Постанова

Іменем України

26 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 755/14463/15-ц

провадження № 61-36232св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Литвиненко І. В. (суддя-доповідач), Висоцької В. С., Фаловської І. М.,

учасники справи:

особа, яка подала касаційну скаргу - Асоціація українських банків,

заявник - ОСОБА_1 ,

заінтересовані особи - Публічне акціонерне товариство «Фідобанк»,

розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження касаційну скаргу представника Асоціації Українських банків - Сугоняко А. О. на ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 18 вересня 2017 року у складі судді Оніщук М. І. у справі за заявою ОСОБА_1 , учасник третейського розгляду: Публічне акціонерне товариство «Фідобанк» про скасування рішення третейського суду,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст заяви

Заявник, ОСОБА_1 , звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва із заявою, в якій просив суд постановити ухвалу про повне скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 28 квітня 2015 року у справі № 706/15 за позовом ПАТ «ФІДОБАНК» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що така справа є непідвідомча третейському суду, оскільки стосується спору щодо захисту прав споживача, у тому числі споживачів послуг банку.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 24 травня 2017 року в задоволенні заяви про залучення Асоціації українських банків до участі в даній справі як третьої особи відмовлено.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 24 травня 2017 року заяву ОСОБА_1 задоволено, рішення третейського суду від 28 квітня 2015 року скасовано.

У червні 2017 року Асоціація українських банків подала до суду апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції про скасування рішення третейського суду.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 18 вересня 2017 року в прийнятті апеляційної скарги Асоціації українських банків відмовлено та повернуто апеляційну скаргу особі, яка її подала.

Апеляційний суд виходив із того, що ні третейський суд, ні суд першої інстанції не вирішували питання про права та обов`язки Асоціації українських банків, а тому право на оскарження ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 24 травня 2017 року про скасування рішення третейського суду в Асоціації українських банків відсутнє.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У вересні 2017 року Асоціація українських банків подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 18 вересня 2017 року про відмову в прийнятті апеляційної скарги та просить скасувати ухвалу апеляційного суду як таку, що прийнята з порушенням норм процесуального права.

Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд неправильно застосував норми процесуального права та не звернув увагу на те, що Асоціацією українських банків було подано заяву до суду першої інстанції про залучення до участі в справі в якості третьої особи, а не особи, відносно якої третейський суд своїм рішенням вирішив питання про його права та обов`язки. Відмова в залученні Асоціації українських банків до участі в справі ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва призвела до того, що судом першої інстанції не розглянуто суттєвих обставин справи та прийнято неправильне рішення.

Відзив на касаційну скаргу іншими учасниками справи не подано

Рух справи в суді касаційної інстанції.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09 жовтня 2017 року відкрито касаційне провадження у цій справі та витребувано її матеріали із Дніпровського районного суду міста Києва.

Статтею 388 Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ «Про внесення змін до ГПК України, ЦПК України, КАС України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року, визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

14 червня 2018 року справу № 755/14463/15-ц Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ передано до Верховного Суду.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Судами встановлено, що 28 квітня 2015 року Постійно діючим Третейським судом при Асоціації українських банків у справі № 706/15 за позовом ПАТ «Фідобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості було прийнято рішення, відповідно до якого стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Фідобанк» заборгованість у сумі 491 079 доларів США 59 центів США, що згідно курсу НБУ станом на 01 квітня 2015 року становить 11 516 495, 55 грн та пеню у сумі 74 778, 96 грн; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Фідобанк» третейський збір у сумі 25 500,00 грн.

Судом встановлено, що рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків ухвалено на підставі укладеного між Відкритим акціонерним товариством «Акціонерний комерційний банк «Престиж» (правонаступником всіх прав та обов`язків якого є Публічне акціонерне товариство «Фідобанк») та ОСОБА_1 кредитного договору від 10 квітня 2007 року№ 014/1581/74/01881, додаткової угоди № 1 до кредитного договору з фізичною особою від 10 квітня 2007 року № 014/1581/74/01881, укладеного 14 січня 2010 року між ПАТ «Ерсте Банк» (правонаступником всіх прав та обов`язків якого є ПАТ «Фідобанк») та ОСОБА_1 .

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (частина перша статті 263 ЦПК України).

Під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частини першої статті 292 ЦПК України 2004 року сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не приймали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

При подачі апеляційної скарги особою, яка не має передбаченого статтею 292 ЦПК України в редакції, чинній на момент подачі апеляційної скарги, права на апеляційне оскарження, в тому числі особою, яка не брала участі в справі, про права та обов`язки якої суд першої інстанції питання не вирішував, суддя-доповідач відповідно до цієї норми та частини третьої статті 297 ЦПК України в указаній редакції постановляє ухвалу про відмову в прийнятті апеляційної скарги.

На стадії апеляційного провадження, під час якої вирішується питання про можливість прийняття апеляційної скарги особи, яка не брала участі у справі, та яка вважає, що ухваленим рішенням порушено її права та обов`язки, суд апеляційної інстанції встановлює, чи дійсно мало місце порушення таких прав та обов`язків, виходячи з ухваленого рішення, та в залежності від встановленого вчиняє відповідні процесуальні дії.

Встановлено, що Третейський суд при Асоціації українських банків в силу своїх повноважень та компетенції не може виступати учасником цивільного процесу при розгляді справ, пов`язаних з оскарженням рішення третейського суду.

Крім того, відповідно до норм цивільно-процесуального законодавства Третейський суд при Асоціації українських банків неправомочний оскаржувати рішення судів у справах, що стосуються скасування рішення Третейського суду при Асоціації українських банків.

У пункті 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року № 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» роз`яснено, що при поданні апеляційної скарги особою, яка не має передбаченого статтею 292 ЦПК права на апеляційне оскарження, у тому числі особою, яка не брала участі у справі, про права та обов`язки якої суд першої інстанції питання не вирішував, подання скарги на ухвалу суду, що не підлягає апеляційному оскарженню, суддя-доповідач відповідно до цієї норми та частини третьої статті 297 ЦПК постановляє ухвалу про відмову в прийнятті апеляційної скарги.

Оскільки Асоціація українських банків не була учасником третейського розгляду, а суд першої інстанції при розгляді заяви ОСОБА_1 про скасування рішення третейського суду не вирішував питання про права та обов`язки Асоціації українських банків, обґрунтованим є висновок апеляційного суду про наявність правових підстав для відмови у прийнятті апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції про скасування рішення третейського суду.

На підставі викладеного, апеляційний суд дійшов правильного висновку, що питання щодо прав та обов`язків Асоціації українських банків у даній справі судом не вирішувались, а посилання на порушення позитивної ділової репутації Асоціації українських банків скасуванням рішення Третейського суду при Асоціації українських банків не свідчить про порушення судом їх прав чи законних інтересів.

Доводи касаційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки зводяться до незгоди з оскаржуваними судовими рішеннями.

Ураховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про наявність передбачених частиною третьою статті 401 ЦПК України підстав для залишення касаційної скарги без задоволення, а оскаржуваного судового рішення - без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Асоціації українських банків залишити без задоволення.

Ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 18 вересня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:І. В. Литвиненко

В. С. Висоцька

І. М. Фаловська