Провадження №2/359/1282/2019
Справа №359/527/19
РІШЕННЯ

Іменем України

27 лютого 2019 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого судді Журавського В.В.

при секретарі Алфімовій І.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Борисполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей, -

ВСТАНОВИВ:

В січні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 18 липня 2009 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 Від цього шлюбу у них народилося двоє дітей: дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. На даний час шлюбні відносини між позивачем та відповідачем фактично припинені. Оскільки, вони мають діаметрально протилежні погляди на шлюб та сімю, внаслідок чого між ними виникають постійні непорозуміння. Зважаючи на це, ОСОБА_1 вважає, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу буде суперечити її інтересам, тому просить розірвати шлюб. Крім цього, малолітні діти на даний час проживають разом з позивачем та перебувають на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Тому ОСОБА_1 просить стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частки від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімум для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дітьми повноліття.

Сторони у судове засідання не зявилися, вони подали заяви про розгляд справи за їхньої відсутності. При цьому, ОСОБА_1 вказала, що позов підтримує, а ОСОБА_2 позов визнає та не заперечує проти його задоволення.

На підставі ч.4 ст.200 та ч.4 ст.206 ЦПК України суд ухвалив провести підготовче засідання за відсутності сторін та ухвалити рішення у справі.

Враховуючи, що сторони у судове засідання не зявилися, згідно ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 18 липня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області між ОСОБА_1 та ОСОБА_2С був зареєстрований шлюб (а.с.5).

Відповідно до ч.1 ст.110 та ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Суд задовольняє його і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони не бажають жити однією сімєю. Збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Ці обставини є самостійною та достатньою підставою для розірвання шлюбу. Докази, які б спростовували обґрунтованість цього висновку, в матеріалах справи відсутні.

Крім цього, у сторін народилося двоє дітей: дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджуються копіями свідоцтва про народження, виданими на їхнє імя (а.с.6,7).

На даний час малолітні діти проживають разом з позивачем та знаходяться на її утриманні. Вказана обставина підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов від 07 лютого 2019 року, складеного депутатом Бориспільської міської ради ОСОБА_5 (а.с.21).

У відповідності до ч.1 ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до вимог ч.1 та ч.2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В матеріалах справи відсутні докази, які підтвердили б те, що відповідач добровільно приймає участь в утриманні малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 З огляду на це, суд вважає допустимим примусово стягувати з ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей.

При визначенні розміру аліментів суд виходить з того, позивач позбавлена можливості самостійно забезпечувати утримання малолітніх дітей. Відомості про те, що ОСОБА_2 має незадовільний стан здоровя, скрутне матеріальне становище або ж на його утриманні перебувають інші діти, непрацездатні дружина та батьки, в матеріалах цивільної справи відсутні.

Відповідно до ч.2 ст.183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Крім цього, відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року, який набрав чинність 08 липня 2017 року, ч.2 ст.182 СК України було викладено в новій редакції: мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З огляду на ці обставини в сукупності, суд вважає допустимим стягувати з ОСОБА_2 на користь позивача аліменти на утримання малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову до суду і до дня досягнення старшою дитиною повноліття.

Згідно з ч.1 ст.141 та ч.1 ст.142 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

З квитанції, що міститься в матеріалах цивільної справи, вбачається, що при предявленні позову до суду ОСОБА_1 сплатила судовий збір у розмірі 768 гривень 40 копійок за позовну вимогу про розірвання шлюбу (а.с.13). Предявлений нею позов задоволений. Водночас, враховуючи, що розгляд справи по суті не здійснювався, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору, що становить 384 гривні 20 копійок, а також стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на оплату судового збору у розмірі 384 гривні 20 копійок.

При предявленні позову ОСОБА_1 не сплатила судовий збір за позовну вимогу щодо стягнення аліментів, оскільки вона звільнена від сплати судового збору за предявлення даної позовної вимоги на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Предявлений нею позов задоволений. Тому із ОСОБА_2 належить стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 384 гривні 20 копійок.

На підставі викладеного та керуючись ч.1 ст.110 та ч.2 ст.112, ч.1 та ч.2 ст.161, ч.1 ст.180, ч.3 ст.181 та ч.1 ст.182 СК України, ч.1 ст.141 та ч.1 ст.142, п.2 ч.1 ст.258, ч.1-ч.2 ст.259, ст.263-265, ст.268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 18 липня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис №247, розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей: дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з моменту подання позову, а саме з 21 січня 2019 року і до дня досягнення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2на користь ОСОБА_1 витрати на оплату судового збору у розмірі 384 гривні 20 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 384 гривні 20 копійок.

Зобовязати Бориспільське Управління ДКСУ в Київській області повернути ОСОБА_1 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, що становить 384 гривні 20 копійок, відповідно до квитанції №52001 від 24 січня 2019 року.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП: НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП: НОМЕР_2.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 27 лютого 2019 року.

Суддя: підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Бориспільського міськрайонного суду В.В. Журавський