Справа № 658/1243/18
(провадження № 2/658/57/19)
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2019 року м.Каховка

Каховський міськрайонний суд Херсонської області в складі:

головуючого-судді Подіновської Г.В.

за участю секретарів Півкач Д.М., Марчук В.І.,

представника позивача - ОСОБА_1,

позивача ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Каховка Херсонської області цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем 26.04.2010 року укладено кредитний договір б/н, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку на загальну суму 1500,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобовязання за договором, внаслідок чого станом на 15.03.2018 року заборгованість за договором становить 93709,31 грн., та складається з заборгованості за кредитом 1314,83 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом 82568,95 грн., заборгованості за пенею та комісією 4886,99 грн., штрафу (фіксована частина) 500,00 грн., штрафу (процентна складова) 4438,54 грн.

Оскільки відповідач ОСОБА_2 свої зобовязання перед банком не виконує, позивач був вимушений звернутися до суду з вказаним позовом та просив стягнути на свою користь з ОСОБА_2 загальну суму заборгованості в сумі 93709,31 грн. та судові витрати.

В судовому засіданні представник позивача на задоволенні позовних вимог наполягав у повному обсязі, надав відповідь на відзив, письмові заперечення.

Відповідач, представник відповідача у судовому засідання проти задоволення позовних вимог заперечували, надали відзив на позовну заяву, у відповідності до якого просили відмовити у задоволенні позовної заяви та застосувати позовну давність.

Дослідивши письмові докази, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, представника відповідача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково за наступних підстав.

Згідно зі ст.ст. 634, 638 ЦК України, відповідач, підписавши Заяву, прийняла пропозицію позивача та приєдналася до договору, умови якого викладені в Заяві, Тарифах банку (даліТарифи; а.с. 11) та Умовах та правилах надання банківських послуг (далі Умови; а.с. 7, 8).

З умовами такого договору відповідач була ознайомлена, на що вказує її підпис в Заяві.

Таким чином, між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем 26.04.2010 року укладено кредитний договір б/н, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку на загальну суму 1500,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 11-36).

Указаний договір, відповідно до ст. 629 ЦК України, є обовязковим для виконання сторонами.

Як встановлено ст.ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України, за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець), зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідач кредитом користувалася, проте порушила зобовязання щодо повернення кредиту, сплати процентів, внаслідок чого, відповідно до розрахунку станом на 15.03.2018 року заборгованість за договором становить 93709,31 грн., та складається з заборгованості за кредитом 1314,83 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом 82568,95 грн., заборгованості за пенею та комісією 4886,99 грн., штрафу (фіксована частина) 500,00 грн., штрафу (процентна складова) 4438,54 грн. (а.с. 8-10).

Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, в установлений строк (ст. 526 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) ст. 610 ЦК України.

Суд вважає, що Банк виконав свої зобовязання за договором, надавши відповідачу платіжну картку із встановленим кредитним лімітом, а відповідач користувалася кредитними коштами, проте неналежним чином виконувала зобовязання за кредитним договором.

Так, строк дії картки це період, протягом якого картка дійсна, тобто поки вона дійсна, вона обслуговується. В свою чергу, неактивною карткою клієнт не зможе скористуватись для жодної цілі. Прострочена картка втрачає своє значення. В ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» стандартний строк дії кредитної картки обмежується чотирма роками. Враховуючи викладене, термін дії картки, отриманої відповідачем 26.04.2010 року закінчився в останній день березня 2014 року, а позивач звернувся з позовом до суду 06.04.2018 року, тобто після спливу трирічного терміну загальної позовної давності.

Відповідно до ч.3 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Позовна давність згідно ст.256 ЦК України - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Згідно ст.253ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, що визначено частиною 1 статті 261 ЦК України.

Оскільки договір встановлює окремі зобов'язання, які деталізують обов'язок відповідача повертати отримані протягом певного періоду (місяця) кошти до певної дати наступного місяця та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право позивача вважається порушеним з моменту порушення відповідачем терміну внесення чергового платежу. А відтак, перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) відповідачем обов'язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу.

Такий підхід відповідає правовій позиції, сформульованій Верховним Судом України у постанові від 6 листопада 2013 року у справі № 6-116цс13. Аналогічні висновки були сформульовані Верховним Судом України, зокрема, у постановах від 19 березня 2014 року у справі № 6-20цс14, від 12 листопада 2014 року у справі № 6-167цс14, від 3 червня 2015 року у справі № 6-31цс15, від 30 вересня 2015 року у справі № 6-154цс15, від 29 червня 2016 року у справі № 6-272цс16, від 23 листопада 2016 року у справі № 6-2104цс16 і від 14 грудня 2016 року у справі № 6-2462цс16.

