ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 676/2643/19
Провадження № 22-ц/4820/1525/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Костенка А.М. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Спірідонової Т.В.,

секретар судового засідання Дубова М.В.

з участю: сторін та їх представників

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 676/2643/19за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 3 червня 2019 року в складі судді Бондаря О.О. у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Староушицької селищної ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Перша Кам`янець-Подільська державна нотаріальна контора про визнання заповіту нікчемним.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін та їх представників, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в :

В квітні 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом в якому просила визнати нікчемним заповіт, складений ОСОБА_3 . 26 листопада 2009 року на користь ОСОБА_1 , посвідчений головою Староушицької селищної ради ОСОБА_4 та зареєстрований в реєстрі за № 57, стягнути з відповідача ОСОБА_1 на її користь судові витрати.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач вказувала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_3 , про що Кам`янець-Подільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області складено відповідний актовий запис № 265 та видано свідоцтво про смерть. Зазначала, що з чоловіком були зареєстровані та весь час проживали разом у спільній однокімнатній квартирі АДРЕСА_1 . Позивач вказувала, що для прийняття спадщини звернулася до Першої Кам`янець-Подільської державної нотаріальної контори де і була відкрита спадкова справа. Під час ознайомлення із справою стало відомо, що 26 листопада 2009 року чоловік склав заповіт, яким начебто, все належне йому майно, заповідав своїй рідній сестрі - відповідачу ОСОБА_1 . Позивач не погодилася із таким заповітом. На її думку, при його складанні в частині де заповідач заповідав все належне йому майно, міг мати місце обман, помилка, оскільки квартира, частину якої заповідач заповідав сестрі, була ними приватизована спільно. Квартира є однокімнатною, іншого житла позивач немає. Також в обґрунтування позовних вимог вказувала, що заповіт слід визнати нікчемним, оскільки був посвідчений головою Староушицької селищної ради ОСОБА_4 , який не мав на це повноважень. Так, рішення «Про покладення обов`язків за вчинення нотаріальних дій по Староушицькій селищній раді» від 17.04.2006р. №11, від 13.07.2007р. № 5, від 16.11.2010 р. № 8, були прийняті сесією селищної ради, а не виконавчим комітетом, що суперечить п. 2 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських Рад народних депутатів України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 22/5 від 25.08.1994 року.

Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 3 червня 2019 року позов задоволено. Визнано нікчемним заповіт ОСОБА_3 від 26 листопада 2009 року посвідчений головою Староушицької селищної ради, ОСОБА_4 , зареєстрований в реєстрі за № 57. Ухвалено повернути до державного бюджету ОСОБА_2 судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп.

ОСОБА_1 не погодилася з таким рішенням суду першої інстанції подала апеляційну скаргу. Вважає його незаконним, ухваленим з порушенням норм матеріального і процесуального права. На думку апелянта, суд прийшов до помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову. Оскільки, при вчиненні заповіту були дотримані положення Цивільного кодексу України. Волевиявлення заповідача ОСОБА_3 було вільним, відповідало його внутрішній волі. Заповіт підписаний особисто заповідачем. Крім того, вказує, що рішення Староушицької сільської ради № 5 від 13.07.2007 року, яким на сільського голову ОСОБА_4 були покладені обов`язки по вчиненню нотаріальних дій було прийнято у відповідності з положеннями Конституції України. Судом не враховано положення ч. 2 ст. 11 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст. 25 цього ж Закону, згідно яких передбачено, що сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання. Отже, рада може вирішувати питання, віднесені до відання виконавчого комітету, в тому числі й щодо делегованих повноважень, а виконавчий комітет, як орган створений радою, не уповноважений вирішувати питання, віднесені до відання ради.

Заслухавши учасників справи, перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

У відповідності до ст. 375 Цивільного процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом вірно з`ясовані фактичні обставини справи та дана їм належна оцінка, а його висновки підтверджуються матеріалами справи і ґрунтуються на нормах діючого законодавства.

