Справа № 473/912/19
Провадж.№ 2/481/252/2019
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

16.09.2019 року Новобузький районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Вжещ С.І.,

при секретарі Юхименко Т.М.,

за участю відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новий Буг в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів, стягуваних на утримання неповнолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В:

27.02.2019 року ОСОБА_2 звернувся до Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області з позовом до ОСОБА_4 про зменшення розміру стягуваних аліментів на утримання їх спільної доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частини всіх видів заробітку доходу на 1/6 частину всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В обґрунтування поданого позову, ОСОБА_2 послався на те, що з 2011 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6 , від якого у них ІНФОРМАЦІЯ_4 народивлась донька ОСОБА_7 , яка перебуває на його утриманні. Крім того, він утримує доньку дружини від попереднього шлюбу ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка навчається у вищому навчальному закладі на контрактній основі, має на утриманні непрацездатних батьків, відтак розмір стягуваних аліментів на утримання доньки ОСОБА_22 має бути зменшеним.

Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 28.03.2019 року цивільну справу № 473/912/2019 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів, стягуваних на утримання неповнолітньої дитини, направлено до Новобузького районного суду Миколаївської області на підставі п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України.

Ухвалою Новобузького районного суду Миколаївської області від 25.04.2019 року справу прийнято до розгляду в порядку загального позовного провадження та призначене підготовче судове засідання на 21.05.2019 року.

Ухвалою суду від 21.05.2019 року закрите підготовче провадження у справі та призначена справа до розгляду на 13.06.2019 року, та в подальшому відкладена до 07.08.2019 року , у зв`язку з неявкою сторін.

14.03.2019року від відповідача ОСОБА_9 на адресу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області надійшов відзив, відповідно до якого вона у задоволенні позову ОСОБА_2 просила відмовити, оскільки визначений позивачем розмір аліментів не буде забезпечувати гармонійний розвиток їх спільної доньки ОСОБА_22, також вважала, що позивачем належним чином не обгрунтований та недоведений позов про зменшення розміру аліментів.

В судові засідання позивач ОСОБА_2 жодного разу не з`явився, подавав заяви про розгляд справи в його відсутність, мотивуючи тим, що наявні обєктивні обставини його неявки, заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 вважала зменшений відповідачем розмір стягуваних аліментів на утримання малолітньої доньки ОСОБА_22 не відповідає інтересам останньої, а тому просила у його задоволенні відмовити. Зазначивши також, що позивач має суттєву заборгованність по сплаті аліментів на її користь на утримання доньки та не здійснює необхідних дій для її погашення.

Вислухавши пояснення відповідача, перевіривши фактичні обставини справи належними і допустимими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку, суд, керуючись принципом верховенства справа, приходить до висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2 , виходячи з наступного.

В ході розгляду справи встановлено, що рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 18 квітня 2005 року позов ОСОБА_4 задоволено та вирішено стягувати щомісячно з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання доньки ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, починаючи з 16 березня 2005 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частинами першою - третьою ст.181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

За правилами ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до частини першої статті 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Як роз`яснено у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до статті 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з нормами ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Стаття 76 ЦПК України передбачає, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч.4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а відповідно до ч. 2 ст.78 цього ж Кодексу обставини справи, які за законом мають бути підтверджені засобами доказування, не можуть бути підтверджені іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.95 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

Таким чином, виходячи з пред`явлених ОСОБА_2 вимог, він повинен довести факт знаходження на його утриманні другої доньки ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та доньки дружини ОСОБА_12 , та матері ОСОБА_13 , яка проживає в АДРЕСА_1 , що випливає із загального правила, встановленого ст. 81 ЦПК України, про обов`язковість доведення стороною спору тих обставин, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Так, в обгрунтування доводів щодо погіршення майнового стану, а з цим наявності підстав для зменшення розміру аліментів, позивач посилається на те, що 19.01.2011 року він уклав новий шлюб з громадянкою ОСОБА_14 (а.с. 71). У вказаному шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася донька ОСОБА_7 , і позивач ОСОБА_2 являється її батьком (а.с. 8). Крім того, у його нової дружини ОСОБА_12 від попереднього шлюбу також є повнолітня дочка ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка навчається на контрактній формі в Одеському державному університеті внутрішніх справ, вартість навчання на один рік (один курс) 12 716,00 грн. (а.с. 9-11).

