Справа № 323/323/17
Провадження № 4-с/323/4/19
УХВАЛА

Іменем України

21.02.2019 р. м.Оріхів

Оріхівський районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Смоковича М.В., при секретарі судового засідання Безштанківській О.Д., за участю представника заінтересованої особи ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції скаргу ОСОБА_2 на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_3 та на дії в.о. начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_4 щодо повернення виконавчого документа стягувачеві, заінтересована особа Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2019 року ОСОБА_2 через свого представника, адвоката ОСОБА_5, подав скаргу на дії державного виконавця в порядку ст. 447 ЦПК України.

В обґрунтування скарги стягувач посилався на те, що постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 20.06.2018 року задоволено його позов до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області про зобовязання виділити в натурі на місцевості на земельну ділянку із земель резервного фонду державної власності на території Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізької області відповідно до належного йому сертифіката на право на земельну частку (пай), стягнуто з відповідача судовий збір, а судові рішення попередніх інстанції були скасовані. На підставі виконавчого листа, виданого Оріхівським районним судом Запорізької області 10.08.2018 року, старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_3 від 09.10.2018 року було відкрито виконавче провадження. Однак в подальшому постановою в.о. начальника Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_4 від 20.12.2018 року була скасована постанова про відкриття виконавчого провадження, а виконавчий лист був повернутий стягувачу без виконання з посиланням на його невідповідність вимогам ч. 2 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження». Вважаючи, що такі дії та рішення посадових осіб УДВС ГТУЮ у Запорізькій області суперечили вимогам ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки виконавчий лист відповідає всім вимогам чинного законодавства, - стягувач просив скасувати постанову в.о. начальника Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_4 від 20.12.2018 року про перевірку законності виконавчого провадження, а також визнати неправомірним та скасувати рішення (повідомлення) державного виконавця Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_3 від 22.12.2018 року про повернення виконавчого листа без виконання.

У письмовому відзиві на скаргу від 30.01.2019 року посадові особи Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Запорізькій області, дій та рішення яких оскаржуються, проти доводів скарги заперечили та просили у її задоволенні відмовити. В обґрунтування своїх заперечень вони послались на те, що виконавчий лист, виданий 10.08.2018 року Оріхівським районним судом Запорізької області, повністю відтворює резолютивну частину відповідного судового рішення, яка містить два різних за правовою природою рішення, а саме зобовязання вчинити певні дії та стягнення грошових коштів, що вказує на необхідність видачі в такому випадку двох окремих виконавчих листів по одному на кожне рішення. При цьому відповідач (боржник) Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області, є органом державної влади, який фінансується за рахунок коштів державного бюджету, а тому в силу вимог ч. 2 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» органом виконання судового рішення в частині стягнення з боржника судового збору є не орган Державної виконавчої служби, а орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів боржника. Відтак, виконавчий лист виданий без урахування цих вимог, а також вимог ч. 5 ст. 431 ЦПК України, що унеможливлює його належне виконання. Зазначені обставини були виявлені під час здійснення контролю за рішеннями державного виконавця у даному виконавчому провадженні, який був здійснений на підставі доручення в.о. начальника УДВС ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_6 від 11.12.2018 року. При цьому рішення про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження та про повернення виконавчого листа без виконання були ухвалені в порядку ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», в межах повноважень відповідних посадових осіб та у передбачений законом спосіб.

21.02.2019 року від Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області надійшли письмові заперечення проти задоволення скарги з посланням на ті ж доводи, якими обґрунтовуються заперечення посадових осіб Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Запорізькій області.

В судове засідання з розгляду скарги стягувач та його представник не зявились, подавши заяву про розгляд скарги без їх участі та про підтримання своїх вимог та доводів.

Державний виконавець відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_3 та в.о. начальника вказаного відділу ОСОБА_4, будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду скарги, в судове засідання не зявились, будь-яких заяв щодо руху судового провадження не подали, що не є перешкодою для розгляду скарги по суті.

Представник Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області ОСОБА_1 в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечив, пославшись на доводи, викладені в письмовому відзиві заінтересованої особи.

Заслухавши пояснення представника заінтересованої особи та дослідивши надані учасниками провадження письмові докази та заяви по суті скарги, суд встановив такі обставини.

