Справа № 219/1296/19
Провадження №2/219/1197/2019
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про самовідвід судді

25 лютого 2019 року м. Бахмут

Суддя Артемівського міськрайонного суду Донецької області Радченко Л.А., розглянувши матеріали позовної заяви АТ КБ « Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

В провадження судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області Радченко Л.А. надійшла позовна заява АТ КБ « Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Вважаю за необхідне заявити собі самовідвід від розгляду вказаної заяви, оскільки я тривалий час знайома з батьками відповідача, з якими склалися певні стосунки, у зв,язку з чим заявляю самовідвід.

Згідно з п. 5 ч.1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

Згідно з ч. 1 ст. 39 ЦПК України, з підстав, зазначених у статтях 36,37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов'язані заявити самовідвід.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободу передбачено: «Кожен має право на справедливий розгляд його справи…незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру…».

Вимога «безсторонності», згідно з судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Білуха проти України», «Салов проти України», «Мироненко проти України», «Фельдман проти України») характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий - у з'ясуванні того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін.

Як встановлюють Бангалорські принципи поведінки суддів, схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і ОСОБА_2 ООН від 27 липня 2006 року, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Отже, відводу підлягає суддя не лише у разі існування фактів, що свідчать про його упередженість, але й у тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді. Аналогічне правило має розповсюджуватись і на розгляд питання щодо самовідводу.

Наведена правова позиція міститься в ухвалах Верховного Суду від 17 квітня 2018 р. у справі №800/63/16 та від 27 червня 2018 р. у справі №800/427/17.

Вирішення спору по суті та повне, всебічне та ґрунтовне з'ясування обставин справи, можливе лише за умови взаємної довіри та поваги при комунікації між судом та учасниками справи.

За таких обставин та з метою уникнення конфліктної ситуації під час розгляду цивільної справи, забезпечення справедливого та неупередженого вирішення спору заява про самовідвід судді Радченко Л.А. підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 36-39 ЦПК України, суддя -

ухвалив:

Самовідвід судді Радченко Л.А. - задовольнити.

Відвести суддю Артемівського міськрайонного суду Донецької області Радченко Л.А. від розгляду позовної заяви АТ КБ « Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Справу 219/1296/19 передати до канцелярії суду для визначення іншого складу суду в порядку автоматичного розподілу відповідно до ст.33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.А. Радченко