БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/1736/18
Провадження № 2/497/60/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2019 року Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Кравцової А.В.,

секретар судового засідання - Бекметова Х.В.,

розглянувши за відсутністю сторін у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Болград цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Василівської сільської ради Болградського району Одеської області про визнання права власності та встановлення факту родинних відносин,

ВСТАНОВИВ:

08.10.2018 року позивачі звернулися до суду з вищезазначеним позовом, яким просять визнати: за ОСОБА_1 - право власності на 1 / 12 частину житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому, що розташовані на АДРЕСА_1, як спадкоємцем першої черги після смерті її сина - ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5, та за нею ж - право власності на 5 / 24 частин цього ж домоволодіння - як за спадкоємцем першої черги після смерті її чоловіка - ОСОБА_5, що помер ІНФОРМАЦІЯ_6, також просять визнати за ОСОБА_2 право власності на 5 / 24 частин цього ж домоволодіння як за спадкоємцем першої черги після смерті його батька - ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_6, мотивуючи свої вимоги тим, що нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на частину спадщину за відсутністю належних правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Крім того, позивачі просять визнати за кожним з них право власності на 1 / 6 частину вищевказаного домоволодіння, мотивуючи вимоги тим, що зареєструвати за собою право власності на свої частки вищезазначеного домоволодіння, що належать їм, як членам колгоспного двору, вони на даний час не можуть через відмову реєстраційною службою Болградського районного управління юстиції Одеської області в реєстрації цього їхнього права також з-за відсутності правовстановлюючого документу.

Позивач ОСОБА_1, крім того, просить встановит юридичний факт - що вона є матер'ю ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 і дружиною ОСОБА_5, що помер ІНФОРМАЦІЯ_6, посилаючись на те, що написання її прізвища в її паспорті відрізняється від написання прізвища у документах її чоловіка і сина, які померли, і тому в них вийшли різні прізвища, що наразі потребує встановлення факту родинного зв'язку з її рідними, щоб оформити право на спадщину.

Позивачі у судове засідання не з'явилися, у своїй заяві просили задовольнити усі позовні вимоги та розглянути справу за їхньою відсутністю.

Відповідач - представник відповідача - Василівської сільської ради Болградського району Одеської області - надіслав суду заяву про те, що сільська рада копію позовної заяви отримала, вимоги позивача визнає, просить розглянути справу без участі її представника.

Вивчивши надані суду документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, але частково, - за наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини:

- станом на 14 квітня 1991 року житловий будинок з господарськими будівлями і дворовими спорудами за адресою: АДРЕСА_1 на праві власності належав колгоспному двору, до складу двору входили: ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8, ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_9, ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_10, та позивачі: ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2; кожному члену цього колгоспного двору на праві власності належало по 1 / 6 частині вищезазначеного житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, що підтверджується довідкою Василівської сільської ради Болградського району Одеської області від 17.08.2018 року №1819 (а.с.23);

- ІНФОРМАЦІЯ_7 помер ОСОБА_4 (свідоцтво про його смерть НОМЕР_1, видане 15.06.2005 року Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м.Одеса, актовий запис №5615 (а.с.20), його частину будинку успадкували шляхом проживання його батько ОСОБА_5 та мати ОСОБА_1 - кожний по 1 / 12 частини, що підтверджується довідкою Василівської сільської ради Болградського району Одеської області від 17.08.2018 року №1819 ( а.с.23);

- ІНФОРМАЦІЯ_8 померла ОСОБА_6 (свідоцтво про її смерть НОМЕР_2, видане 22.07.2014 року Болградським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Болградського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №599 (а.с.19), її частину будинку успадкував за заповітом її син ОСОБА_5 - 1 / 6 частину, що підтверджується довідкою Василівської сільської ради Болградського району Одеської області від 17.08.2018 року №1819 ( а.с.23);

- ІНФОРМАЦІЯ_6 помер ОСОБА_5 (свідоцтво про його смерть НОМЕР_3, видане 12.04.2017 року Болградським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №283 (а.с.18), його частину будинку успадкували шляхом проживання, позивачі - його дружина ОСОБА_1 та син ОСОБА_7 - по 5 / 24 частині кожний, що підтверджується довідкою Василівської сільської ради Болградського району Одеської області від 17.08.2018 року №1819 ( а.с.23);

- згідно свідоцтва про народження спадкодавця ОСОБА_5( НОМЕР_4 від 20.12.1955р.), його матер'ю є ОСОБА_8 - тому він є спадкоємцем за законом першої черги її майна (а.с.15).;

- згідно свідоцтва про народження спадкодавця ОСОБА_4( НОМЕР_5 від 18.08.1979р.), його батьки є ОСОБА_7 та ОСОБА_5, тому вони є спадкоємцями за законом першої черги майна ОСОБА_4(а.с.16).;

- згідно свідоцтва про народження позивача ОСОБА_7 (НОМЕР_6 від 09.09.1987р.), його батьками є ОСОБА_7 та ОСОБА_5, - тому він є спадкоємцем за законом першої черги майна батька - спадкодавця ОСОБА_5 (а.с. 14);