20.06.2018 року постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду задоволено касаційну скаргу ОСОБА_2, скасовані судові рішення попередніх інстанції (в тому числі Рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 17.07.2017 року) у справі № 323/323/17 та ухвалене нове рішення такого змісту:

«Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області виділити ОСОБА_2 із земель резервного фонду державної власності на території Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізької області в натурі (на місцевості) земельну ділянку відповідно до сертифіката РН № 213194, виданого Оріхівською районною державною адміністрацією Запорізької області 20 січня 2015 року, на право на земельну частку (пай) розміром 7,55 в умовних кадастрових гектарах.

Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області на користь ОСОБА_2 2 624 (дві тисячі шістсот двадцять чотири) гривні судових витрат, понесених на сплату судового збору за подання позовної заяви, апеляційної та касаційної скарг».

10.08.2018 року Оріхівський районним судом Запорізької області стягувачу за його заявою був виданий виконавчий лист, який повністю відтворює резолютивну частину вказаної постанови КЦС ВС від 20.06.2018 року, як щодо зобовязання боржника вчинити певні дії, так і щодо стягнення з нього судового збору у розмірі 2624,00 грн.

09.10.2018 року старший державний виконавець Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_3 винесла Постанову про відкриття виконавчого провадження № 57389390 з виконання виконавчого листа № 323/323/17 від 10.08.2018 року про зобовязання Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області вчинити зазначену у постанові КЦС ВС від 20.06.2018 року дію, та в період до 20.12.2018 року вживала заходів щодо виконання цього виконавчого листа у вказаній частині, які виходять за межі скарги, що розглядається.

Водночас у Постанові про відкриття виконавчого провадження від 09.10.2018 року державний виконавець Гогунська П.М. не вказала, що виконавчий лист № 323/323/17 від 10.08.2018 року містить також розпорядження про стягнення з відповідача судового збору розмірі 2624,00 грн., та відповідних виконавчих дій не вчиняла.

У звязку з цим 12.11.2018 року представник стягувача, адвокат ОСОБА_5, звернувся із скаргою на бездіяльність державного виконавця до ГТУЮ у Запорізькій області.

11.12.2018 року в.о. начальника УДВС ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_6 зобовязав в.о. начальника Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_4 здійснити контроль за діями та рішеннями державного виконавця Гогунської П.М. у виконавчому провадженні № 57389390, звернувши при цьому увагу на необхідність дотримання вимог ст. 4, ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» щодо порядку виконання судових рішень про стягнення коштів з боржників, які фінансуються за рахунок бюджетних коштів.

20.12.2018 року в.о. начальника Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_4 ухвалив Постанову про перевірку законності виконавчого провадження № 57389390, якою скасував Постанову державного виконавця Гогунської П.М. від 09.10.2018 року про відкриття вказаного виконавчого провадження, та зобовязав державного виконавця вжити у звязку з цих заходів, передбачених Законом України «Про виконавче провадження». Підставами такого рішення вказана посадова особа зазначила те, що боржник - Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області, є органом державної влади, у звязку з чим в силу ч. 2 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» рішення про стягнення з нього коштів підлягає виконанню органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів. За таких обставин державний виконавець, відкривши виконавче провадження з виконання вказаного виконавчого листа, не взяв до уваги, що він не відповідає ч. 2 ст. 4 та ч. 2 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження», чим позбавив стягувача права вільного вибору органу виконання.

22.12.2018 року державним виконавцем Гогунською П.М. складено повідомлення стягувачу про повернення виконавчого листа № 323/323/17 від 10.08.2018 року без виконання із зазначених вище підстав, яке було отримане стягувачем 12.01.2019 року.

Оцінюючи законність та обґрунтованість оскаржених стягувачем дій та рішень посадових осіб Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Запорізькій області, суд виходить з такого.

Статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобовязати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Керівник вищого органу державної виконавчої служби у разі виявлення порушень вимог закону визначає їх своєю постановою та надає доручення начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, щодо проведення дій, передбачених абзацами другим і третім цієї частини.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» контроль за діяльністю державних виконавців та інших працівників органів державної виконавчої служби здійснюють органи примусового виконання рішень, визначені у статті 6 цього Закону, в порядку, встановленому Міністерством юстиції України.

