_________________________________________________________________________________________________________________
справа № 2-3263/11
провадження № 6/520/312/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.10.2019 року м. Одеса

Київський районний суд м. Одеси у одноособовому складі:

суддя Літвінова І.А. - головуючий

за участю секретаря судового засідання Молодова В.С.

вирішуючи питання щодо подальшого провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню в рамках виконання рішення суду у цивільній справі № 2-3263/11,

ВСТАНОВИВ:

В травні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м. Одеси з заявою про визнання виконавчого листа № 2-3263/11, виданого 11 травня 2018 року Київським районним судом м. Одеси (виконавче провадження № 57652067) таким, що не підлягає виконанню, вимагаючи, крім цього, скасувати як не законні усі постанови державного виконавця у виконавчому провадженні № 57652067.

Враховуючи обставини, викладені заявником, суд своєю ухвалою від 06.06.2019 року зупинив на час розгляду заяви виконання за виконавчим листом № 2-3263/11, виданим 11 травня 2018 року Київським районним судом м. Одеси (виконавче провадження № 57652067); зупинив дію постанови приватного виконавця Парфьонова Георгія Володимировича від 21 листопада 2018 року про розшук автомобіля HYUNDAI ELANTRA, НОМЕР_1 та зупинив реалізацію на торгах житлового будинку загальною площею 59,4 кв.м., та земельної ділянки площею 0,178 га, кадастровий номер: :02:001:0051, за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 14.06.2019 року заяву ОСОБА_1 було призначено до розгляду у судовому засіданні з повідомлення учасників справи: заявника ОСОБА_1 та заінтересованої особи стягувача АТ «Райффайзен Банк Аваль».

Крім того, ухвалою суду від 15.07.2019 року, за клопотанням представника заявника, суд витребував від Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль`необхідні для розгляду заяви докази: копію кредитної справи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ; адреса: АДРЕСА_2 ), а також копії або дублікати квитанцій, за якими ОСОБА_1 сплачував кошти за кредитним договором у серпні 2013 року.

02.10.2019 року до суду надійшли докази часткового виконання вищезазанченої ухвали.

У судовому засіданні 02.10.2019 року сторони повідомили суд про триваючі між ними переговори щодо мирного врегулювання даного спору шляхом часткового визнання вимог та погашення заборгованості.

За вимогою сторін суд оголосив перерву у судовому засіданні до 03.10.2019 року.

У своїй заяві щодо мирного врегулювання спору від 03.10.2019 року ОСОБА_1 вказує, що сторони домовились про часткове погашення суми заборгованості ОСОБА_1 у розмірі 19.500 доларів США за рахунок продажу майна, на яке на сьогоднішній день накладено арешти в рамках виконавчого провадження. Після внесення ОСОБА_1 суми у розмірі 19.500 доларів США спір буде вважатися вичерпаним, а виконавче провадження підлягати закриттю.

Заявник вказує, що на сьогоднішній день існують наступні арешти та заборони:

1. Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП №46381221 від 04.02.2015 року, винесена державним виконавцем Другого Приморського відділу ДВС Одеського МУЮ Моргуном Олександром Васильовичем (об`єкт обтяження все нерухоме майно);

2. Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП №46381221 від 04.02.2015 року, винесена державним виконавцем Другого Приморського відділу ДВС Одеського МУЮ Моргуном Олександром Васильовичем (об`єкт обтяження невизначене майно, усе рухоме майно боржника);

3. Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 03.11.2014 року, винесена державним виконавцем Другого Приморського відділу ДВС Одеського МУЮ Перчиком Віталієм Олександровичем;

4. Постанова про арешт рухомого майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 18.11.2014 року, винесена державним виконавцем Другого Приморського відділу ДВС Одеського МУЮ Перчиком Віталієм Олександровичем (номер обтяження 14640244);

5. Постанова про арешт майна боржника ВП №57652067 від 13.11.2018 року, винесена приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Парфьоновим Г.В. (об`єкт обтяження все нерухоме майно).

