Справа № 527/2392/17
провадження 2/527/2/19
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20 лютого 2019 року м. Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Олефір А.О.,

за участю секретаря

судових засідань - ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Глобине цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про відшкодування витрат,-

В С Т А Н О В И В:

14 листопада 2017 року позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування витрат.

В своєму позові позивач зазначив, що 28 жовтня 2011 року між ним та відповідачем була досягнуга домовленість про продаж будинку та земельних ділянок в м. Глобино по вул. Л. У бийвовк 59, які належали відповідачу за 55000,00 грн. Вказана сума грошових коштів ним була сплачена, відповідач передав йому всі правовстановлюючі документи на будинок та зобов'язувався здійснити нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу після підготовки документів. Станом на жовтень 2011 року будинок був не придатний для проживання, тому ним було зроблено істотні поліпшення в будинку, здійснено капітальний ремонт, зроблено прибудову про що достеменно було відомо відповідачу. В 2015 році на адресу його сімї почали надходити погрози з вимаганням сплатити за будинок 12000,00 доларів США, оскільки ніяких письмових договорів з ОСОБА_3 укладено не було, а після відмови сума зросла до 25000 доларів США. В подальшому представником ОСОБА_3 було подано позов до суду про виселення його, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 02 серпня 2017 року Семенівським районним судом Полтавської області було винесено рішення яким його позовну заяву із змінами позовних вимог було задоволено частково. Семенівським районним судом Полтавської області було встановлено, що договір купівлі- продажу будинку, який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам закону, між сторонами фактично укладено не було, та з огляду на доведену передачу спірних 55000,00грн., вказану суму стягнуто на користь позивача. Вимогу про стягнення збитків в сумі 333860,00 розцінено, як додаткові збитки у вигляді проведення будівельних невідємних робіт в домоволодінні. Оскільки в ході судового розгляду по справі було встановлено, що позивач з жовтня 2011 року здійснював ремонт, облаштування, тощо спірного домогосподарства без будь-яких заперечень, щодо цього з боку відповідача, було доведено, що домоволодінню розташоване в м. Глобино по вул. Лялі Убийвовк № 59, потребувало обовязкових капіталовкладень, що призвело до додаткових обовязкових матеріальних витрат, судом першої інстанції зроблено висновок, що належним способом захисту прав позивача є частина 4 ст. 390 ЦК України - стягнення відшкодування здійснених витрат у сумі, на яку збільшилась вартість будинку (приріст ринкової вартості) з жовтня 2011 року (момент передавання будинку позивачеві) до грудня 2015 року (місяць, що передує зверненню позивача із позовом). З урахуванням уточнень до позовної заяви від 21.12.2017 року та посилаючись на те, що згідно висновку експертного оціночно-будівельного дослідження № 113-17 від 19 грудня 2017 року ринкова вартість домоволодіння розташованого в м.Глобине Полтавської області по вулиці Лялі Убийвовк №59, з жовтня 2011 року до жовтня 2017 року збільшилась на 398631,00 грн., позивач просив суд, стягнути з відповідача на його користь витрати на приріст ринкової вартості житлового будинку № 59 по вулиці Лялі Убийвовк в м. Глобине Полтавської області в сумі 398631,00, судові витрати по сплаті судового збору, а також витрати на правову допомогу.

В судове засідання позивач не зявився, належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав із наведених в позові підстав.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнав, посилаючись на те, що позивач у добровільному порядку робив ремонт у його будинку, оскільки проживав у ньому, крім цього пояснив, що позивачем було добудовано в будинку одну кімнату, покладено плитку у ванній кімнаті, встановлено унітаз, оздоблено стіни по усьому будинку, постелено ламінат, замінено дах, залито фундамент у будинку двору. Після виселення позивача з родиною з будинку, ремонт він не псував, усе так і залишилося.

Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, свідків, дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, обєктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Семенівського районного суду Полтавської області від 02 серпня 2017 року (справа № 527/91/16-ц, провадження № 2/547/5/17), яке набрало законної сили 07 листопада 2017 року (а.с. 18-28, 82-86), зокрема встановлено, що ОСОБА_4 із жовтня 2011 року здійснював ремонт, облаштування, добудування тощо спірного домогосподарства. Будь-яких заперечень щодо цього з боку відповідача не було. Позивач за згоди відповідача вчиняв відповідні дії та вселився у будинок. Про це свідчить також передавання ключів, документів щодо будинку та земельних ділянок, будинкової книги тощо. Отже позивач є добросовісним володільцем спірного будинку.

Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Позивач з родиною проживали у спірному будинку до квітня 2018 року.

Зазначені обставини визнав в судовому засіданні відповідач.

Свідок ОСОБА_7 пояснив суду, що відповідач мав намір продати належний йому будинок, в звязку з чим дав йому ключі від спірного будинку для показу його можливим покупцям. Йому відомо, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 домовились про продаж будинку належного відповідачу, внаслідок чого ОСОБА_4 сплатив йому 55000 грн. Оскільки будинок був непридатний для проживання, ОСОБА_4 зробив всередині будинку усі ремонтні роботи, було утеплено будинок, залито на території фундамент під гараж. Після проведення ОСОБА_4 ремонту будинку, ОСОБА_3 почав вимагати у нього грошові кошти в сумі 20000-25000 доларів США, після чого виселив позивача з родиною з будинку.

Допитана в ході судового розгляду свідок ОСОБА_5 пояснила суду, що перебуває з позивачем у фактичних шлюбних відносинах. Їм стало відомо, що відповідачем продається будинок у м. Глобине, вул. Л.Убийвовк, 59. Позивач сплатив за будинок 55000 грн. відповідачу, відповідач передав їм одразу документи на будинок і між ними була домовленість укласти договір купівлі-продажу в майбутньому. Оскільки придбаний будинок був непридатним для проживання, ними було здійснено його ремонт: перекрито дах, утеплено та оздоблено будинок ззовні, повністю виконано внутрішні оздоблювальні роботи, добудовано одну кімнату, після чого вони вселилися разом з чоловіком та дитиною у зазначений будинок. Відповідач постійно ухилявся від укладення договору купівлі-продажу, вимагав у них грошові кошти, а в квітні 2018 року приїхав разом з якимись чоловіками та почав викидати їх речі з будинку, в звязку з чим вони з нього виселилися. З будинку забрали лише речі які можна було відокремити: меблі, люстри, кондиціонер, ремонт не псували.

Свідок ОСОБА_8 надав суду покази аналогічні показам свідка ОСОБА_5

Допитаний в ході судового розгляду свідок ОСОБА_9 пояснив суду, що близько 9 років назад ОСОБА_4 найняв його для виконання ремонтних робіт в будинку в м. Глобине. ОСОБА_3 в будинку жодного разу не бачив, розраховувався за ремонт ОСОБА_4.

Крім того, Рішенням Семенівського районного суду Полтавської області від 02 серпня 2017 року встановлено, що ОСОБА_4 було здійсненоремонт, облаштування, добудування тощо спірного домогосподарства за адресою: Полтавська обл., м. Глобине, вулиця Л. Убийвок, буд. 59.

Відповідно до ч. 4 ст. 390 ЦК України, добросовісний набувач (володілець) має право залишити собі здійснені ним поліпшення майна, якщо вони можуть бути відокремлені від майна без завдання йому шкоди. Якщо поліпшення не можуть бути відокремлені від майна, добросовісний набувач (володілець) має право на відшкодування здійснених витрат у сумі, на яку збільшилася його вартість.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що оскільки ОСОБА_4 був добросовісним володільцем спірного будинку, в період часу з жовтня 2011 року ним було здійснено поліпшення спірного будинку, які не може бути відокремлено від майна, то витрати повязані зі збільшенням вартості будинку за адресою: Полтавська обл., м. Глобине, вулиця Л. Убийвок, буд. 59 підлягають стягненню на його користь з відповідача.

Відповідачем надано суду Звіт з незалежної оцінки майна від 02.05.2018 року, відповідно до якого, оціночна вартість обєкта оцінки за адресою: Полтавська обл., м. Глобине, вул. Лялі Убийвовк, буд. 59 на дату оцінки складає 150800 грн. (а.с.156-182).

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містить інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування у даній справі є розмір здійснених витрат у сумі на яку збільшилась вартість спірного домоволодіння, тобто необхідно встановити вартість будинку до проведення поліпшень та після їх проведення.

