Справа № 495/1033/19
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

26 лютого 2019 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

Головуючого - судді Боярського О.О .,

при секретарі Акопян М.А .

справа №495/1033/19

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білгород-Дністровський цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Білгород-Дністровський районний відділ Державної міграційної служби України в Одеській області про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

05.02.2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання на території України.

Заяву мотивовано тим, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , народилася в с. Маркауци, Бричанського району, р. Молдова. З 05.12.1986 року по 24.03.1988 року та з лютого 1993 року по сьогоднійшній день вона проживає на території України за адресою: АДРЕСА_1 .

Заявник втратила паспорт радянського зразка у зв`язку із чим не оформила паспорт громадянина України.

Для отримання паспорта громадянина України в 2014 році ОСОБА_1 звернулася до Білгород-Дністровського РВ ГУДМС України в Одеській області, де була проведена процедура встановлення особи, якою її особу було встановлено, але не встановлено належність до громадянства України, у зв`язку з чим їй було відмовлено у видачі паспорта та рекомендовано звернутися до суду для підтвердження факту постійного проживання на території України.

Посилаючись на викладене, заявник просить суд встановити факт її постійного проживання на території України з 05.12.1986 року по 24.03.1988 рік. Встановлення вказаного факту, що має юридичне значення необхідно ОСОБА_1 для отримання громадянства України.

Заявник склала письмову заяву, відповідно до якої просила розгляд заяви здійснити у її відсутності, вимоги заяви підтримала у повному обсязі, просила задовольнити.

Представник заінтересованої особи Білгород-Дністровського районного відділу Державної міграційної служби України в Одеській області надав до суду письмову заяву, в якій просив здійснити розгляд справи без участі представника заінтересованої особи.

Дослідивши письмові докази, суд приходе такого висновку.

Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року визначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народилася в с. Маркауци, Бричанського району, р. Молдова.

Відповідно до довідки Білгород-Дністровського РВ ГУДМС України в Одеській області від 2014 року ОСОБА_1 зверталася до Білгород-Дністровського РВ ГУДМС України в Одеській області з питання відновлення втраченого паспорта серія НОМЕР_1 , вданого Білгород-Дністровським РВВС Одеської області 24.06.1983 року. Проведеною перевіркою встановлено особу ОСОБА_1 та не встановлено належність до громадянства України.

Згідно довідки №26 від 21.01.2019 року, виданої за підписом сільського голови Володимировської сільської ради Білгород-дністровського району Одеської області ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 дійсно фактично постійно проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 05.12.1986 року по 24.03.1988 року згідно погосподарської книги №4 за 1986 по 1990 роки, особовий рахунок №324 (а.с. 7).

Згідно довідки від 09.11.2018 року №042 за підписом консула р. Молдови в Одесі - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянство р. Молдови не прийняла і з приводу питання оформлення документів національного паспорта не зверталася (паспортом громадянина р. Молдови не документована).

Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час.

Згідно до ст.3 Закону України «Про громадянство України» (в редакції від 18 січня 2001 року) громадянами України є: 1) усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; 2) особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав; 3) особи, які прибули в Україну на постійне проживання після 13 листопада 1991 року і яким у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року органами внутрішніх справ України внесено напис «громадянин України», та діти таких осіб, які прибули разом із батьками в Україну і на момент прибуття в Україну не досягли повноліття, якщо зазначені особи подали заяви про оформлення належності до громадянства України; 4) особи, які набули громадянство України відповідно до законів України та міжнародних договорів України.

Особи, зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, є громадянами України з, - 24 серпня 1991 року, зазначені у пункті 2, - з 13 листопада 1991 року.

Пунктом 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Згідно п.3 ч.2 ст.9 Закону України «Про громадянство України» безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п`яти років є однією з умов прийняття до громадянства України.

Стаття 1 цього ж Закону дає чітке визначення поняття «безперервне проживання на території України» та «проживання на території України на законних підставах». Безперервне проживання на території України - проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів. Проживання на території України на законних підставах - проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні. Розширене тлумачення цих понять та переліку умов, за яких можливе встановлення факту безперервного проживання та прийняття до громадянства України, Законом не передбачено.

Згідно п.п. а, б п.7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, встановлення належності до громадянства України стосується громадян колишнього СРСР, які не одержали паспорт громадянина України та не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року або проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року. У таких випадках, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24.08.1991 року або 13.11.1991 року.

Отже, реалізація права на набуття заявником ОСОБА_1 громадянства України залежить від встановлення судом факту її постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року, який має для неї юридичне значення та в подальшому дасть змогу отримати паспорт громадянина України.

Враховуючи викладене, беручи до уваги відсутність заперечень з боку заінтересованої особи щодо встановлення факту постійного проживання заявника ОСОБА_1 на території України станом на 24.08.1991 року, суд вважає, що наявні підстави для задоволення вимог про встановлення факту постійного проживання на території України, оскільки докази, що безпосередньо досліджені у судовому засіданні підтверджують той факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 постійно проживала на території України з 05.12.1986 року по 24.03.1988 року.

Керуючись ст.ст.13, 259, 263-265, 268, 319 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Білгород-Дністровський районний відділ Державної міграційної служби України в Одеській області про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання громадянки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Маркауци, Бричанського району, р. Молдови на території України, а саме: АДРЕСА_1 з 05.12.1986 року по 24.03.1988 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання до апеляційного суду Одеської області апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя О.О.Боярський