ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1703/19 Справа № 207/1149/18 Суддя у 1-й інстанції - Тюлюнова В.Г. Суддя у 2-й інстанції - Демченко Е. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів - Куценко Т.Р., Макарова М.О.

при секретарі - Кругман А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 23 серпня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи", треті особи - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович, публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний Промислово-інвестиційний банк", про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" (далі - ТОВ "Кредитні ініціативи") про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, мотивуючи його тим, що 03 квітня 2018 року випадково дізналася про те, що на примусовому виконанні Південного відділу державної виконавчої служби м.Кам'янське ГТУЮ у Дніпропетровській області перебуває виконавче провадження про стягнення з неї заборгованості на користь ТОВ "Кредитні ініціативи" за виконавчим написом, вчиненим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. та 05 квітня 2018 року відбудуться електроні торги з продажу предмету іпотеки.

Зазначала, що 30 серпня 2007 року між нею та публічним акціонерним товариством "Акціонерний комерційний Промислово-інвестиційний банк" було укладено кредитний договір, відповідно до якого їй було надано 12.000 доларів США.

Вказувала, що будь-яких відомостей про передачу іншій особі права вимоги за кредитним договором вона не отримала, протягом усього часу жодних претензій про наявність заборгованості не отримувала.

Посилаючись на те, що виконавчий напис вчинено з грубим порушенням норм законодавства та порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, а тому просила суд ухвалити рішення, яким визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №4382, вчинений 13 березня 2017 року ПН КМНО Чуловським В.А. щодо стягнення суми заборгованості за кредитним договором від 30 серпня 2007 року №824-22/2007.

Рішенням Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 23 серпня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційні скарзі позивач ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та постановити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції безпідставно відмов у задоволенні позову, наполягала на тому, що спірний виконавчий напис вчинено з порушенням норм законодавства.

14 грудня 2018 року відповідач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду, просив залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Розглянувши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку про можливість задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду з подальшим задоволенням позову з наступних підстав.

Згідно з ч.4 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст.ст.263,264 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим та має стосуватися, зокрема питань: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із установлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин тощо.

Проте, зазначеним вимогам закону рішення суду не відповідає з огляду на таке.

Статтями 12,81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, що 30 серпня 2007 року року між та ПАТ «Акціонерний комерційний Промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №824-22/2007, відповідно до якого останній надано кредит у розмірі 12.000 доларів США.

На підставі договору про відступлення прав вимоги від 17 грудня 2012 року, що був укладений між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ПАТ «Акціонерний комерційний Промислово-інвестиційний банк», право вимоги було відступлено за кредитним договором №824-22/2007 до ТОВ «Кредитні ініціативи».

13 березня 2017 року ПН КМНО Чуловським В.А. був вчинений виконавчий напис, що зареєстрований в реєстрі №4382 про стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості за кредитним договором №824-22/2007 у розмірі 592.687 грн.29 коп.

Залишаючи без задоволення позовні вимоги ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що спірний виконавчий напис вчинений у відповідності до вимог законодавства, а тому позовні вимоги вважав необґрунтованими.

Колегія суддів не може погодиться з таким висновком суду першої інстанції у зв'язку з наступним.

Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку встановлених законом.

Згідно п.19 ст.34 Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси.

Виходячи з положень ст.87 Закону України «Про нотаріат", для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в пункті 1 даної Постанови визначено, що нотаріально посвідчені угоди, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису подаються: а)нотаріально посвідченої угоди; б)документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язань.

Відповідно до п.п.1.1.,3.1.,3.2. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за №296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172.

Безспірний борг - це борг, що визначається боржником та кредитором, і про суму якого сторони не сперечаються, тобто у разі відсутності заперечень боржника - вимога кредитора вважається безспірною.

Таким чином, в обов'язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов'язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог кредитора. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису.

З урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису (правова позиція Верховного Суду України у справі №6-887цс17 від 05 липня 2017 року).

Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» суд повинен перевірити у такому спорі доводи боржника в повному обсязі та установити, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом з тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Водночас контекстний аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріуси здійснюють виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме в такому розмірі.

Відповідно до ст.46 Закону України «Про нотаріат» нотаріус має право витребувати від фізичних та юридичних осіб відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальних дій. Такі відомості та (або) документи повинні бути подані в строк, визначений нотаріусом. Цей строк не може перевищувати одного місяця. Неподання відомостей та документів на вимогу нотаріуса є підставою для відкладення, зупинення вчинення нотаріальної дії або відмови у її вчиненні.

Колегія суддів наголошує на тому, що спірний виконавчий напис було вчинено на підставі заяви ТОВ "Кредитні ініціативи", кредитного договору, розрахунку заборгованості, виписці по особовим рахункам з 17 грудня 2012 року по 01 січня 2017 року, які, як зазначав заявник, підтверджують безспірність заборгованості (а.с.54-76).

Колегія суддів звертає увагу на те, що 25 січня 2017 року ТОВ "Кредитні ініціативи" надіслало ОСОБА_1 вимогу, в якій повідомили, що станом на 01 січня 2017 року загальна саму заборгованості за кредитним договором становить 35.069 доларів США 38 центів, що еквівалентно 953.566 грн.53 коп (а.с.52).

В той час коли до нотаріуса було надано заяву, в якій зазначено про стягнення заборгованості за період з 01 травня 2016 року по 01 січня 2017 року у розмірі 592.687 грн.29 коп. (а.с.54) та надано розрахунок (а.с.55), з якого не вбачається дана сума заборгованості саме за період з 01 травня 2016 року по 01 січня 2017 року.

Колегія суддів звертає увагу на той факт, що з наданого нотаріусу розрахунку заборгованості на одному аркуші не можливо було встановити його правомірність.

Будь-яких дій щодо отримання вказаних вище достовірних даних нотаріусом вчинено не було.

Колегія суддів наголошує на тому, що при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Суд першої інстанції допустився порушень норм матеріального права, не сприяв всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1

У відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути фактично понесені судові витрати по оплаті судового збору за подачу позову та апеляційної скарги в розмірі 1.762 грн.

Керуючись ст.ст.367,374,376,381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 23 серпня 2018 року скасувати на ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи", треті особи - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович, публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний Промислово-інвестиційний банк", про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №4382, вчинений 13 березня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем щодо стягнення суми заборгованості за кредитним договором від 30 серпня 2007 року №824-22/2007.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1.762 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

Макаров М.О.