Постанова

Іменем України

13 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 766/16385/17

провадження № 61-45176св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Білоконь О. В., Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф., Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_3,

представник позивача - ОСОБА_4,

відповідач - комунальний вищий навчальний заклад «Херсонська академія неперервної освіти» Херсонської обласної ради,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу комунального вищого навчального закладу «Херсонська академія неперервної освіти» Херсонської обласної ради на рішення Херсонського міського суду Херсонської області, у складі судді Хайдарової І. О.,

від 15 червня 2018 року та постанову Апеляційного суду Херсонської області, у складі колегії суддів: Радченка С. В., Вейтас І. В., Приходько Л. А., від 29 серпня 2018 року.

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2017 року ОСОБА_3звернувся до суду з позовом до комунального вищого навчального закладу «Херсонська академія неперервної освіти» Херсонської обласної ради (далі - КВНЗ «Херсонська академія неперервної освіти») про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Позовна заява мотивована тим, що 01 вересня 2015 року між ним та

КВНЗ «Херсонська академія неперервної освіти»було укладено контракт на період з 01 вересня 2015 року до 31 серпня 2016 року. Після закінчення строку дії контракту з ним було укладено новий трудовий договір

від 13 вересня 2016 року, відповідно до пункту 5.1 якого він діє до проведення конкурсу на обрання на посаду науково-педагогічного працівника у поточному навчальному році згідно з пунктом 12

статті 55 Закону України «Про вищу освіту» до 31 серпня 2017 року. Наказом КВНЗ «Херсонська академія неперервної освіти» від 31 серпня 2017 року

№ 78 його було звільнено з посади завідувача кафедри теорії і методики викладання суспільствознавчих і гуманітарних дисциплін на підставі

пункту 2 частини першої статті 36 КЗпП України у зв'язку з закінченням строку трудового договору. Листом відповідача від 08 вересня 2017 року його було повідомлено, що у 2016-2017 роках конкурс за заміщення посади науково-педагогічних працівників не проводився. На думку позивача, відповідач не міг в односторонньому порядку відмовитись від виконання умов трудового договору і звільнити його, оскільки конкурсу, до проведення якого він мав працювати на займаній посаді, проведено не було, а тому строк дії трудового договору не закінчився. 21 серпня 2017 року вчена рада вищого навчального закладу ухвалила нову структуру академії та штатний розпис, у якому була відсутня посада завідувача кафедри теорії і методики викладання суспільствознавчих і гуманітарних дисциплін. Зазначав, що про наступне звільнення відповідач його не попереджав, іншої рівнозначної посади не пропонував, хоча на момент його звільнення вакантними

були 29 посад. 29 серпня 2017 року він звернувся до відповідача із заявою про прийняття його на посаду завідувача кафедри теорії і методики викладання навчальних дисциплін, яка є рівнозначною його посаді. Листом від 19 вересня 2017 року на адвокатський запит відповідачем було надано копію його заяви із відміткою «Відмовити у зв'язку з відсутністю вакансії

01 вересня 2017 року». Відповідно до наказу від 23 серпня 2017 року

№ 75 нова структура академії почала діяти саме з 01 вересня 2017 року, отже станом на дату подання заяви відповідна посада була вакантна, заяву він подав заздалегідь, маючи науковий ступінь доктора філологічних наук та вчене звання професора, отже у нього було переважне право для призначення на цю посаду. Проте, у порушення норм КЗпП України у переведенні на посаду завідувача кафедри теорії і методики викладання навчальних дисциплін йому було відмовлено.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив суд скасувати наказ КВНЗ «Херсонська академія неперервної освіти» від 31 серпня 2017 року

№ 78 у частині його звільнення з посади завідувача кафедри теорії і методики викладання суспільствознавчих і гуманітарних дисциплін на підставі пункту 2 частини першої статті 36 КЗпП України у зв'язку з закінченням строку трудового договору з 31 серпня 2017 року; поновити його на посаді завідувача кафедри теорії і методики викладання суспільствознавчих і гуманітарних дисциплін КВНЗ «Херсонська академія неперервної освіти» з 01 вересня 2017 року; стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу; допустити до негайного виконання рішення суду у частині поновлення на роботі.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 15 червня 2018 року позов ОСОБА_3 задоволено. Скасовано наказ