- згідно свідоцтва про шлюб, позивач ОСОБА_1 та спадкодавець ОСОБА_5 є чоловіком та дружиною (серії НОМЕР_7 від 26.11.1978 р., а/з 41);

- згідно довідки Василівської сільської ради Болградського району Одеської області за №1819, спадкодавець ОСОБА_4, постійно проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 по день смерті - ІНФОРМАЦІЯ_7, разом з ним проживали та були зареєстровані: ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_2( а.с.23);

- згідно цієї же довідки Василівської сільської ради Болградського району Одеської області за №1819, спадкодавець ОСОБА_6, постійно проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 по день смерті - ІНФОРМАЦІЯ_8, разом з нею проживали та були зареєстровані: ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_2( а.с.23);

- згідно цієї же довідки Василівської сільської ради Болградського району Одеської області за №1819, спадкодавець ОСОБА_5, постійно проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 по день смерті - ІНФОРМАЦІЯ_6, разом з ним проживали та були зареєстровані позивачі: його дружина ОСОБА_1 та син ОСОБА_2( а.с.23);

- з технічного паспорту на садибний житловий будинок вбачається, що спірна нерухомість розташована на АДРЕСА_1, замовником якого є ОСОБА_1 (а.с.24-26);

- згідно рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень за №42767240 від 30.08.2018 року вбачається, що позивачам відмовлено у реєстрації його права власності на їхні частки у домоволодінні у зв'язку з відсутністю документу, що підтверджує виникнення, перехід та припинення права власності на житловий будинок за вказаною адресою (а.с.29-30);

- постановою державного нотаріуса Третьої одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_9. від 21.08.2018 року, позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_6, - у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкову нерухомість (а.с.28);

- згідно відповіді завідувача Одеського державного нотаріального архіву ОСОБА_10 на ухвалу суду, від 23.01.2019р., за №200/01-20, - спадкова справа щодо майна спадкодавця ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7, - заводилася, спадкоємцем його майна за законом є батько ОСОБА_5 та мати - позивач ОСОБА_1, мати на частину спадщини вона вже прийняла спадщину (свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.12.2017 року, зареєстровані в реєстрі за №301501, а.с.22);

- згідно відповіді завідувача Одеського державного нотаріального архіву ОСОБА_10 на ухвалу суду від 23.01.2019р., за №200/01-20, спадкова справа щодо майна спадкодавця ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8, - заводилася, спадкоємцем її майна за заповітом є її син ОСОБА_5 (спадк.справа, а.с.9);

- згідно відповіді завідувача Одеського державного нотаріального архіву ОСОБА_10 на ухвалу суду від 23.01.2019р. за №200/01-2 , спадкова справа щодо майна спадкодавця ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_6, - заводилася, спадкоємцем його майна за законом є позивачі: дружина - ОСОБА_1 та син - ОСОБА_2, ОСОБА_1 частину спадщини вже оформила (свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.11.2017 року, зареєстровані у реєстрі за №№3-1396,3-1397,3-1502, 3-1509 (спадкова справа а.с.39,41,43,45), інший спадкоємець - син ОСОБА_2 - відмовився від спадщини на її користь (спадк.справа, а.с. 5);

- відповідно до заяви представника Василівської сільської ради Болградського району Одеської області - її голови, - сільська рада вимоги позивачів визнає повністю, не заперечує проти їх задоволення.

Порядок судочинства у справах про встановлення юридичних фактів врегульовано статтями 315-319 ЦПК. Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду за таких умов: 1) факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій; 2) для визначення юридичного характеру факту потрібно з'ясувати мету, для якої необхідне його встановлення; 3) встановлення факту не має бути пов'язано з наступним вирішенням спору про право, підвідомчого суду; 5) заявник не має іншої можливості одержати чи поновити документи, які посвідчують факт, що має юридичні наслідки. Наявність спору про право, не підвідомчого судам, не є перешкодою для судового встановлення юридичного факту. Чинним законодавством не передбачений інший позасудовий порядок встановлення юридичних фактів.

Стосовно вимоги позову про встановлення юридичного факту - того, що позивач ОСОБА_1 є матір'ю ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 і дружиною ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_6, суд з'ясував наступне.

Оскільки позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом для захисту свого права на одержання свідоцтва про право на спадщину після смерті чоловіка та сина, це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану вирішити неможливо з-за смерті спадкодавця, а також у зв'язку з різними мовами документів - свідоцтва про народження - російською, а паспорти і свідоцтво про смерть - українською, з матеріалів справи не вбачається, що встановлення факту за даною заявою пов'язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, тому суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з метою захисту цивільного права позивача щодо визнання родинних відносин між нею та її чоловіком та сином, прізвище якої у документах не збігається з написанням цього ж прізвища у документах її чоловіка та сина.

Що стосується вимог позову про визнання права власності, судом встановлено наступне.

Пленумом Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» роз'яснено щодо правовідносин, що виникли до прийняття 15.04.1991 року Закону України «Про власність», - застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, спори щодо майна колгоспного двору, яке було придбане до вказаної дати, мають вирішуватися за нормами, що врегульовували власність цього двору, а саме: право власності на майно, що належало колгоспному двору і зберігалося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні.