Відповідно до Типового положення про управління державної виконавчої служби головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого наказом Мінюсту від 20.04.2016 року № 1183/5, управління відповідно до покладених на нього завдань організовує, контролює здійснення примусового виконання рішень у випадках, передбачених законом, відповідним відділом примусового виконання рішень (пп. 1 п. 4), здійснює державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про виконавче провадження, правильністю, своєчасністю та повнотою вчинення виконавчих дій державними виконавцями (пп. 4 п. 4), здійснює контроль та координує діяльність Відділу (пп. 2 п. 5). Начальник Управління здійснює контроль за виконанням покладених на Управління, відділ примусового виконання рішень, інші структурні підрозділи Управління, Відділ завдань і здійснення ними своїх повноважень відповідно до законодавства (абз. 6 п. 9).

Таким чином, здійснюючи контроль за діями та рішеннями державного виконавця Гогунської П.М. у виконавчому провадження № 57389390, приводом для чого стала скарга самого ОСОБА_2, в.о. начальника УДВС ГТУЮ у Запорізькій області та в.о. начальника Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Запорізькій області діяли в межах своїх повноважень та у визначеному законом порядку.

При цьому суд частково погоджується з підставами і мотивами вказаних посадових осіб, з яких була скасована Постанова про відкриття виконавчого провадження № 57389390 від 09.10.2018 року, а виконавчий лист № 323/323/17, виданий Оріхівським районним судом Запорізької області 10.08.2018 року, був повернутий стягувачеві без виконання.

Так, відповідно до частини першої статті 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Частиною пятою тієї ж статті встановлено, що, якщо судове рішення прийнято на користь декількох позивачів або проти декількох відповідачів, або якщо виконання повинно бути проведено в різних місцях чи рішенням передбачено вчинення кількох дій, видаються декілька виконавчих листів, у яких зазначаються один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати судове рішення, або зазначається, що обовязок чи право стягнення є солідарним.

Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області є органом державної влади, що підтверджується відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців, та громадських формувань, та учасниками провадження не заперечується.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Таким чином, оскільки виконання Постанови КЦС ВС від 20.06.2018 року полягає у виконанні двох різних за характером дій (зобовязання вчинити певні дії та стягнення судового збору), та ще й різними органами виконання, - в контексті ч. 5 ст. 431 ЦПК України це означає необхідність видачі декількох (в даному випадку - двох) виконавчих листів, - по одному на кожний вид виконання.

Системний аналіз Закону України «Про виконавче провадження» вказує на те, що державний виконавець при вирішенні питання про відкриття виконавчого провадження не наділений повноваженнями вирішувати, в якій частині відповідний виконавчий документ підлягає виконанню, а в якій ні.

За таких обставин єдиним правильним рішенням було повернення виконавчого листа стягувачу без виконання в цілому, що не позбавляє стягувача права звернутись до Оріхівського районного суду Запорізької області та отримати два окремих виконавчих листа - по одному на кожний вид виконання, та звернути їх до виконання у встановленому законом порядку.

При цьому суд відхиляє посилання посадових осіб, дії та рішення яких оскаржуються, на невідповідність виконавчого листа, виданого 10.08.2018 року, вимогам ч. 2 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки ця норма регулює питання змісту виконавчого документу за наявності декількох стягувачів та (або) декількох боржників, і безпосередньо до випадку, що розглядається, не відноситься. Однак це не впливає на загальний висновок суду про відсутність підстав для задоволення скарги.

Відповідно до ч. 3 ст. 451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги

Враховуючи вищенаведене, на підставі ч. 2 ст. 6 ч. 3 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження», керуючись ст. 259, ч. 5 ст. 431, ч. 3 ст. 451 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_2 на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_3 та на дії в.о. начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_4 щодо повернення виконавчого документа стягувачеві, заінтересована особа Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області відмовити в повному обсязі.

Повний текст ухвали виготовлений 26.02.2019 року.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Оріхівський районний суд Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня її проголошення.

Суддя Оріхівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_7