КВНЗ «Херсонська академія неперервної освіти» від 31 серпня 2017 року

№ 78 у частині звільнення ОСОБА_3 з посади завідувача кафедри теорії і методики викладання суспільствознавчих і гуманітарних дисциплін на підставі пункту 2 частини першої статті 36 КЗпП України у зв'язку із закінченням строку трудового договору з 31 серпня 2017 року. Поновлено ОСОБА_3 на посаді завідувача кафедри теорії і методики викладання суспільствознавчих і гуманітарних дисциплін КВНЗ «Херсонська академія неперервної освіти» з 01 вересня 2018 року. Стягнуто з КВНЗ «Херсонська академія неперервної освіти» на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 41 961,16 грн. Допущено негайне виконання рішення суду у частині поновлення позивача на роботі.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що сторони погодили строк дії контракту, пов'язавши його з настанням події (проведення конкурсу) до певної дати 31 серпня 2017 року. Проте відповідачем зазначений конкурс не був проведений у строки, встановлені трудовим договором, а конкурс був тільки оголошений 29 серпня 2017 року, отже такий конкурс проведено значно пізніше. Суд першої інстанції виходив із того, що відповідач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження того, що він ініціював внесення змін до контракту у зв'язку із непроведенням конкурсу

до 31 серпня 2017 року, оскільки проведення такого конкурсу залежить саме від відповідача, а не від позивача. При цьому судом зазначено, що відсутність у штатному розкладі посади, яку до звільнення займав позивач, не може бути підставою для відмови у задоволенні позову у частині поновлення на роботі.

Короткий зміст постанови апеляційного суду

Постановою Апеляційного суду Херсонської області від 29 серпня 2018 рокуапеляційну скаргу КВНЗ «Херсонська академія неперервної освіти» залишено без задоволення, рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції, зазначивши при цьому, що суд першої інстанції, дослідивши умови трудового договору, правильно встановив, що сторони погодили, що трудовий договір, укладений між ними, діє до проведення конкурсу на обрання на посаду науково-педагогічного працівника у поточному навчальному році згідно зі статтею 55 Закону України «Про вищу освіту» до

31 серпня 2017 року, тобто строк дії контракту обумовлений певною подією. Звільнення позивача із займаної посади було проведено не у зв'язку із закінченням строкового трудового договору, а з ініціативи відповідача, тобто з інших підстав, що є порушенням вимог чинного законодавства.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводи

У касаційній скарзі КВНЗ «Херсонська академія неперервної освіти» просить скасувати оскаржені судові рішення та залишити позов без розгляду, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди неправильно розтлумачили пункт 5.1 трудового договору, укладеного між сторонами, та не взяли до уваги, що спірний трудовий договір за своєю суттю був строковим трудовим договором, умовою закінчення якого є настання певної дати, а посилання у пункті 5.1 трудового договору на проведення конкурсу є загальною умовою для припинення трудових відносин і прийому на роботу науково-педагогічних працівників, передбаченою статтею 55 Закону України

«Про вищу освіту». Суди не застосували положення статей 23, 24 КЗпП України та не звернули увагу на те, що умови припинення трудового договору, а саме дата припинення - 31 серпня 2017 року, були узгоджені сторонами, про що також зазначено у заяві працівника та наказі роботодавця про прийняття на роботу. Судами було встановлено, що позивач не звертався до відповідача із заявою про намір взяти участь у конкурсі на заміщення вакантних посад, отже він не мав наміру на продовження трудових відносин із відповідачем.

Короткий зміст відзиву (заперечень) на касаційну скаргу

У відзиві на касаційну скаргу представник ОСОБА_3 -

ОСОБА_4 просить залишити касаційну скаргу КВНЗ «Херсонська академія неперервної освіти» без задоволення, а оскаржені судові

рішення - без змін, посилаючись на те, що заява позивача та наказ про прийняття на роботу є односторонніми документами, остаточним документом, підписаним обома сторонами, є трудовий договір, який передбачав дві умови припинення його строку - настання визначеної дати та проведення конкурсу. Звільнення до проведення конкурсу є незаконним.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 16 жовтня 2018 року відкрито касаційне провадження за поданою касаційною скаргою.

01 листопада 2018 року справу передано судді-доповідачу.

Ухвалою Верховного Суду від 04 лютого 2019 року справу призначено до судового розгляду колегією у складі п'яти суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

01 вересня 2015 року між КВНЗ «Херсонська академія неперервної освіти» та ОСОБА_3 було укладено контракт з науково-педагогічним працівником (завідувачем кафедри), згідно якого працівник прийнятий на посаду завідувача кафедри теорії і методики викладання суспільствознавчих і гуманітарних дисциплін. Пунктом 7.1 зазначеного контракту визначено строк його дії з 01 вересня 2015 року по 31 серпня 2016 року.