ОСОБА_1 у своїй заяві вказує, що для врегулювання даного спору сторони домовились про визнання заяви зі сторони АТ «Райффайзен Банк Аваль» в частині скасування вищевказаних постанов державних виконавців щодо накладення арештів та відповідних заборон на нерухоме та рухоме майно.

ОСОБА_1 у своїй заяві просить суд частково поновити виконання за виконавчим листом №2-3263/11, виданим 11 травня 2018 року Київським районним судом м. Одеси (виконавче провадження №57652067) в частині скасування постанов державного виконавця щодо арештів майна та оголошення заборон його відчуження, в іншій частині просить суд залишити зупинення виконавчого провадження у силі.

Адвокат Жуков Т.В. представник АТ «Райффайзен Банк Аваль» надав суду письмове підтвердження про повне підтримання заяви ОСОБА_1 , засвідчив погодження з умовами мирового врегулювання, викладеними у заяві ОСОБА_1 , не заперечував проти її задоволення та заявив про визнання вимог в частині скасування вищевказаних постанов державних виконавців щодо накладення арештів та відповідних заборон на нерухоме та рухоме майно.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що виконання рішення апеляційного суду Одеської області від 05 грудня 2013 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» відбувалося в примусовому порядку Другим Приморським відділом ДВС Одеського МУЮ, а згодом - приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Парфьоновим Г.В.

В процесі примусового виконання рішення суду були вжиті наступні заходи щодо накладення арешту та заборони відчуження на майно боржника: державним виконавцем Другого Приморського відділу ДВС Одеського МУЮ Моргуном Олександром Васильовичем винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП №46381221 від 04.02.2015 року (об`єкт обтяження все нерухоме майно) та постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП №46381221 від 04.02.2015 року (об`єкт обтяження невизначене майно, усе рухоме майно боржника); державним виконавцем Другого Приморського відділу ДВС Одеського МУЮ Перчиком Віталієм Олександровичем винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 03.11.2014 року та постанова про арешт рухомого майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 18.11.2014 року (номер обтяження 14640244); приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Парфьоновим Г.В. винесена постанова про арешт майна боржника ВП №57652067 від 13.11.2018 року (об`єкт обтяження все нерухоме майно).

Судом встановлено, що між сторонами тривають переговори щодо мирного врегулювання спору, що підтверджується заявою ОСОБА_1 від 03.10.2019 року та листом АТ «Райффайзен Банк Аваль» від 18.09.19 року і заявою представника АТ «Райффайзен Банк Аваль» від 03.2019 року (вхід. № 49865).

Домовленість сторін щодо мирного врегулювання даного спору полягає в наступному: АТ «Райффайзен Банк Аваль» визнає, що сума заборгованості ОСОБА_1 складає 19.500 доларів США. Погашення цієї суми проводиться за рахунок продажу майна, на яке на сьогоднішній день накладено арешти та заборони відчуження в рамках виконавчого провадження. Після внесення ОСОБА_1 суми у розмірі 19.500 доларів США спір вважається вичерпаним, а виконавче провадження підлягає закриттю.

Відповідно до ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

За аналогією можна стверджувати, що АТ «Райффайзен Банк Аваль» частково визнав заяву ОСОБА_1 , відмовившись від частини своїх вимог. Будь-які підстави для відмови у прийнятті такого визнання судом не встановлені. Мирове врегулювання спору між сторонами цивільної справи № 2-3263/11 не має наміру завдати шкоду правам третіх осіб.

Принцип диспозитивності цивільного судочинства полягає в тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до Цивільного процесуального кодексу України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч. 1, ч. 3 ст. 13 ЦПК).

Частиною сьомою статті 49 ЦПК України укладення мирової угоди на будь-якій стадії процесу віднесено до права сторін.

Виконання судового рішення є самостійною стадією судового процесу.

Станом на цей час судове рішення у цивільній справі № 2-3263/11 не є виконаним та знаходиться на стадії примусового виконання.

Європейський суд з прав людини вказує, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (HORNSBY v. GREECE, № 18357/91, § 40, ЄСПЛ, від 19 березня 1997 року).

Суд враховує положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Так, частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Європейської конвенції з прав людини), прийнятою Радою Європи 4 листопада 1950 року, встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, справи мають бути розглянути впродовж розумного строку.

Сторони у цивільній справі № 2-3263/11 засвідчили суду готовність піти на взаємні поступки та вчинити певні дії з метою мирного врегулювання спору та добровільного виконання зобов`язання ОСОБА_1 в розмірі дійсної заборгованості, з якою погодився стягувач - 19.500 доларів США. Процедура, запропонована сторонами є прийнятною, оскільки не порушує прав третіх осіб та не є протиправною.

Відповідно до частини четвертої статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

У відповідності до частини першої статті 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

За приписами частини дев`ятої цієї статті суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Згідно з частиною десятою статті 10 ЦПК України забороняється відмова у розгляді справи з мотивів відсутності, неповноти, нечіткості, суперечливості законодавства, що регулює спірні відносини.

Відповідно до принципу пропорційності суд визначає в межах, встановлених ЦПК України, порядок здійснення провадження у справі, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Реченням першим части третьої статті 259 ЦПК України визначено, якщо в одному провадженні об`єднані кілька взаємопов`язаних самостійних вимог, суд може ухвалити щодо будь-якої вимоги часткове рішення та продовжити провадження в частині невирішених вимог.

Керуючись ст.ст.10-13, 49, 206, ч. 3 ст. 259 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Прийняти часткове визнання заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню зі сторони стягувача АТ «Райффайзен Банк Аваль».

2. Задовольнити частково заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, в частині скасування постанов державних та приватного виконавців.

3. Скасувати постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП №46381221 від 04.02.2015 року, винесену Другим Приморським відділом ДВС Одеського МУЮ державний виконавець Моргун Олександр Васильович (об`єкт обтяження все нерухоме майно).

4. Скасувати постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП №46381221 від 04.02.2015 року, винесену Другим Приморським відділом ДВС Одеського МУЮ державний виконавець Моргун Олександр Васильович (об`єкт обтяження невизначене майно, усе рухоме майно боржника).

5. Скасувати постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 03.11.2014 року, винесену Другим Приморським відділом ДВС Одеського МУЮ державний виконавець Перчик Віталій Олександрович.

6. Скасувати постанову про арешт рухомого майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 18.11.2014 року, винесену Другим Приморським відділом ДВС Одеського МУЮ державний виконавець Перчик Віталій Олександрович (номер обтяження 14640244).

7. Скасувати постанову про арешт майна боржника ВП №57652067 від 13.11.2018 року, винесену приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Парфьоновим Г.В. (об`єкт обтяження все нерухоме майно).

8. Поновити частково виконання за виконавчим листом №2-3263/11, виданим 11 травня 2018 року Київським районним судом м. Одеси (виконавче провадження №57652067) в частині скасування постанов державного виконавця щодо арештів майна та оголошення заборон його відчуження. В іншій частині зупинення виконання виконавчим листом №2-3263/11 залишити у силі.

10. В іншій частині продовжити розгляд заяви ОСОБА_1 (вхід. № 24790/19 від 21.05.2019, провадження № 6/520/312/19 у цивільній справі № 2-3263/11) по суті за участю сторін цивільної справи № 2-3263/11 ОСОБА_1 , як заявника у провадженні № 6/520/312/19 та представника АТ «Райффайзен Банк Аваль», як заінтересованої особи у провадженні № 6/520/312/19 у відкритому судовому засіданні 04.11.2019 року о 14 годині 00 хвилин в залі суду к. 240 (м. Одеса, вул. Варненська, 3-Б).

Ухвала набирає законної сили в день її складення.

Днем складення ухвали є 03.10.2019 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий

Літвінова І. А.