Постанова

Іменем України

26 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 219/9602/15-ц

провадження № 61-20014св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю.,

Червинської М. Є.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду Донецької області від 07 грудня 2016 року в складі колегії суддів: Корчистої О. І., Будулуци М. С., Тимченко О. О.,

В С Т А Н О В И В:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власністю, стягнення упущеної вигоди, майнової та моральної шкоди.

На обґрунтування позову зазначала, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 . На прибудинковій території указаного будинку розташовані допоміжні приміщення у вигляді сараїв, які є спільною власністю власників квартир у цьому багатоквартирному будинку.

Посилаючись на те, що відповідачі, зловживаючи своїми правами використовують сарай, який придбаний нею на підставі розписки, яку було складено колишніми власниками квартири та ураховуючи вказане позивач просила суд: зобов`язати відповідачів усунути перешкоди у користуванні сараєм, який є допоміжним приміщенням до квартири

АДРЕСА_1 , зобов`язавши їх звільнити вказане приміщення від належних їм речей та техніки, повернути їй другий екземпляр гвинтового ключа у робочому стані, а також демонтувати встановлений ними навісний замок з дверей сараю. Разом з тим просила стягнути з відповідачів солідарно на її користь майнові збитки у розмірі

124,80 грн; збитки, які виникли через упущену вигоду - 10 744,00 грн; моральну шкоду - 2 000,00 грн та вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 14 вересня 2016 року позов задоволено частково.

Зобов`язано ОСОБА_2 , ОСОБА_3 усунути перешкоди у користуванні сараєм, який є додатковим приміщенням до квартири

АДРЕСА_1 , який належить на праві власності ОСОБА_1 , зобов`язавши ОСОБА_2 , ОСОБА_3 повністю звільнити приміщення указаного сараю від належних їм речей та техніки, а також демонтувати встановлений ними навісний замок з дверей сараю.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 матеріальні збитки у розмірі 124,80 грн; збитки, які виникли через упущену вигоду - 10 744,00 грн; моральну шкоду - 1 000,00 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачі порушують права позивача на вільне користування останньою нежитловим приміщенням, зокрема сараєм, який з часу його побудови є допоміжним приміщенням належної їй на праві власності квартири.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням Апеляційного суду Донецької області від 07 грудня 2016 року рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 14 вересня 2016 року скасовано та у задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, апеляційний суд виходив з того, що відсутні належні та допустимі докази того, що спірний сарай належить на праві власності позивачу.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У січні 2017 року ОСОБА_1 подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Аргументи учасників справ

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційним судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, у зв`язку із чим неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи судом апеляційної інстанції та помилкового скасування рішення суду першої інстанції.

Доводи осіб, які подали заперечення на касаційну скаргу

У квітні 2017 року ОСОБА_2 , ОСОБА_3 подали до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ заперечення на касаційну скаргу, посилаючись на те, що оскаржуване рішення є законним та обґрунтованим.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

На підставі підпункту 6 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України справа передана до Касаційного цивільного суду.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судам установлено, що 10 серпня 2008 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , яка діяла від свого імені та від імені ОСОБА_5 , укладено договір купівлі-продажу квартири, відповідно до умов якого ОСОБА_2 придбала квартиру

АДРЕСА_2 .

24 грудня 2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , укладено договір купівлі-продажу квартири, відповідно до умов якого ОСОБА_1 придбала квартиру АДРЕСА_1 .

Відповідно до копії інвентаризаційної справи по домоволодінню АДРЕСА_1 ), зокрема до генерального плану (схеми) у дворі зазначеного будинку розташовані сараї

літ. Б-Н.

Згідно з відповіддю КП «Артемівська Керуюча компанія житлово-комунальних послуг» від 25 березня 2016 року № 01-0369/13 інформація про закріплення сараїв безпосередньо за квартирами, розташованими у будинку

АДРЕСА_1 ) у підприємства відсутня.

Згідно із відповідями Бахмутської міської ради Управління муніципального розвитку від 05 грудня 2016 року № 01-2010-09 та комунального підприємства «Бахмутська житлова управляюча компанія» від 25 листопада 2016 року

№ 01-1727/13 на балансі комунального підприємства «Бахмутська житлова управляюча компанія» не перебувають допоміжні приміщення (сараї) за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до бухгалтерського обліку на балансі підприємства є сараї за адресою: АДРЕСА_3, які розташовані у дворі будинків по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_3. Інформацією щодо закріплення допоміжних приміщень (сараїв) за квартирами визначених будинків підприємство не володіє.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до статті 60 ЦПК України 2004 року кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, установивши відсутність належних та допустимих доказів наявності права позивача використовувати спірний сарай та того, що такий сарай належить їй на праві власності, дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами попередніх інстанцій були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Оскільки у задоволенні касаційної скарги відмовлено, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Апеляційного суду Донецької області від 07 грудня 2016 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Коротун

С. Ю. Бурлаков

М. Є. Червинська