При цьому, як зазначено у позові, позивач надає допомогу в утриманні своїм батькам: матері ОСОБА_13 , 1959 р.н., яка є інвалідом ІІІ групи та отримує пенсію по інвалідності у розмірі 784 грн. на місяць та батькові ОСОБА_15 , 1958 р.н., який досяг пенсійного віку, однак пенсію ще не оримує (а.с. 13,14). Сам же позивач ОСОБА_2 та його дружина ОСОБА_6 , офіційно ніде не працюють, остання, крім того, будь-яку державну допомогу не отримує (а.с. 12).

З наданих відповідачкою документів вбачається, що після розлучення з позивачем вона з 15.01.2011 року перебувала у шлюбі з ОСОБА_16 до ІНФОРМАЦІЯ_5 року, коли шлюб міжними було розірвано (а.с.30). У вказаному шлюбі у неї народився ІНФОРМАЦІЯ_4 син ОСОБА_17 . Сім`я відповідачки, у складі її двох дітей (дочки ОСОБА_10 та сина ОСОБА_18 ) відноситься до малозабезпечених, у зв`язку з чим їй призначено відповідну державну соціальну допомогу, розмір якої складає 3614,23 грн. на місяць (а.с.32).

Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, зробленого головним державним виконавцем Вознесенського МРУ Юр`євою К.Е., станом на лютий 2019 року ОСОБА_2 має заборгованість зі сплати аліментів у загальному розмірі 46 308 грн. 60 коп. При цьому, відповідачкою підтверджено сплату позивачем востаннє аліментів у березні 2019 року на загальну суму 2050 грн. (а.с.33-37).

Давши оцінку приведених дослідженим доказам суд дійшов висновку, що всупереч вимогам ст. 12, 81 ЦПК України позивач ОСОБА_2 не довів у судовому порядку зміни у його сімейному стані, які свідчать про достатність підстав для зменшення розміру стягуваних аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зокрема, суд критично відноситься до посилання позивача на те, що на його утриманні перебуває повнолітня дочка нової дружини, яка навчається на платній основі у вищому навчальному закладі, оскільки дана дочка проходить навчання у заочній формі, а тому має можливість працювати, при цьому, за змістом договору № 428/б від 14.08.2018 року, вона сама являється одержувачем і замовником платної освітньої послуги. Доказів, що саме позивач несе будь-які витрати, пов`язані з навчанням падчерки, суду надані не були, так само як і не зазначена участь в утриманні повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, її біологічного батька.

Народження у новому шлюбі позивача дочки ОСОБА_19 , 2015 р.н., не є підставою вважати, що вона перебує, на його утриманні, оскільки доказів про це останнім не надано, через те, що довідка про склад сім`ї, видана Щербанівською сільською радою Вознесенського району Миколаївської області № 191 14.02.2019 року на ім`я ОСОБА_6 , цього не доводить (а.с.5). Також народження дитини в шлюбі позивача не є самодостатньою підставою для задоволення його позовних вимог, оскільки такі ж самі сімейні обставини змінилися й у родині відповідачки, де вона також народила у новому шлюбі іншу дитину, сина ОСОБА_18 , 2013 р.н., і очевидно, що теж несе витрати на його утримання.

Як вбачається зі змісту позову, позивач та його дружина мають періодичні заробітки, однак розміри доходів від них ОСОБА_2 не вказав.

Не надав позивач і жодних доказів його непомірних витрат на оплату житлово-комунальних послуг та утримання будинку та утримання своїх батьків, які проживають за іншою адресою, ніж він та не входять до складу його сім`ї.

Крім того, суд критично відноситься до доводів позивача стосовно того, що матеріальні інтереси його падчерки ОСОБА_20 та рідної дочки ОСОБА_21 , якими він нарівні опікується, більш ущемлені, у порівняні з його дочкою ОСОБА_22, на яку сплачуються ним аліменти, оскільки, як видно з приведених вище даних розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, останній має станом на 01.02.2019 року борг у розмірі 46308,60 грн. З історії нарахувань та виплат позивачем аліментів видно, що за період з січня 2007 року по вересень 2009 року ним взагалі не сплачувалися аліменти, а надалі платежі від нього хоч і надходили, але не з місячною періодичністю, яка встановлена за рішенням суду, та у розмірах, які у двічі, та більше разів були менші ніж встановлені законом за місяць.

Інших підстав, які визначені приписами ст. 192 СК України та пов`язані з можливістю зменшення розміру присуджених аліментів, позивач не навів.

Керуючись ст.ст. 258-259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів, стягуваних на утримання неповнолітньої дитини, залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано.

У разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення, апеляційна скарга подається у той же строк з дня виготовлення повного тексту рішення.

Повний текст рішення виготовлений 26.09.2019 року.

Суддя Вжещ С.І.