ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/4483/19 Номер провадження 22-ц/814/2553/19Головуючий у 1-й інстанції Яковенко Н. Л. Доповідач ап. інст. Дряниця Ю. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Дряниці Ю.В.,

суддів: Абрамова П.С., Чумак О.В.,

секретаря Ткаченко Т.І.

за участі адвоката Гнатенко О.М., адвоката Костянецького А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 08 серпня 2019 року за поданням державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України,-

в с т а н о в и в :

У серпні 2019 року старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Федько Є.О. звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 . Вказував, що в провадженні відділу державної виконавчої служби перебуває зведене виконавче провадження № 58040652 на загальну суму 1 124 613, 47 грн., до складу якого входять:

-ВП № 38644688 з примусового виконання виконавчого листа № 2-11291, виданого Крюківським районним судом м. Кременчука про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 солідарно на користь ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» 697284,24 грн;

-ВП № 33143989 з примусового виконання виконавчого листа № 2-2307, виданого Крюківським районним судом м. Кременчука про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» 337088,83 грн;

-ВП № 59223921 з примусового виконання виконавчого листа № 917/1626/15, виконаного господарським судом Полтавської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПП Явір-2000» 881 грн;

-ВП № 58570763 з примусового виконання виконавчого листа № 917/1626/15, виконаного господарським судом Полтавської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПП Явір-2000» 2192,40 грн;

-ВП № 33143791 з примусового виконання виконавчого листа № 2-2307, виданого Крюківським районним судом м. Кременчука про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» 1820 грн;

-ВП № 50422262 з примусового виконання виконавчого листа № 917/1626/15, виконаного господарським судом Полтавської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПП Явір-2000» 85347 грн.

Заявник зазначав, що боржник протягом 2018-2019 років умисно ухиляється від виконання рішення, неодноразово перетинала державний кордон України.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 08 серпня 2019 року подання старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Федько Є.О. задоволено.

Тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 до виконання зобов`язань з виконання судових рішень в межах зведеного виконавчого провадження № 58040652.

Ухвалу оскаржила ОСОБА_1 , яка в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати згадану ухвалу і постановити нову, якою відмовити у задоволенні подання державного виконавця. Вказує, що заявником не доведено факт ухилення боржником від виконання зобов`язань, що є обов`язковою умовою для застосування обмежень, передбачених ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України».

До апеляційного суду надійшли відзиви на апеляційну скаргу від ПП «Явір-2000» та філії АТ «Державний експортно-імпортний банк України» в м. Полтаві, в яких останні просили залишити апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку про часткове задоволенні апеляційної скарги, з підстав, передбачених п. 4 ч. ст. 376 ЦПК України.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що в провадженні органу державної виконавчої служби перебуває зведене виконавче провадження № 58040652, до складу якого входять:

-ВП № 38644688 з примусового виконання виконавчого листа № 2-11291, виданого Крюківським районним судом м. Кременчука про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 солідарно на користь ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» 697284,24 грн;

-ВП № 33143989 з примусового виконання виконавчого листа № 2-2307, виданого Крюківським районним судом м. Кременчука про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» 337088,83 грн;

-ВП № 59223921 з примусового виконання виконавчого листа № 917/1626/15, виконаного господарським судом Полтавської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПП Явір-2000» 881 грн;

-ВП № 58570763 з примусового виконання виконавчого листа № 917/1626/15, виконаного господарським судом Полтавської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПП Явір-2000» 2192,40 грн;

-ВП № 33143791 з примусового виконання виконавчого листа № 2-2307, виданого Крюківським районним судом м. Кременчука про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» 1820 грн;

-ВП № 50422262 з примусового виконання виконавчого листа № 917/1626/15, виконаного господарським судом Полтавської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПП Явір-2000» 85347 грн.

Задовольняючи подання державного виконавця, суд першої інстанції виходив з того, що заявником доведено факт ухилення боржника від виконання зобов`язання.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком місцевого суду.

Пунктом 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Згідно ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця. Суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Відповідно до статті 13 Загальної декларації прав людини кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах любої держави. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.

Статтею 33 Конституції України встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Статтею 6 даного Закону встановлено вичерпний перелік підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, зокрема, коли громадянин України ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов`язань.

Відповідно до статті 2 протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» в демократичному суспільстві заходи щодо обмеження свободи пересування повинні бути достатньо виправдані суспільними інтересами.

Відтак, дотримання судами процесуального законодавства при ухваленні судових рішень з питань, що пов`язані з обмеженням конституційних прав і свобод громадян, зокрема - щодо обмеження їх у праві виїзду за межі України, є визначальним з огляду на дотримання законних прав людини і громадянина.

Як вбачається з вище наведеного, законодавством встановлено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов`язань, а при ухиленні боржника від їх виконання. Право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов`язань.

Як випливає з аналізу наведених положень закону, підставою обмеження особи у праві виїзду за межі України є не лише наявність невиконаних зобов`язань, покладених на боржника - фізичну особу судовим рішенням, а також винна поведінка цієї особи, яка полягає в ухиленні від виконання таких зобов`язань.

Саме державний виконавець зобов`язаний довести суду, з наданням відповідних матеріалів виконавчого провадження, необхідність обмеження конституційного права боржника у виконавчому провадженні.

Звертаючись з поданням про тимчасове обмеження права боржника на виїзд за межі України, державний виконавець долучив до нього копії постанов про відкриття виконавчих проваджень і докази перетину боржником державного кордону - зазначені докази не свідчать про умисне ухилення від виконання зобов`язань.

Неповнота вчинення виконавчих дій, відсутність доказів на підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх боргових зобов`язань і відомостей про обізнаність боржника щодо наявності відкритого виконавчого провадження та строків його добровільного виконання можуть бути однією з підстав для відмови у задоволенні клопотання.

Отже, державним виконавцем не надано суду доказів ухилення боржника від виконання рішення суду, тобто наявність лише невиконаного зобов`язання не є підставою для тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

Задовольняючи подання державного виконавця, суд першої інстанції вищевказаних положень закону не врахував, не навів мотивів, які свідчать про винну поведінку ОСОБА_1 , як боржника у виконавчому провадженні, а тому дійшов помилкового висновку про наявність передбачених законом підстав для обмеження її у праві виїзду за межі України.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвалу суду першої інстанції підлягає скасуванню, як така, що ухвалено з порушенням норм матеріального права, ухваливши нову постанову, якою відмовити у задоволення подання державного виконавця.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч. 1 п. 2, 376 ч. 1 п. 3, 4, 381, 384 ЦПК України, апеляційній суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 08 серпня 2019 року задовольнити.

Ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 08 серпня 2019 року скасувати. Ухвалити нову постанову, якою у задоволенні подання державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач /підпис/ Ю. В. Дряниця

Судді: /підпис/ П. С. Абрамов /підпис/ О. В. Чумак

Згідно з оригіналом:

Суддя Полтавського апеляційного суду Ю. В. Дряниця