Разом з тим, наданим суду звітом з незалежної оцінки майна, визначено вартість спірного житлового будинку станом на 02.05.2018 року, в ньому не зазначено розмір грошових коштів на який збільшилася вартість будинку після виконаний ремонтних робіт позивачем, тому зазначений Звіт з незалежної оцінки майна суд не бере до уваги, як такий, що не містить інформацію щодо предмету доказування.

Позивачем на підтвердження здійснений витрат надано суду висновок експертного оціночно-будівельного дослідження № 113-17 від 19 грудня 2017 року, відповідно до якого ринкова вартість домоволодіння, розташованого в м. Глобине по вул. Лялі Убийвовк, 59 з жовтня 2011 року до жовтня 2017 року збільшилась на 398631,00 грн. (а.с.51-67).

На виконання ухвали суду, суду надіслано висновок судової будівельно-технічної експертизи № П-32 від 26.03.2018 року, відповідно до якого ринкова вартість домоволодіння по вул. Л. Убийвовк, 59 у м. Глобине Полтавської області станом на жовтень 2011 року становить 55646 грн., ринкова вартість домоволодіння по вул. Л. Убийвовк, 59 у м. Глобине Полтавської області станом на жовтень 2017 року становить 367271 грн. На 311325 гривень збільшилась вартість домоволодіння по вул. Л. Убийвовк, 59 у м. Глобине Полтавської області за період з жовтня 2011 року по жовтень 2017 року (а.с.104-111).

Відповідно до ч. 7 ст. 102 ЦПК України, у висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом - також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обовязків.

Згідно ч. 6 ст. 106 ЦПК України, експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обовязки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду.

Як зазначено в ст. 110 ЦПК України, висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

На підставі викладеного, суд відхиляє висновок експертного оціночно-будівельного дослідження № 113-17 від 19 грудня 2017 року, який надано позивачем, оскільки в ньому не зазначено, що експерта попереджено або він обізнаний про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, тому він не відповідає вимогам ч. 7 ст. 102 ЦПК України.

Разом з тим, під час призначення експертизи судом, ухвалою суду від 14 лютого 2018 року, експерта було попереджено про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384,385 КК України.

У висновку судової будівельно-технічної експертизи № П-32 від 26.03.2018 року є підпис експерта про те, що його попереджено про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384,385 КК України, крім того він відповідає в цілому вимогам ст. 102 ЦПК України, містить інформацію щодо предмета доказування, тому при визначенні суми, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, суд бере за основу зазначений висновок.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню грошові кошти в сумі 311325,00 грн. в рахунок відшкодування витрат повязаних зі збільшенням вартості будинку за адресою: Полтавська обл., м. Глобине, вулиця Л. Убийвок, буд. 59, тому позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в розмірі 1517,23 грн. та на користь держави судовий збір в розмірі 1592,02 грн. (311325 грн. (задоволена сума позовних вимог), з яких 1 % становить 3113,25 грн. 1517,23 грн. (розмір судового збору сплаченого позивачем) = 1592,02 грн.).

Представником позивача заявлено клопотання про стягнення з відповідача на користь позивача, витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно із ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних із розглядом справи. До витрат, повязаних із розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Отже, зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Приймаючи до уваги те, що суду не надано детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених позивачем витрат, необхідних для надання правничої допомоги, суд не стягує з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 95, 102, 106, 110, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 311325,00 грн. (триста одинадцять тисяч триста двадцять пять гривень 00 копійок) в рахунок відшкодування витрат повязаних зі збільшенням вартості будинку за адресою: Полтавська обл., м. Глобине, вулиця Л. Убийвок, буд. 59.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 сплачений судовий збір в розмірі 1517,23 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 1592,02 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Полтавського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_4 (Полтавська обл., Глобинський р-н., с. Старий Хутір, туп. СонячнийАДРЕСА_1, рнокпп: НОМЕР_1).

Відповідач: ОСОБА_3 (Полтавська обл., Глобинський р-н., с. Погреби, вул. Мамки, 97, рнокпп: НОМЕР_2).

Повний текст рішення складено 26 лютого 2019 року.

Суддя А. О. Олефір