ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

27 вересня 2019 року

м. Харків

справа № 615/59/19

провадження № 22-ц/818/3939/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ у складі:

головуючого судді Тичкової О.Ю.,

суддів колегії Котелевець А.В., Піддубного Р.М.,

за участю секретаря судового засідання Сидорчук М.О.,

сторони справи:

позивач Публічне акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк»,

відповідач Стародубцев ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , на ухвалу Валківського районного суду Харківської області від 4 червня 2019 року, постановлену о 16 годині 45 хвилин у складі судді Товстолужського О.В.,

УСТАНОВИВ:

Восьмого січня 2019 року Публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» (надалі ПАТ «ПУМБ») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором за кредитним договором №GP-6955648 від 30.10.2014, яка станом на 14.12.2018 склала 117 466 грн.

Ухвалою Валківського районного суду Харківської області від 4 червня 2019 року до представника відповідача Стародубцева ОСОБА_4 адвоката Калініна С.К. були застосовані заходи процесуального примусу шляхом стягнення з нього штрафу в дохід державного бюджету - 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1 921 грн.

Ухвала мотивована тим, що заявлені представником відповідача 02.05.2019 та 16.05.2019 відводи судді були завідомо безпідставними і спрямованими на штучне затягування розгляду справи. Такі дії були визначені судом як зловживання представником відповідача процесуальними правами і на ОСОБА_2 накладений штраф.

Не погодившись, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу суду від 04.06.2019 та винести окрему ухвалу стосовно головуючого судді. Посилається на порушення судом норм процесуального права. А саме, перший відвід від 26.04.2019 був заявлений представником відповідача з підстав порушення судом порядку надсилання йому копій доказів, наданих представником Банку. Другий відвід від 16.05.2019 був заявлений ОСОБА_2 з підстав порушення судом процесуальних строків розгляду справи. Однак у задоволенні другого відводу суд відмовив з посиланням на їх тотожність підставам відводу від 26.04.2019.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п.п. 2,4 ч.1, ч.2 ст. 376 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) підставами для скасування судового рішення повністю та ухвалення нового рішення єнедоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Як установлено судовим розглядом і вбачається з матеріалів справи, ПАТ «ПУМБ» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_3 8 січня 2019 року (т.1 а.с. 3-5).

Після відкриття провадження у справі та призначення її до розгляду, суд ухвалою від 11 березня 2019 року частково задовольнив клопотання ОСОБА_3 та витребував докази у ПАТ «ПУМБ» (т.1 а.с. 69-70).

23.04.2019 на виконання зазначеної ухвали суду позивач направив суду витребувані докази електронною поштою і в цей же день направив документи засобами поштового зв`язку (т.1 а.с. 94-127,134-211). При цьому докази направлення позивачем копій витребуваних документів ОСОБА_2 або відповідачу ОСОБА_3 в матеріалах справи відсутні.

26.04.2019 суд направив надані ПАТ «ПУМБ» докази представнику відповідача ОСОБА_5 С.К. електронною поштою (т.1 а.с. 133).

В цей же день ОСОБА_2 направив суду заяву про визнання наданих банком доказів недопустимими (т.1 а.с. 212-214). А 2 травня 2019 року подав заяву про відвід судді Товстолужського О.В. (т.1 а.с. 215-216).

Відвід від 02.05.2019 мотивований тим, що ч.9 ст.83 ЦПК України зобов`язує особу, яка подає докази, направляти їх копії іншим учасникам справи. ПАТ «ПУМБ» зазначеного обов`язку не виконав. Направляючи копії доказів представнику відповідача самостійно, суд допустив порушення норм ЦПК України, що може свідчити про його упередженість та необ`єктивність.

Ухвалою Валківського районного суду м. Харкова від 3 травня 2019 року у задоволенні заяви відповідача про відвід судді відмовлено (т.1 а.с. 218-219).

16 травня 2019 року ОСОБА_2 повторно заявив відвід судді Валківського районного суду м. Харкова Товстолужському О.В. (т.1 а.с. 235-236). Посилався на те, що суд порушив місячний строк розгляду позовної заяви ПАТ «ПУМБ», який має обраховуватись з 12.03.2019 (наступний день після закриття підготовчого провадження і призначення цивільної справи до розгляду). Відкладаючи розгляд справи 23.04.2019 через подання ПАТ «ПУМБ» додаткових доказів, суд допустив порушення норм ЦПК України, що може свідчити про його упередженість та необ`єктивність.

