ст.ст. 74-76 ЦПК України, заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надійшло.
Представник позивача в судове засідання не з`явилася. Надала суду заяву, в якій просить судове засідання призначене на 27.09.2019 року провести без її участі та участі її довірительки, позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі.
Представник відповідача приватного сільськогосподарського підприємства ім.«Ватутіна» в судове засідання не з`явився. Надав суду клопотання, в якому просить розглянути матеріали справи №384/781/18 в порядку письмового провадження без участі представника відповідача та винести рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає.
Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.
У відповідності до копії Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серія ААБ №179619 виданої 12.02.2013 року, прізвище, ім`я та по батькові осіб, які мають право вчиняти юридичні дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори, та наявність обмежень щодо представництва від імені юридичної особи: ОСОБА_2 керівник, ОСОБА_2 (без обмежень).
Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
У відповідності до ч. 1, ч. 3 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Основним елементом дійсної угоди є воля сторін. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, бажання викликати певні юридичні наслідки встановлення, зміну або припинення.
Відповідно до ст. 207 ЦК України (у редакції, яка діяла на момент укладання договору оренди землі), правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Разом з тим, зазначена норма, хоча і визначає певні вимоги до письмової форми правочину, але не встановлює наслідки її недотримання у вигляді недійсності угоди, що узгоджується з приписами статті 215 ЦК України, відповідно до якої підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог які встановлені частинами першою, другою, третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу, тобто за виключенням частини четвертої щодо дотримання форми правочину.
Відповідно до ч. 1 ст. 218 ЦК України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом.
Недотримання форми правочину, якої вимагає закон, тягне за собою недійсність правочину лише в разі, коли це прямо передбачено законом, зокрема, ст.ст. 547, 981, 1055, 1059, 1107 ЦК України (для правочинів щодо забезпечення виконання зобов`язання, страхування, кредитного договору, договору банківського вкладу, договорів щодо розпорядження майновими правами інтелектуальної власності).
Згідно з частиною 3 ст. 237 ЦК України, представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.
Відповідно до частини 3 ст. 92 ЦК України орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень. У відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження.
Відповідно до частин 1, 3 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» (у редакції, яка діяла на момент укладання договору оренди землі), якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін. Якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не були до нього внесені, вони не можуть бути використані в спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості.
Представник відповідача у відзиві на позовну заяву зазначив, що підприємство вважає договір оренди землі укладеним, жодних підстав для визнання його недійсним немає, договір повністю відповідає вимогам ст. 203 ЦК України та підприємство з свого боку повністю виконує умови договору.
Разом з тим, посилання позивачки на те, що договір від 14.09.2013 року було укладено нею під впливом обману зі сторони відповідача нічим не підтверджується та спростовується наданими суду доказами.
Частиною 1 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Позивачем не надано суду жодних доказів на підтвердження позовних вимог.
Згідно із ч. 1 ст. 82 ЦПК, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню.
Враховуючи те, що позивач не надала суду жодного доказу, який би підтверджував ті обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі за недоведеністю.
Частиною першою ст. 141 ЦПК України, встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У зв`язку із відмовою у задоволенні позову, згідно ст. 141 ЦПК України, не підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати, а саме: судовий збір у сумі 704,80 грн., сплачений за подачу позову до суду.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 89, 141, 223, 263-265, 268, 354 ЦПК України, -
В задоволенні позову ОСОБА_1 до приватного сільськогосподарського підприємства ім. «Ватутіна» про визнання договору оренди землі недійсним з моменту підписання, відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене у судову палату у цивільних справах Кропивницького апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У відповідності до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, в редакції від 3 жовтня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди (Вільшанський районний суд Кіровоградської області).

Суддя: