справа № 754/1110/19 головуючий у суді І інстанції Галась І.А.
У Х В А Л А

Іменем України

02 жовтня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Фінагеєва В.О. (суддя-доповідач), Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5, поданою представником ОСОБА_6, на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 27 червня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання дитини, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2019 року ОСОБА_7 звернулася до суду з позовом та з урахуванням уточнених позовних вимог просила стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7, аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14 серпня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 21 серпня 2015 року між сторонами було укладено шлюб, від якого вони мають дитину - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Солом'янського районного суду міста Києва від 14 серпня 2017 року шлюб між ними було розірвано. З серпня 2017 року дитина знаходиться на повному утриманні позивача. Виховання та утримання сина, забезпечення його належного рівня життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, обумовлює певні витрати, які позивачу доводиться нести самостійно. Дитина зростає, її потреби в харчуванні, одязі та взутті постійно збільшуються. На даний час забезпечити дитині гідний рівень життя позивачу не під силу. Відповідач не цікавиться вихованням сина, не надає жодної матеріальної допомоги на його утримання, ухиляється від виконання своїх обов'язків та добровільно виконувати їх не бажає, у зв'язку з цим позивач знаходиться у скрутному матеріальному становищі. Починаючи з 03 вересня 2018 року дитина відвідує дитячий садок, плата за відвідування якого складає 4 000 грн. в місяць. Заробітна плата, яку позивач отримує, не дає їй можливості повноцінно забезпечити фізичний, духовний розвиток дитини, розвиток творчих та пізнавальних здібностей, уподобань дитини, розвитку обдарувань. Позивач неодноразово зверталась до відповідача з проханням щодо надання матеріальної допомоги на утримання та виховання їхньої дитини. Однак, відповідач ухиляється від надання постійної матеріальної допомоги дитини. Більш того, коли постало питання про утримання сина з боку відповідача, останній перестав приходити до дитини та бачитись з нею. У такий спосіб батько зовсім відмовився від участі у вихованні дитини, що підтверджується листуванням з відповідачем через мобільний додаток «Viber». ОСОБА_5 має гарний стан здоров'я, інших осіб, які б перебували на його утриманні, немає. Відповідач має у власності квартиру в Оболонському районі міста Києва, яку здає в оренду та отримує від цього додаткових дохід, має автомобіль.

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 27 червня 2019 року позов ОСОБА_7 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 24 січня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати рішення суду першої інстанції через порушення норм процесуального права та залишити позов без розгляду.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач зазначає, що на момент ухвалення оскаржуваного рішення Солом'янським районним судом міста Києва вже було ухвалено рішення від 11 червня 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання дитини та стягнуто з відповідача аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 2 500 грн. щомісячно. Жодним нормативно-правовим актом не передбачена можливість подвійного стягнення у різній формі щомісячно аліментів з однієї і тієї ж особи та утримання однієї і тієї ж дитини. Під час ухвалення судового рішення судом не встановлювалися обставини щодо наявності у провадженні іншого суду тотожної справи та ухвалення іншим судом рішення у такій же справі, внаслідок чого судом всупереч вимогам п. 4 ч. 1 ст. 257 ЦПК України позов не був залишений без розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищезазначене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_7 є батьками ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис №3714.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції керувався статтями 141, 180, 182, 183, 191 СК України.

Однак, апеляційний суд не може погодитися з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 1 ст. 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо у провадженні цього чи іншого суду є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Під час перегляду законності та обґрунтованості оскаржуваного рішення апеляційним судом встановлено, що рішенням Солом'янського районного суду міста Києва від 11 червня 2019 року частково задоволено позов ОСОБА_7 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання дитини. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 аліменти на утримання ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі 2 500 грн. щомісячно з індексацією відповідно до закону, починаючи з 07 листопада 2018 року і до повноліття дитини.

Отже, на момент ухвалення оскаржуваного рішення у провадженні іншого суду перебувала справа зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав та у цій справі ухвалено судове рішення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання щодо наявності інших фактичних даних, які мають значення для справи, та докази на їх підтвердження.

Розглядаючи справу по суті, суд першої інстанції не встановлював обставини щодо наявності у провадженні іншого суду тотожної справи та ухвалення іншим судом рішення у такій же справі.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню через порушення норм процесуального права з постановленням ухвали про залишення позову ОСОБА_7 без розгляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 257 ЦПК України в ухвалі про залишення позову без розгляду можуть бути вирішені питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з державного бюджету.

При подачі апеляційної скарги відповідач сплатив судовий збір у розмірі 1 152 грн. 60 коп. Оскільки апеляційний суд приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги та залишення позову без розгляду, а позивач звільнена від сплати судового збору, сплачений відповідачем судовий збір підлягає стягненню на його користь з держави.

На підставі викладеного та керуючись статтями 257, 377, 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, подану представником ОСОБА_6,задовольнити.

Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 27 червня 2019 року скасувати та постановити ухвалу.

Позов ОСОБА_7 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання дитини залишити без розгляду.

Стягнути з держави на користь ОСОБА_5, зареєстрованого по АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, судовий збір у розмірі 1 152 (одна тисяча сто п'ятдесят дві) гривні, 60 копійок.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повне судове рішення складено 03 жовтня 2019 року.

Судді Фінагеєв В.О.

Кашперська Т.Ц.

ЯворськийМ.А.