Лугинський районний суд Житомирської області
Справа № 281/390/19
Провадження по справі 2/281/112/19
01 жовтня 2019 року смт Лугини
Лугинський районний суд Житомирської області у складі:
головуючого судді Данчука В. В.,
за участю секретаря судового засідання Миколайчук Н. М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
Ухвалою Лугинського районного суду Житомирської області від 10.05.2019 року вказану позовну заяву залишено без руху та надано позивачеві строк для усунення недоліків.
Ухвалою Лугинського районного суду Житомирської області від 27.05.2019 року відкрито провадження в указаній справі. Вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження та надано відповідачу строк для подачі відзиву на позовну заяву.
Ухвалою Лугинського районного суду Житомирської області від 19.07.2019 року здійснено перехід з розгляду в порядку спрощеного провадження на розгляд за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 16.08.2019 року.
Ухвалою Лугинського районного суду Житомирської області від 28.08.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
Представник позивача АТ КБ «ПРИВАТБАНК», подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Проти винесення заочного рішення у справі не заперечує.
Відповідач, про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомлена, до суду не з`явилася без повідомлення причин, відзиву на позовну заяву не подав.
За таких обставин судом ухвалено рішення про розгляд справи у заочному порядку.
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, надавши їм об`єктивну та неупереджену оцінку, суд приходить наступного.
Судом встановлено, що між сторонами діють цивільні правовідносини, основані на договорі. Так, 04.08.2016 року між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «Приватбанк» шляхом підписання відповідачем анкети-заяви було укладено кредитний договір № б/н (далі Договір).
АТ КБ "Приватбанк" є правонаступником всіх прав та зобов`язань ПАТ КБ "Приватбанк", що підтверджується відомостями з ЄДРПОУ, випискою з ЄДРПОУ та витягом із Статуту (а. с. 26-30).
У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем вимог Договору утворилась заборгованість.
З указаним розрахунком в частині розміру неустойки суд не погоджується з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Отже, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом та договірні.
У анкеті-заяві відповідача від 10.04.2015 року процентна ставка і комісія не зазначені; крім того, у цій Заяві відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.
Позивач, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути заборгованість за простроченим тілом кредиту, заборгованість за нарахованими відсотками, пеню за прострочене зобов`язання, пеню за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. та штрафи (фіксована частина та процентна складова).
Обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, позивач посилається на Витяг з Тарифів та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку.
При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодилася з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.
За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.
При цьому згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Надані позивачем Умови та Правила надання банківських послуг не можна вважати складовою кредитного договору, оскільки вони не підписані позичальником, а також, ці умови прямо не передбачені в анеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року (справа № 342/180/17).
За таких обставин, відсутні правові підстави для стягнення з відповідача нарахованої позивачем суми неустойки.
Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, вважаю можливим стягнути з відповідача заборгованість за простроченим тілом кредиту в розмірі 670,83 грн.
За таких обставин справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
За правилами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивач при подачі позову сплатив судовий збір у розмірі 1921 грн., що відповідно до Закону України «Про судовий збір» є мінімальною сумою судового збору у даних правовідносинах. А тому, сплачена позивачем сума судового збору підлягає відшкодуванню в повному розмірі.
Керуючись ст. 10, 12, 81, 141, 264, 265, 273, 280-282 ЦПК України, суд
Позов Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за договором № б/н від 04.08.2016 року в розмірі 670 (шістсот сімдесят) гривень 83 копійки та судові витрати у розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) гривня 00 копійок.
У задоволенні решти вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України, протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду через Лугинський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Позивач: Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», місцезнаходження вул. Грушевського, буд. 1Д, м. Київ, .

Відповідач: ОСОБА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий Лугинським РВ УМВС України в Житомирській області 05.04.2011 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя: В. В. Данчук