Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 280/1517/18
Провадження № 2/280/226/19
РІШЕННЯ

Іменем України

23 вересня 2019 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області в складі :

Головуючого судді Василенка Р.О.

із секретарем - Бех І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощенному порядку з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Коростишівської міськради про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого вказав, що 07.04.2017 направив до Коростишівської міськради заяву про надання дозволу на виготовлення документації з землеустрою про відведення земельної ділянки орієнтовним розміром 0,12га для ведення садівництва, однак 23.06.2017 Коростишівською міською радою прийнято рішення про відмову в задоволенні заяви і 12.04.2018 Коростишівським райсудом такі дії відповідача щодо позбавлення ОСОБА_1 бути присутнім при розгляді його заяви були визнані неправомірними та зобов`язано розглянути заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 07.04.2017 з участю останніх.

Таким чином, відповідач прийнявши неправомірне рішення завдав матеріальні збитки пов`язані з поданням і розглядом заяв їх оскарженням в суді, складанням та поданням позовної заяви і стороні на користь якої постановлено рішення суду сплачується іншою стороною компенсація за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять і через відмову в досудовому вирішенні спору позивач змушений відриватись від звичайних занять для підготування та розгляду позову в суді, тобто позивачу завдано матеріальну шкоду яку оцінює у 2836грн., але просить стягнути 1836грн. Також вказує, що позивачу завдано матеріальну шкоду у вигляді позбавлення права отримання землі у власність та отримання доходу від використання землі. Факт незаконної діяльності відповідача підтверджено рішенням суду і не підлягає доведенню.

Відповідачем, діями щодо відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, також завдано позивачу ОСОБА_1 моральної шкоди яка полягає у виникненні негативного для нього явища, зокрема необхідності неодноразового повторного звернення для вирішення вказаного питання, витрачання особистого часу тощо для відновлення свого порушеного права, що негативно відобразилось на його психоемоційному стані.

Враховуючи викладене просить стягнути з відповідача на користь позивача ОСОБА_3 моральну шкоду в сумі 60000грн. та матеріальні збитки пов`язані з поданням і розглядом даної позовної заяви в сумі 1000грн.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, обґрунтувавши її викладеними в позовній заяві доводами, в подальшому подав заяву про розгляд справи без його участі, а тому суд продовжив розгляд справи без участі позивача.

Представник відповідача позов не визнала, суду пояснила, що ніякої моральної шкоди позивачам не завдано, в подальшому надали заяву про розгляд справи без їх участі, а тому суд продовжив розгляд справи без участі останніх.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши надані сторонами докази, на засадах змагальності в межах позовних вимог, вважає, що позов не підлягає до задоволення зі слідуючих підстав.

Так, судом встановлено, що рішенням Коростишівського райсуду від 12.04.2018 у справі № 280/1059/17 задоволено позовні вимоги ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити дії. Визнано неправомірними дії Коростишівської міської ради у відмові в наданні дозволу на виготовлення документації із землеустрою про відведення земельної ділянки орієнтовним розміром 0,12га для передачі у приватну власність для ведення садівництва з підстав вказаних в рішенні № 172 та № 174 від 23.06.2017 та зобов`язано Коростишівську міськраду розглянути заяви ОСОБА_3 та ОСОБА_2 від 07.04.2017 про надання дозволу на виготовлення документації із землеустрою про відведення земельної ділянки орієнтовним розміром 0,12га для передачі у приватну власність для ведення садівництва з участю ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Стосовно позовних вимог ОСОБА_3 щодо стягнення витрат пов`язаних з розглядом іншої справи, то вказане питання вирішується в межах розгляду справ де такі витрати були понесені, а не є предметом розгляду окремого позову про відшкодування матеріальної шкоди.

Відповідно до ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Однак ця норма встановлює лише загальні правові засади відшкодування зазначеної шкоди.

Відповідно до ч.1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості ( ч. 3 ст. 23 ЦК України).

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» за №4 від 31.03.1995 ( далі Постанова) під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Також, згідно п.п.2 п.5 вище вказаної Постанови відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Виходячи з викладеного та аналізу вказаного законодавства, то позовні вимоги ОСОБА_3 щодо відшкодування моральної шкоди внаслідок неправомірних дій відповідача також задоволенню не підлягають, оскільки не зазначено жодних обґрунтувань в чому полягає ця шкода та з яких міркувань виходили визначаючи її розмір, а посилання позивача лише на факт визнання дій неправомірними в даному випадку не є достатнім для відшкодування моральної шкоди.

Крім цього, відповідно до судової практики Європейського суду з прав людини (рішення від 25.10.1993 у справі «Гольм проти Швеції», від 29.11.1996 у справі «Саундерс проти Сполученого Королівства», від 25.07.2001 у справі «Перна проти Італії», від 13.07.2006 у справі «Сілін проти України» визнання порушення прав особи неправомірними діями інших осіб само по собі є достатньою справедливою сатисфакцією за моральну шкоду спричинену такими діями.

Інші вимоги позивача щодо стягнення витрат пов`язаних з поданням і розглядом даної позовної заяви є похідними від вимог щодо відшкодування моральної шкоди і також задоволенню не підлягають.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 4,10,12,13, 258,259263,264,265-268 ЦПК України, на підставі ст. 56 Конституції України, ст. 22,23, 1166,1167 ЦК України суд,-

ухвалив:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до Коростишівської міськради про відшкодування матеріальної та моральної шкоди відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Коростишівський районний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складене 03.10.2019.

Суддя Р.О. Василенко