Так судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 є дружиною ОСОБА_3 .

Рішенням тринадцятої сесії Староушицької селищної ради 5 скликання № 5 від 13 липня 2007 року покладено обов`язки по вчиненню нотаріальних дій по Староушицькій селищній раді на селищного голову ОСОБА_4

26 листопада 2009 року ОСОБА_3 склав заповіт, посвідчений головою Староушицької селищної ради ОСОБА_4 (зареєстрований у реєстрі за № 57), згідно з яким усе своє майно він заповів своїй сестрі ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер.

Зазначені обставини визнані сторонами та підтверджуються наявними в справі письмовими доказами.

Згідно до ч. 2 ст. 209 ЦК України нотаріальне посвідчення правочину здійснюється нотаріусом або іншою посадовою особою, яка відповідно до закону має право на вчинення такої нотаріальної дії, шляхом вчинення на документі, в якому викладено текст правочину, посвідчувального напису.

Статтею 1233 ЦК України встановлено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складання. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу (ч.ч. 1, 3 ст. 1247 ЦК України).

В силу ст. 1251 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних відносин) якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою, службовою особою відповідного органу місцевого самоврядування.

Статтею 5 Закону України від 21 травня 1997 року «Про місцеве самоврядування в Україні» в редакції на час посвідчення заповіту визначено систему місцевого самоврядування, яка включає: територіальну громаду; сільську, селищну, міську раду; сільського, селищного, міського голову; виконавчі органи сільської, селищної, міської ради; районні та обласні ради, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст; органи самоорганізації населення.

Як передбачено ч. 1 ст. 11, ч.ч. 1, 3 ст. 12 Закону «Про місцеве самоврядування в Україні» в редакції на час посвідчення заповіту, виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи. Сільський, селищний, міський голова є головною посадовою особою територіальної громади відповідно села (добровільного об`єднання в одну територіальну громаду жителів кількох сіл), селища, міста. Сільський, селищний, міський голова очолює виконавчий комітет відповідної сільської, селищної, міської ради, головує на її засіданні.

Норами ст. 26 Закону «Про місцеве самоврядування в Україні» в редакції на час посвідчення заповіту визначено виключний перелік питань, які вирішуються на пленарних засіданнях селищної ради, до даних питань не входить вирішення питань щодо повноважень на вчинення нотаріальних дій з питань, віднесених законом до відання органів місцевого самоврядування.

У відповідності до п.п. 5 п. «б» ч. 1 ст. 38 Закону «Про місцеве самоврядування в Україні» в редакції на час посвідчення заповіту до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження щодо вчинення нотаріальних дій з питань, віднесених законом до їх відання.

Частиною 6 ст. 59 цього ж Закону передбачено, що виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради в межах своїх повноважень приймає рішення. Рішення виконавчого комітету приймаються на його засіданні більшістю голосів від загального складу виконавчого комітету і підписуються сільським, селищним, міським головою, головою районної у місті ради.

Пунктом 1 частини 2 статті 37 Закону України від 2 вересня 1993 року «Про нотаріат» в редакції на час посвідчення заповіту визначено, що у населених пунктах, де немає нотаріусів, уповноважені на це посадові особи органу місцевого самоврядування вчиняють такі нотаріальні дії: вживають заходів щодо охорони спадкового майна; посвідчують заповіти (крім секретних).

Згідно до п.п, 1, 2 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських рад народних депутатів України, затвердженої наказом Міністерства юстиції від 25 серпня 1994, № 22/5 у відповідності зі статтею 37 Закону "Про нотаріат" у населених пунктах, де немає державних нотаріусів, посадові особи виконавчих комітетів сільських, селищних, міських Рад народних депутатів (далі - посадові особи виконавчих комітетів) поряд з іншими вчиняють такі нотаріальні дії як посвідчення заповітів.