Ухвалою Валківського районного суду м. Харкова від 17 травня 2019 року у задоволенні заяви про відвід з підстав не розгляду справи в місячний строк було відмовлено, з підстав надсилання судом доказів на електронну адресу представника відповідача залишено без розгляду.

Суд виходив з того, що справа призначена до розгляду в режимі відеоконференції за клопотанням представників обох сторін у справі. Після направлення представником позивача доказів, витребуваних судом за клопотанням ОСОБА_2 , суд відклав судове засідання з 23.04.2019 до 16.05.2019 для забезпечення права останнього ознайомитися з наданими доказами.

Права та обов`язки учасників справи передбачено ст. 43 ЦПК України.

Як встановлено положеннями ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема відповідно до п.1 подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення;

Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 143 ЦПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

З аналізу наведених норм вбачається, що зловживанням правами можуть бути визнані дії учасника процесу, які формально хоча й передбачені серед його повноважень та прав, однак здійснюються ним не з метою досягнення передбаченого законом процесуального результату, а з метою затягування чи взагалі перешкоджання розгляду справи.

Саме цей критерій є основним для кваліфікації дій особи як зловживання правами.

У відповідності до положень ст. 144 ЦПК України одним із заходів процесуального примусу є штраф.

Згідно вимог ст. 148 ЦПК України суд постановляє ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у випадках зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству. При цьому ухвалу про стягнення штрафу може бути оскаржено в апеляційному порядку до суду вищої інстанції. Оскарження такої ухвали не перешкоджає розгляду справи. Постанова суду апеляційної інстанції за результатами перегляду ухвали про накладення штрафу є остаточною і оскарженню не підлягає.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.148 ЦПК України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадку зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству.

Чинним цивільним процесуальним законодавством не встановлено імперативного характеру застосування заходів процесуального примусу, в тому числі й штрафу, оскільки це є правом суду, а не його обов`язком.

Застосування заходів процесуального примусу мають на меті запобігти зловживанню процесуальними правами та забезпечити правильний і своєчасний розгляд цивільної справи в умовах процесуальної недобросовісності учасника судового процесу.

Застосовуючи заходи процесуального примусу до ОСОБА_2 , суд першої інстанції виходив з того, що заявлений ним 16 травня 2019 року відвід є зловживанням процесуальними правами. Неправомірність надсилання судом доказів на електронну адресу ОСОБА_2 вже була підставою для заяви про відвід від 02.06.2019. А відкладення судового засідання 23 квітня 2019 року було зумовлене необхідністю дотримання прав сторони відповідача на ознайомлення із наданими суду за клопотанням відповідача доказами. Другий відвід був заявлений ОСОБА_2 безпосередньо в день судового засідання 16 травня 2019 року, а не завчасно з тих же самих підстав, що і відвід від 02.05.2019 (суд допустив порушення норм ЦПК України направивши докази подані Банком на електронну адресу представника відповідача, необ`єктивність та з підстав порушення судом строків розгляду справи).

Колегія суддів не може погодитися із таким висновком суду першої інстанції з огляду на те, що неправомірність надсилання доказів на електронну адресу сторони у справі не була підставою заявленого 16.05.2019 відводу від ОСОБА_2 .

Зі змісту заяви ОСОБА_2 від 16.05.2019 вбачається, що відвід заявлений з підстав того, що докази були здобуті судом з вини позивача із порушенням вимог, встановлених ЦПК України, та з підстав того, що суддя з власної ініціативи відклав розгляд справи по суті для того, щоб в інтересах позивача надіслати докази на електронну адресу представника відповідача. Зазначене призвело до порушення процесуальних строків розгляду справи.

Тобто відводи від 02.05.2019 та від 16.05.2019 року були заявлені з різних підстав. І подача другого відводу судді з підстав, відмінних від підстав першого відводу, не можуть уважатися заявленням завідомо безпідставного відводу.

За таких обставин, суд дійшов передчасного висновку про зловживання представником відповідача своїми процесуальними правами. Тому апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню, а ухвала суду від 04.06.2019 - скасуванню.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 382 - 384 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , задовольнити.

Ухвалу Валківського районного суду Харківської області від 4 червня 2019 року скасувати.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - О.Ю.Тичкова

Судді - А.В.Котелевець

Р.М.Піддубний