Ухвала

21 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 522/1781/16-ц

провадження № 61-19780св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Журавель В. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідачі: ОСОБА_5, ОСОБА_6,

третя особа - об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Проспект Шевченко, 29-А»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_5 на заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 26 липня 2016 року у складі судді: Погрібного С. О. та рішення апеляційного суду Одеської області від 06 червня 2017 року у складі колегії суддів: Колеснікова Г. Я., Вадовської Л. М., Ващенко Л. Г.,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2016 року ОСОБА_4 звернулась з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок залиття квартири.

Заочним рішення Приморського районного суду м. Одеси від 26 липня 2016 року позов задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 відшкодування майнової шкоди, завданої в результаті залиття квартири, в розмірі 31 174 грн. Стягнуто в рівних частках з ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 витрати, пов'язані із проведенням експертного дослідження у розмірі 2 746,00 грн. Стягнуто в рівних частках з ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 сплачений судовий збір у розмірі 551,21грн. У задоволенні інших вимог відмовлено.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 27 вересня 2016 року у задоволенні заяви ОСОБА_5 про перегляд заочного рішення відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 6 червня 2017 року заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 26 липня 2016 року змінено, викладено резолютивну частину рішення в наступній редакції. Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок залиття квартири задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 відшкодування майнової шкоди, завданої в результаті залиття квартири, в розмірі 31 174 грн. Розподілити судові витрати (по сплаті судового збору в сумі 551,21 грн.) шляхом присудження (стягнення) з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 по 275,6 грн. з кожної. Відмовити у розподілі судових витрат шляхом присудження витрат по сплаті експертного дослідження з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судовий збір за подачу апеляційної скарги в розмірі 606,32 грн.

У червні 2017 року ОСОБА_5 звернулась із касаційною скаргою, у якій просила скасувати оскаржені рішення і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції. При цьому посилалася на те, що судами неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30 червня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі та зупинено виконання рішення апеляційного суду Одеської області від 06 червня 2017 року.

У статті 388 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), в редакції Закону України № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», який набрав чинності 15 грудня 2017 року, передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

На підставі підпункту 6 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України справа передана до Касаційного цивільного суду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що процедура допуску скарг до розгляду та провадження виключно з питань права, на відміну від того, що стосується питань фактів, може відповідати вимогам статті 6 Конвенції, навіть якщо особі не була надана можливість бути особисто заслуханим апеляційним чи касаційним судом, за умови, якщо відкрите судове засідання проводилось у суді першої інстанції і якщо суди вищої інстанції не мали встановлювати факти справи, а тільки тлумачити відповідні юридичні норми (ZHUK v. UKRAINE, № 45783/05, § 32, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Заслухавши доповідь судді-доповідача про проведення підготовчих дій та обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, колегія суддів встановила відсутність підстав, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України. Тому колегія суддів, з урахуванням категорії та складності справи, призначає справу до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п'яти суддів.

Керуючись статтями 33, 34, 260, 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Справу № 522/1781/16-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа - об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Проспект Шевченко, 29-А», про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок залиття квартири,, призначити до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п'яти суддів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

Н. О. Антоненко

В. І. Журавель