Справа №: 164/1971/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2019 року Маневицький районний суд Волинської області

в складі: головуючого-судді Невара О.В.,

при секретарі Оліферчук І.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт. Маневичі справу за позовом ОСОБА_1 до Колківської селищної ради Маневицького району Волинської області, Маневицької районної державної адміністрації Волинської області про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Колківської селищної ради Маневицького району Волинської області, Маневицької районної державної адміністрації Волинської області про визнання права власності на спадкове майно. Свої вимоги обґрунтував тим, що ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, ще за свого життя 10.03.1994 року склала заповіт, який було посвідчено Боровичівською сільською радою Маневицького району Волинської області, згідно якого належні їй житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами та земельну ділянку вона заповіла позивачу ОСОБА_1 Спадщину після смерті ОСОБА_2 позивач своєчасно у визначений законом термін фактично прийняв, подавши відповідну заяву в нотаріальну контору за місцем відкриття спадщини. Інших спадкоємців за заповітом, а також спадкоємців за законом, які у визначений законом термін вчинили будь-які дії, що свідчать про прийняття ними спадщини, після смерті ОСОБА_2 немає. Отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно в позасудовому порядку позивач не має можливості. Посилаючись на зазначені обставини, просив суд визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, які знаходяться по АДРЕСА_1, земельну частку (пай), розміром 1.13 умовних кадастрових га, вартістю 22688 гривень 77 копійок, що знаходиться на території Колківської селищної ради Маневицького району Волинської області, які належали ОСОБА_2, а також в порядку спадкування за законом право на завершення приватизації та реєстрацію права власності на земельну ділянку, площею 0.25 га, вартістю 28450 гривень, що призначена для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, знаходиться по АДРЕСА_1, земельну ділянку, площею 0.18 га, вартістю 4068 гривень, яка призначена для ведення особистого підсобного господарства, знаходиться в с. Боровичі Маневицького району Волинської області, які були виділені ОСОБА_2 згідно рішення Боровичівської сільської ради Маневицького району Волинської області № 18/6 від 25.01.1994 року.

Позивач ОСОБА_1, представник позивача ОСОБА_3, представники відповідачів - Колківської селищної ради Маневицького району Волинської області, Маневицької районної державної адміністрації Волинської області в судове засідання не з'явилися, будучи завчасно у встановленому законом порядку повідомленими про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили. Позивач ОСОБА_1, представник позивача ОСОБА_3 подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Представники відповідачів - Колківської селищної ради Маневицького району Волинської області, Маневицької районної державної адміністрації Волинської області подали до суду заяви, в яких вказали, що проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 вони не заперечують, просили розгляд справи проводити у їх відсутності.

Враховуючи те, що в справі є достатньо доказів для вирішення її по суті, суд ухвалив - розглядати справу у відсутності позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_3 та представників відповідачів - Колківської селищної ради Маневицького району Волинської області, Маневицької районної державної адміністрації Волинської області.

Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК, ч. 1, 5 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 3 ст. 1296 Цивільного кодексу України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до абзацу 6 п. 3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року ,,Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, спадкоємці мають право звертатися до суду з позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання правовстановлюючого документа про право власності на землю на ім'я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