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться в статтях 252 - 255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Відповідно до положень ст.254 ЦК України строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку, а строк, що визначений місяцями, - у відповідне число останнього місяця строку.

Останній раз відповідач отримала кошти з карткового рахунку 01 березня 2012 року, заборгованість вважається простроченою через 55 днів. Право вимоги виникло з 25 квітня 2012 року, а остання оплата нею була здійснена 11 вересня 2012 року (а.с. 82-87).

Сторони строк договору окремо не визначили, а погодили строк кредитування та термін закінчення кредитування, які збігаються з строком дії картки, а також термін щомісячного виконання зобов'язання.

Останній раз відповідач отримала кредитні кошти 01 березня 2012 року. Пільговий термін повернення коштів становить 90 днів.

Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок, у даному випадку через 90 днів після отримання останнього періодичного платежу, а саме 01 червня 2012 року, саме з цієї дати розпочався перебіг три річного строку позовної давності для основного зобовязання, який сплив 01 червня 2015 року, та перебіг річного строку позовної давності для стягнення пені та штрафу, який сплив 01 червня 2013 року, в той час позовна заява датована 06 квітня 2018 року. Позивач звернувся до суду після спливу загальної та спеціальної позовної давності щодо заборгованості за кредитом.

Заборгованість за кредитом у розмірі 1314,83 грн. знаходиться поза межами загального строку позовної давності.

Заборгованість 4886,99 грн. заборгованість за пенею та комісією, 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 4438,54 грн. штраф (процентна ставка) знаходиться поза межами спеціального строку позовної давності.

Щодо правомірності нарахування позивачем відсотків на виставлені до сплати та не погашені проценти та санкції, які були нараховані та включено до розміру позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.2.1.1.12.6 Умов та правил надання банківських послуг, на які посилається позивач, банк має право нараховувати відсотки в розмірі, встановленому тарифами, на боргові зобовязання за «кредитом». Термін «кредит» визначено у ст.1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», відповідно до якої кредит це кошти, які надаються у позику юридичній або фізичній особі на визначений строк та під процент. З огляду на визначення терміну «кредит», нарахування позивачем відсотків на відсотки та штрафні санкції у вигляді пені і штрафу є порушенням умов договору та ст.1048 ЦК України, згідно якої позикодавець має право на одержання від позичальника проценти від суми позики.

Крім того, у п.2.1.1.12.7.3 Умов та правил надання банківських послуг, на які посилається позивач, передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання Клієнтом зобов'язання зі сплати відсотків за користування Кредитом, в розмірі, зазначеному в Пам'ятці Клієнта / Довідці про умови кредитування та Тарифах, Позичальник сплачує Банку штраф в розмірі 100% від розміру неналежно сплачених відсотків, встановлених в Пам'ятці Клієнта / Довідці про умови кредитування та Тарифах. Сплата штрафу здійснюється Позичальником за кожний місяць такого порушення, починаючи з останнього місяця належного виконання Клієнтом зобов'язання зі сплати відсотків за користування Кредитом.

Виходячи з умов договору подвійне нарахування відсотків є штрафом, а не відсотками за користування кредитом. Нарахування ж відсотків на штрафні санкції взагалі не передбачено Умовами та правилами надання банківських послуг.

Остання кредитна картка, яку отримала ОСОБА_2 була терміном дії до 01.11.2015 року.

Враховуючи дату звернення позивача, загальний розмір відсотків за користуванням кредиту у період з 06.04.2015 року по 06.04.2018 року становить 810,08 грн.

Враховуючи наведене стягненню з відповідача на користь позивача підлягають заборгованість за процентами за користування кредитом у розмірі 810,08 грн.та згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, пропорційно розміру задоволених позовних вимог сплачений позивачем судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 265, 271-273, 280-284, 289 ЦПК України, ст.ст. 525, 526, 530, 1050, 1054 ЦК України,

в и р і ш и в:

Позов Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (місце знаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, ) заборгованість по процентам за користування кредитом у сумі 810,08 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (місце знаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, ) судовий збір у розмірі 15,33 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Херсонського апеляційного суду через Каховський міськрайонний суд Херсонської області.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складене 25.02.2019 року.

Суддя: Г. В. Подіновська