Заявою на ім'я ректора КВНЗ «Херсонська академія неперервної освіти»

від 05 вересня 2016 року ОСОБА_3 підтвердив, що не заперечує про продовження свого перебування на посаді завідувача кафедри теорії і методики викладання суспільствознавчих і гуманітарних дисциплін за контрактом (трудовим договором) з 01 вересня 2016 року по 31 серпня

2017 року.

Наказом КВНЗ «Херсонська академія неперервної освіти» від 13 вересня

2016 року № 97 ОСОБА_3 прийнято на роботу з 13 вересня

2016 року по 31 серпня 2017 року на посаду завідувача кафедри теорії і методики викладання суспільствознавчих й гуманітарних дисциплін. Підставою прийняття наказу вказано заяву ОСОБА_3

13 вересня 2016 року між КВНЗ «Херсонська академія неперервної освіти» та ОСОБА_3 було укладено трудовий договір, у розділі 5 якого визначено строк і порядок розірвання договору, зокрема

пунктом 5.1 встановлено, що цей договір діє до проведення конкурсу на обрання на посаді науково-педагогічного працівника у поточному навчальному році згідно зі статтею 55 Закону України «Про вищу освіту» до 31 серпня 2017 року. У пункті 5.2 контракту передбачено, що договір припиняється в порядку та на умовах, визначених чинним в Україні трудовим законодавством.

Рішенням вченої ради КВНЗ «Херсонська академія неперервної освіти»

від 21 серпня 2017 року № 1 затверджено структуру закладу.

Наказом КВНЗ «Херсонська академія неперервної освіти» від 23 серпня

2015 року № 75 «Про структуру академії» затверджено структуру академії.

У заяві на ім'я ректора КВНЗ «Херсонська академія неперервної освіти»

від 29 серпня 2017 року ОСОБА_3 просив прийняти його на вакантну посаду завідувача кафедри теорії і методики викладання навчальних дисциплін за трудовим договором до проведення конкурсу на заміщення цієї посади в поточному навчальному році з 01 вересня 2017 року. У задоволенні заяви позивачу було відмовлено у зв'язку із відсутністю вакантної посади станом на 01 вересня 2017 року.

Наказом КВНЗ «Херсонська академія неперервної освіти» від 31 серпня

2017 року № 78 ОСОБА_3 звільнено на підставі пункту 2 частини першої статті 36 КЗпП України у зв'язку з закінченням строку трудового договору з 31 серпня 2017 року.

29 серпня 2017 року КВНЗ «Херсонська академія неперервної освіти»оголошено конкурс на заміщення вакантних посад науково-педагогічних працівників, у тому числі на посаду завідувача кафедри теорії і методики викладання навчальних дисциплін. Термін подачі документів визначено до 30 вересня 2017 року включно (до 17-00 год.).

Листом КВНЗ «Херсонська академія неперервної освіти» від 08 вересня 2017 року № 01-07/972 повідомлено, що конкурсу на обрання на посади науково-педагогічних працівників у 2016-2017 роках не проводилось.

Позиція Верховного Суду

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

За положеннями статті 21 КЗпП Українитрудовий договір - це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, дотримуючись внутрішнього трудового розпорядку, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Згідно зі статтею 23 КЗпП Українитрудовий договір може бути: безстроковим, що укладається на невизначений строк; на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; таким, що укладається на час виконання певної роботи.

Строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами.

Підставою для укладення строкового трудового договору на вимогу працівника є його заява про прийняття на роботу, в якій вказуються обставини або причини, що спонукають працівника найматися на роботу за строковим трудовим договором, а також строк, протягом якого він працюватиме.

При укладенні трудового договору на визначений строк цей строк встановлюється за погодженням сторін і може визначатись як конкретним терміном, так і часом настання певної події (наприклад, повернення на роботу працівниці з відпустки по вагітності, родах і догляду за дитиною; особи, яка звільнилась з роботи в зв'язку з призовом на дійсну строкову військову чи альтернативну службу, обранням народним депутатом чи на виборну посаду (або виконанням певного обсягу робіт).

Строк, на який працівник наймається на роботу, обов'язково має бути вказаний у наказі про прийняття на роботу, інакше буде вважатися, що працівник прийнятий на роботу за безстроковим трудовим договором. У трудовій книжці робиться запис без посилання на строковий характер трудових відносин.

Таким чином, порядок оформлення трудових відносин за строковим трудовим договором такий же, як і за безстроковим. Але при цьому факт укладання трудового договору на певний строк чи на час виконання певної роботи повинен бути відображений як у заяві працівника про прийняття на роботу, так і в наказі чи розпорядженні роботодавця, яким оформлюється цей трудовий договір.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є закінчення його строку (пункти 2 і 3 статті 23), крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна із сторін не поставила вимогу про їх припинення.