Відповідно до ст.120 ЦК України в редакції 1963 року, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Володіння, користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснювалося за згодою всіх членів двору. Розмір частки члена колгоспного двору встановлювався з огляду на рівність часток всіх членів двору, включаючи неповнолітніх та непрацездатних (ч.2ст.123 ЦК України в редакції 1963 року).

Відповідно до ст.ст.1216,1220 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, а відповідно до ст.1268ч.5 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, - вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття.

Згідно вимог діючого законодавства на час розгляду справи, порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом (ч. 4 ст. 182 ЦК України).

Відносини, пов'язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно всіх форм власності, їх обмежень та правочинів щодо нерухомості, регулює Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 1 липня 2004 року N 1952-IV, із змінами і доповненнями.

Відповідно до абзацу другого частини другої статті 15 названого Закону, перелік документів для здійснення державної реєстрації прав визначається у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.2011 року № 703.

За п.26 Порядку для проведення державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, необхідними документами є ті, що підтверджують виникнення, перехід або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, є укладений в установленому законом порядку договір, свідоцтво про право власності на спадщину, свідоцтво про право власності на нерухоме майно, державний акт на право власності на земельну ділянку, рішення суду, що набрало законної сили щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно, а також інші документи, визначені пунктом 27 Порядку.

Згідно ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового права або майнового права та інтересу. Відповідно до п.1ч.2ст.16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути їх визнання.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної та творчої діяльності.

Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також - в разі втрати ним документу, який засвідчує його право власності.

За результатом розгляду даної справи судом встановлено, що в даному випадку мають місце обставини, передбачені ст.392 ЦК України, оскільки позивачі, будучи членами колгоспного двору, є власниками - кожен по 1 / 6 частині житлового будинку з господарськими будівлями і дворовими спорудами при ньому, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, та не можуть зареєструвати своє право власності на цю нерухомість у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу, тому, внаслідок цього порушуються їхні права, як власників, користуватися, володіти та розпоряджатися своїм нерухомим майном в повному обсязі, і це порушене право потребує захисту у судовому порядку.

Крім того, підлягає захисту право позивача ОСОБА_1 на визнання за нею права власності на спадкове майно, як за спадкоємцем після смерті сина та чоловіка. Позивач ОСОБА_3 відмовився від прийняття спадщини після смерті свого батька ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 на користь дружини померлого - позивача ОСОБА_1, (спадкова справа, а.с.5), тому вона має 5 / 12 часток цього житлового будинку, оскільки з-за відсутності правовстановлюючих документів на нього, які не були оформлені спадкодавцями за життя, нотаріально оформити це право власності у порядку спадкування вони не можуть.

Відповідно до ст.ст.1216, 1220, 1268ч.5 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Таким чином, розглянувши спір всебічно, повно та об'єктивно на підставі вищевикладених письмових доказів, суд дійшов висновку, що право власності позивачів на нерухоме майно, зазначене у позові, підтверджується вищевикладеними відомостями та доказами, а також іншими доказами, дослідженими судом, що містяться в матеріалах справи, відповідач це право визнає, суд не вбачає відомостей про те, що визнанням цього права власності за позивачами буде порушене право третіх осіб, оскільки воно ніким й нічим не спростоване.

Керуючись ст.41 Конституції України, ст.ст.1-5,9-13,15,16,20, 316-319, 321, 328, 392,1216-1218,1220-1223,1225,1233-1236,1268,1270,1296 ЦК України,ст.ст.1,2,12,13,76-84,89,95,247ч.2,

258-259,263-266,273,352,354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Василівської сільської ради Болградського району Одеської області про визнання права власності та встановлення факту родинних відносин - задовольнити в повному обсязі.

Встановити факт того, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7, - є чоловіком та дружиною.

Встановити, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, є матір'ю ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 у віці 25 років.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, як за спадкоємцем за законом, - право власності на 1 / 12 частину житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, та яка належала її сину - спадкодавцю ОСОБА_4, що помер ІНФОРМАЦІЯ_7.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, як за спадкоємцем за законом, - право власності на 5 / 12 частин житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, та які належали її чоловікові - спадкодавцю ОСОБА_5, що помер ІНФОРМАЦІЯ_6.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, як за членом колгоспного двору - право власності на 1 / 6 частину житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, як за членом колгоспного двору - право власності на 1 / 6 частину житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, як за членом колгоспного двору - право власності на 1 / 6 частину житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення суду може бути оскаржене учасниками справи, а також особами, що не брали участі у справі (якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки) - повністю або частково, - шляхом подання Апеляційної скарги до Апеляційного суду Одеської області у письмовій формі з дотриманням вимог ст.356 ЦПК України, - протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту; учасником справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - з дня отримання копії повного тексту рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі його пропуску й з інших поважних причин.

Законної сили рішення суду набирає після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

В разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або ухвалення постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: bg.od.court.gov.ua.

Відповідно до п.п.15.5п.15ч.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повний текст рішення складено 26.02.2019 року.

Суддя А.В. Кравцова