ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2019 року м. Київ

справа № 760/8092/19

провадження № 22-ц/824/10608/19

Київський Апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого - Іванової І.В.

суддів - Матвієнко Ю.О., Мельника Я.С.

при секретарі - Ярмак О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 12 квітня 2019 року у складі судді Усатової І.А., у справі за заявою ОСОБА_1 про забезпечення доказів до подання позовної заяви,

встановив:

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення доказів до подання позовної заяви.

Заява обґрунтована тим, що 10 жовтня 2018 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ісаєнко О.В., за умовами якого ОСОБА_2 (продавець) продав та передав заявнику, а останній(покупець), купив та прийняв від нього квартиру АДРЕСА_1 , та сплатив за неї суму, обумовлену домовленістю сторін.

В подальшому, ОСОБА_1 стало відомо, що Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у місті Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 24.11.2017 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001224 за фактом у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України. При цьому, в ході проведення досудового розслідування встановлено, що в місті Києві, невстановлені особи, діючи за попередньою змовою, умисно, з корисливих мотивів, вдалися до обману та підробили офіційні документи, такі як довідку житлово-експлуатаційної організацій від 11.07.2016 № 524 Дільниці по експлуатації житла № 902 , з використанням яких здійснили ряд незаконних правочинів, спрямованих на набуття та відчуження права власності на об`єкт нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_1 , в результаті чого, невстановлені особи, шляхом обману, незаконно заволоділи правом власності і розпорядження нерухомістю, та заподіяли матеріальної шкоди в особливо великих розмірах психічно хворому ОСОБА_3

Заявник зазначав про те, що про наявність вказаного досудового розслідування та його обставин ОСОБА_2 було достовірно відомо, оскільки, останній неодноразово звертався до суду з клопотанням про скасування арешту, накладеного на спірну квартиру у межах зазначеного кримінального провадження. Разом з тим, при укладенні договору купівлі-продажу квартири від 10 жовтня 2018 року, ОСОБА_2 замовчав існування обставин, які могли перешкодити вчиненню даного правочину.

ОСОБА_1 вважає, що оскільки зазначені вище обставини можуть бути підставою для визнання недійсними (нікчемними) договорів купівлі-продажу спірної квартири та її витребування у нього, як добросовісного набувача, існує необхідність у пред`явленні позову про визнання його добросовісним набувачем квартири та встановлення відсутності підстав для її витребування.

Отже, посилаючись на те, що для визначення суб`єктного складу та підстав позову про визнання його добросовісним набувачем квартири та встановлення відсутності підстав для витребування квартири у нього, необхідно вжити заходи забезпечення доказів до пред`явлення позову шляхом витребуваннявід Київського міського психоневрологічного диспансеру №5 виконавчого органу Київської міської ради відомості про законних представників ОСОБА_3 (батьків (усиновителів), опікунів та/або інших осіб, уповноважених законом представляти його інтереси, як особи, яка страждає на психічні розлади, відомості щодо його психічного стану (наявність / відсутність психічного розладу та його виду, перебування на обліку у лікаря - психіатра, лікування, інші відомості про стан психічного здоров`я), відомості про визнання ОСОБА_3 недієздатним (підстави, наявність судового рішення), а також засвідчені копії медичної документації (в т.ч. документів первинної облікової документації, виписок реєстрації, медичних довідок, медичних карток, епікризів, виписок із медичних карток амбулаторного (стаціонарного) хворого, медичних / консультативних висновків, планів лікування, рецептів, результатів аналізів) на хворого ОСОБА_3 , яка зберігається у Київському міському психоневрологічному диспансері №5 виконавчого органу Київської міської ради.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 12 квітня 2019 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів до подання позовної заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції через порушення норм процесуального права та постановити нову, якою заяву задовольнити.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 посилається на те, що інформація та документи, про витребування яких просив останній, належать до інформації з обмеженим доступом, збирання, зберігання, використання якої без згоди особи заборонено. Скаржник зазначає, що своєю відмовою суд фактично позбавив його права на судовий захист.

Правом відзиву на апеляційну скаргу інші учасники справи відповідно до ст. 360 ЦПК України не скористались.

Заявник ОСОБА_1 через свого представника адвоката Окунєва І.С. будучи належним чином повідомлені про час розгляду справи, що стверджується рекомендованими повідомленнями про вручення судової повістки, до суду не з`явилися, причин неявки не повідомили, що відповідно до ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом. Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів, суд першої інстанції виходив з того, що відомості, які просить витребувати з Київського міського психоневрологічного диспансера №5 виконавчого органу Київської міської ради є лікарською таємницею і в даному випадку не можуть бути витребувані.

Судова колегія погоджується з таким висновком, оскільки відповідно до законодавства України про охорону здоров`я пацієнт має право на таємницю про стан свого здоров`я, факт звернення за медичною допомогою, діагноз, а також про відомості, одержані при його медичному обстеженні.

Таким чином, суд першої інстанції враховуючи вимоги заявника, характер взаємовідносин сторін по справі, дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів.

Посилання представника заявника у скарзі про те, що такі відомості можуть бути витребувані і в межах цивільної справи безпідставні, оскільки заявник не позбавлений можливості відповідно до норм КПК України звернутися з такою заявою в рамках розслідування кримінального провадження за № 0001224.

За таких обставин, апеляційний суд прийшов до висновку про те, що зазначене судове рішення постановлено з додержанням вимог закону, а тому у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381 ЦПК України, Київський Апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

постановив :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 12 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених ч.3 ст.389 ЦПК України.

Головуючий:

Судді :