Нотаріальні дії у виконавчих комітетах сільських, селищних, міських Рад народних депутатів вчиняють посадові особи, на яких за рішенням виконавчого комітету відповідної Ради народних депутатів покладено вчинення цих дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним.

У відповідності до ст. 215 Цивільного кодексу України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин).

Пунктом № 5 Постанови Пленум Верховного Суду України, від 06 листопада 2009, № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" роз`яснено, що відповідно до статей 215 та 216 ЦК суди розглядають справи за позовами: про визнання оспорюваного правочину недійсним і застосування наслідків його недійсності, про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину.

Вимога про встановлення нікчемності правочину підлягає розгляду в разі наявності відповідного спору. Такий позов може пред`являтися окремо, без застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. У цьому разі в резолютивній частині судового рішення суд вказує про нікчемність правочину або відмову в цьому.

При цьому колегія суддів вважає, що в даному випадку позивачем обрано правильний спосіб захисту порушеного права, оскільки між сторонами наявний спір щодо оспорюваного заповіту та відновлення прав позивача можливо лише при визнанні заповіту нікчемним, оскільки відмова в позові з посиланням лише в мотивувальній частині рішення на нікчемність заповіту не призведе до відновлення прав позивача так як заповіт не буде скасований чи визнаний недійсним і залишиться в реєстрі заповітів.

Така ж правова позиція, викладена в постановах Верховного Суду по цивільних справах № 673/416/16-ц від 24 жовтня 2018 року, № 495/87/15-ц від 23 січня 20-19 року, яку відповідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України має враховувати суд при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Судом беззаперечно встановлено, що у селищі Стара Ушиця немає нотаріусів, тому посадові особи виконавчого комітету ради мають право на вчинення нотаріальних дій, у тому числі на посвідчення заповітів, у цьому населеному пункті.

Станом на 26 листопада 2009 року саме виконавчим комітетом Староушицької селищної ради не було прийняте рішення, яке б надавало голові селищної ради ОСОБА_4 право на вчинення нотаріальних дій.

Рішення тринадцятої сесії Староушицької селищної ради 5 скликання № 5 від 13 липня 2007 року, яким було покладено обов`язки на вчинення нотаріальних дій по Староушицькій селищній раді на селищного голову ОСОБА_4 не відповідає вимогам закону, оскільки до компетенції та повноважень сесії селищної ради не входить вирішення питання щодо покладення обов`язків на вчинення нотаріальних дій на певну посадову особу виконавчого органу селищної ради. Такі повноваження належать виключно виконавчим органам селищної ради.

Отже голова Староушицької селищної ради не вправі був посвідчувати заповіт ОСОБА_3 .

За таких обставин суд першої інстанції правомірно виходив з того, що оспорюваний заповіт складено з порушенням вимог щодо його форми, внаслідок чого він є нікчемним та підлягає визнанню нікчемним.

Доводи апеляційних скарг, що голова Староушицької селищної ради на підставі відповідного рішення пленарного засідання селищної ради мав право вчиняти нотаріальні дії на території Староушицької селищної ради, селищна рада могла вирішувати питання, діяла межах своєї компетенції слід відхилити, оскільки вони суперечать наведеним вище нормам чинного законодавства.

Як вбачається з норм Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та положень Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, чинними на час посвідчення заповіту, повноваження щодо вчинення нотаріальних дій належать виключно до відання виконавчих органів сільських, селищних, рад, є делегованими і лише за рішенням колегіального органу - виконавчого комітету відповідної ради в порядку, передбаченому ч. 6 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», на засіданні виконавчого комітету більшістю голосів, визначається відповідна посадова особа органу місцевого самоврядування, на яку покладається вчинення нотаріальних дій від імені виконавчого комітету. В той же час до повноважень пленарних засіданнях та сесій селищної ради вирішення таких питань не входить.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 3 червня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 30 вересня 2019 року.

Судді : А.М. Костенко

А.П. Корніюк

Т.В. Спірідонова