У частині третій статті 54 Закону України «Про освіту» (у редакції, чинній на момент укладання спірного трудового договору) визначено, що педагогічні та науково-педагогічні працівники приймаються на роботу шляхом укладення трудового договору, у тому числі за контрактом. Прийняття на роботу науково-педагогічних працівників здійснюється на основі конкурсного відбору.

Частиною одинадцятою статті 55 Закону України «Про вищу освіту» передбачено, що під час заміщення вакантних посад науково-педагогічних працівників - завідувачів (начальників) кафедр, професорів, доцентів, старших викладачів, викладачів укладенню трудового договору (контракту) передує конкурсний відбір, порядок проведення якого затверджується вченою радою вищого навчального закладу.

Відповідно до частини дванадцятої статті 55 Закону України «Про вищу освіту» в окремих випадках, у разі неможливості забезпечення освітнього процесу наявними штатними працівниками, вакантні посади науково-педагогічних працівників можуть заміщуватися за трудовим договором до проведення конкурсного заміщення цих посад у поточному навчальному році.

Вирішуючи спір, який виник з трудових відносин, суди попередніх інстанцій неправильно застосували вказані вище норми матеріального права, не врахували, що сторонами (працівником і роботодавцем) погоджено строк дії трудового договору із зазначенням конкретної дати завершення цього строку: до 31 серпня 2017 року.

У заяві від 05 вересня 2016 року ОСОБА_3 висловив намір тимчасово продовжити роботу на посаді завідувача кафедрою

КВНЗ «Херсонська академія неперервної освіти» до 31 серпня 2017 року (а. с. 101). На підставі наказу роботодавця від 13 вересня 2016 року № 97 ОСОБА_3 (який з наказом ознайомився, що засвідчив власним підписом) прийнято на роботу на строк до 31 серпня 2017 року. Строк дії трудового договору визначений сторонами з урахуванням вимог частини дванадцятої статті 55 Закону України «Про вищу освіту», якими передбачено тимчасове заміщення вакантних посад науково-педагогічних працівників у поточному навчальному році.

Судами встановлено, що з 01 вересня 2017 року посада, яку обіймав позивач, не була вакантною, оскільки відповідно до наказу

КВНЗ «Херсонська академія неперервної освіти» від 23 серпня 2015 року № 75 «Про структуру академії» було затверджено нову структуру академії, в якій з нового навчального року була відсутня кафедра теорії і методики викладання суспільствознавчих й гуманітарних дисциплін, яку раніше очолював позивач на підставі строкового трудового договору. Отже, сторони (працівник і роботодавець) погодили закінчення строку дії трудового договору, зазначивши конкретну дату - 31 серпня 2017 року, після якої починається новий навчальний рік. Посилання у

пункті 5.1 трудового договору на строк його дії до проведення конкурсу на обрання на посаду науково-педагогічного працівника у поточному навчальному році є окремою підставою для закінчення строку дії трудового договору, настання якого у справі, яка переглядається, не встановлено. Конкурс на заміщення вакантних посад науково-педагогічних працівників було оголошено відповідачем 29 серпня 2017 року, тобто до закінчення строку дії спірного трудового договору. Позивач не був позбавлений можливості взяти участь в оголошеному конкурсі.

Внаслідок неправильного застосування вищевказаних норм матеріального права суди першої та апеляційної інстанцій дійшли помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Згідно з частиною другою та третьою статті 412 ЦПК України порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення за умови, якщо це порушення призвело до ухвалення незаконного рішення; неправильним застосуванням норм матеріального права, яке є підставою для скасування судових рішень, вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягає застосуванню.

Оскільки фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, повно і всебічно встановлені судами на підставі доказів, досліджених у судовому засіданні, колегія суддів дійшла висновку про можливість ухвалення нової постанови про відмову у задоволенні позову.

За таких обставин рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції підлягають скасуванню з ухваленням нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись статтями 402, 409, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу комунального вищого навчального закладу «Херсонська академія неперервної освіти» Херсонської обласної ради задовольнити частково.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 15 червня

2018 року та постанову Апеляційного суду Херсонської області від 29 серпня 2018 року скасувати.

Відмовити ОСОБА_3 у задоволенні позову до комунального вищого навчального закладу «Херсонська академія неперервної освіти» Херсонської обласної ради про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: О. В. Білоконь

Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта

Ю. В. Черняк