Згідно ст. 1265 ЦК України у п?яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 являлася власником житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1, земельної частки (паю), розміром 1.13 умовних кадастрових га, вартістю 22688 гривень 77 копійок, яка знаходиться на території Колківської селищної ради Маневицького району Волинської області. Рішенням Боровичівської сільської ради Маневицького району Волинської області № 18/6 від 25.01.1994 року ОСОБА_2 було виділено земельну ділянку, площею 0.25 га, вартістю 28450 гривень, що призначена для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, знаходиться по АДРЕСА_1, земельну ділянку, площею 0.18 га, вартістю 4068 гривень, яка призначена для ведення особистого підсобного господарства, знаходиться в с. Боровичі Маневицького району Волинської області. ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1. Ще за свого життя 10.03.1994 року остання склала заповіт, який було посвідчено Боровичівською сільською радою Маневицького району Волинської області, згідно якого належні їй житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами та земельну ділянку вона заповіла позивачу ОСОБА_1 Спадщину після смерті ОСОБА_2 позивач своєчасно у визначений законом термін фактично прийняв, подавши відповідну заяву в нотаріальну контору за місцем відкриття спадщини. Заяви про відмову від спадщини він не подавав. Інших спадкоємців за заповітом, а також спадкоємців за законом, які у визначений законом термін вчинили будь-які дії, що свідчать про прийняття ними спадщини, після смерті ОСОБА_2 немає. Отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно в позасудовому порядку позивач не має можливості. Зазначені обставини не оспорюються сторонами, а також це встановлено з досліджених судом заповіту від 10.03.1994 року, посвідченого Боровичівською сільською радою Маневицького району Волинської області та зареєстрованого в реєстрі за № 7, свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 5.04.2017 року, витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 47842395 від 24.05.2017 року, довідки Колківської селищної ради Маневицького району Волинської області № 797 від 11.04.2018 року, витягу з погосподарської книги НОМЕР_2 с. Боровичі за 2016-2020 роки Колківської селищної ради Маневицького району Волинської області, сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_3 від 12.10.1996 року, повідомлення відділу у Маневицькому районі Головного управління Держгеокадастру у Волинській області від 16.11.2018 року, рішення Боровичівської сільської ради Маневицького району Волинської області № 18/6 від 25.01.1994 року, висновку про відповідність будинковолодіння по АДРЕСА_1 діючим державним будівельним, санітарним і пожежним нормам від 5.06.2018 року, постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 935/02-31 від 6.11.2018 року, нотаріально посвідченої заяви ОСОБА_1 про прийняття спадщини, повідомлення Маневицької державної нотаріальної контори № 46/01-16 від 29.01.2019 року.

Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позивач ОСОБА_1, являючись спадкоємцем за заповітом на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, які знаходяться по АДРЕСА_1, земельну частку (пай), розміром 1.13 умовних кадастрових га, вартістю 22688 гривень 77 копійок, що знаходиться на території Колківської селищної ради Маневицького району Волинської області, які належали ОСОБА_2, фактично набув право власності на вказане спадкове майно. На даний час право власності на нього ніким не оспорюється, а тому є всі підстави для визнання права власності на це спадкове майно за ОСОБА_1

Суд вважає, що оскільки позивач ОСОБА_1, являючисьспадкоємцем за законом, має право на завершення приватизації та реєстрацію права власності відповідно до Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" на земельну ділянку, площею 0.25 га, що призначена для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, знаходиться по АДРЕСА_1, земельну ділянку, площею 0.18 га, яка призначена для ведення особистого підсобного господарства, знаходиться в с. Боровичі Маневицького району Волинської області, що були виділені спадкодавцю ОСОБА_2 у власність згідно рішення Боровичівської сільської ради Маневицького району Волинської області № 18/6 від 25 січня 1994 року, слід визнати за ним право на завершення приватизації та реєстрацію права власності на вказані земельні ділянки.

Керуючись ст.ст. 2-5, 10-13, 76-81, 133, 141, 258-259, 263-265, 268, 354-355 ЦПК України, ст.ст. 328, 1216, 1233, 1235, 1265, 1268-1270, 1296 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, які знаходяться по АДРЕСА_1, земельну частку (пай), розміром 1.13 умовних кадастрових га, вартістю 22688 (двадцять дві тисячі шістсот вісімдесят вісім) гривень 77 копійок, що знаходиться на території Колківської селищної ради Маневицького району Волинської області, які належали ОСОБА_2.

Визнати за ОСОБА_1 право на завершення приватизації та реєстрацію права власності відповідно до Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" на земельну ділянку, площею 0.25 га, вартістю 28450 (двадцять вісім тисяч чотириста п?ятдесят) гривень, що призначена для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, знаходиться по АДРЕСА_1, земельну ділянку, площею 0.18 га, вартістю 4068 (чотири тисячі шістдесят вісім) гривень, яка призначена для ведення особистого підсобного господарства, знаходиться в с. Боровичі Маневицького району Волинської області, що були виділені у власність згідно рішення Боровичівської сільської ради Маневицького району Волинської області № 18/6 від 25 січня 1994 року, які належали ОСОБА_2.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя районного суду О.В. Невар