ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«26» лютого 2019 року

м. Харків

справа № 628/3529/18-ц

провадження № 22ц/818/1574/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В. (суддя-доповідач),

суддів - Бровченка І.О., Колтунової А.І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - ОСОБА_2,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 20 грудня 2018 року в складі судді Демченко І.М.,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дружину.

Позовна заява мотивована тим, що з 11 березня 2016 року вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Зазначила, що шлюбні відносини між ними припинено. Вона проживає окремо від чоловіка з дитиною, яка знаходиться на її повному утриманні.

Вказала, що вона не працює, перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною. Іншого джерела доходу вона не має та на даний час перебуває у тяжкому матеріальному становищі. Чоловік, який працює та має постійний заробіток, припинив надавати їй матеріальну допомогу на виховання їх спільної дитини.

Просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь, як дружині, яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, аліменти в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача до досягнення дитиною трирічного віку.

Рішенням Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 20 грудня 2018 року позов ОСОБА_1 - задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на утримання дружини в розмірі 1/8 частини з усіх видів доходів щомісячно, починаючи з 07 листопада 2018 року та до досягнення сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 включно; стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 704, 80 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, порушено та неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Вважав, що суд не надав належної оцінки доказам у справі, не звернув уваги на те, що єдиним джерелом його доходу є щомісячна компенсація за надання соціальних послуг громадянам похилого віку у розмірі 184, 10 грн.; що у зв'язку з таким мізерним доходом у нього утворилася заборгованість по аліментам; що, крім цього, він повинен сплачувати комунальні платежі.

11 лютого 2019 року від ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому вона просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін. При цьому посилалася на те, що ОСОБА_2 працює неофіційно водієм такси. Крім того, він здає в оренду кімнату в квартирі, в якій проживає. Орендна плата складає 2500,00 грн. щомісячно.

Частинами 1, 3 статті 369 ЦПК України передбачено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 369 ЦПК України передбачено, що апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно пункту 1 частини 4 статті 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах, що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя.

Аналізуючи наведені норми права, судова колегія вважає за необхідне розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_2 необхідно залишити без задоволення, рішення суду - залишити без змін.

Рішення суду, з висновком якого погоджується судова колегія, мотивовано тим, що відповідач може надавати матеріальну допомогу дружині в розмірі 1/8 частини з усіх видів його доходу.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що з 11 березня 2016 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебувають у зареєстрованому шлюбі та є батьками малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Матеріали справи свідчать про те, що малолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає разом з матір'ю за місцем її реєстрації за адресою: АДРЕСА_1. Мати не працює, перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради і з 01 травня 2017 року отримує соціальну допомогу в розмірі 860,00 грн.

Відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3, а проживає - АДРЕСА_2.

Із відзиву на апеляційну скаргу вбачається, що ОСОБА_2 працює водієм такси, здає в оренду кімнату в квартирі, в якій проживає, та отримує орендну плату, яка складає щомісячно 2500,00 грн.

Проте, доказів офіційного працевлаштування та доходу ОСОБА_2 матеріали справи не містять.

В довідці Управління праці та соціального захисту населення № 2034 від 03 грудня 2018 року (а.с.21) та довідці Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Управління праці та соціального захисту населення Шевченківського району (а.с.22) зазначено, що ОСОБА_2, знаходиться на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Шевченківського району міста Харкова і його дохід за період з 01 грудня 2017 року по 30 листопада 2018 року становить 2136, 85 грн.

Однак, з 09 жовтня 2007 року він сплачує аліменти на неповнолітню дочку від першого шлюбу ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3. Заборгованості по аліментам немає. Аліменти на утримання малолітнього сина не сплачує.

Згідно зі статтею 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до частини 4 статті 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до частин 2 та 6 статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Відповідно до частин 1, 2 статті 80 СК Украйни аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення.

Аналізуючи наведене слід зазначити, що та обставина, що батько дитини (будучи працездатною людиною) офіційно не працює, не є підставою вважати, що він неспроможний надавати матеріальну допомогу на утримання матері своєї дитини.

Доводи відповідача щодо того, що єдиним джерелом його доходу є щомісячна компенсація за надання соціальних послуг у розмірі 184,10 грн. є безпідставними, оскільки дохід у такому розмірі не може забезпечувати мінімально необхідний рівень для задоволення навіть природних потреб особи для існування. При цьому судова колегія звертає увагу на те, що відповідач є власником транспортного засобу марки «CHEVROLET», здає в оренду нерухоме майно, працює водієм такси, сплачує аліменти на неповнолітню дочку від першого шлюбу щомісячно в розмірі ј частин з усіх видів заробітку та немає заборгованості по аліментам.

Доводи ОСОБА_2 щодо того, що він зобов'язаний сплачувати житлово-комунальні послуги в квартирі АДРЕСА_3, тому в задоволенні позову необхідно відмовити, є безпідставними, оскільки по - перше, особовий рахунок відкрито на ім'я ОСОБА_3, а не на нього, а по - друге, ці доводи суперечать поясненням ОСОБА_2, викладеним ним в апеляційній скарзі.

Крім того, з довідки Управління соціального захисту населення Шевченківського району м. Харкова (а. с. 22), в якому відповідач отримує компенсаційні виплати за надання соціальних послуг, вбачається, що він мешкає за адресою: АДРЕСА_2.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції правильно виходив з того, що існують всі юридичні складові для виникнення аліментних зобов'язань у відповідача перед його дружиною, а саме, дитина, яка не досягла трирічного віку проживає з нею; відповідач є працездатною людиною, що дає підстави вважати, що він спроможний надавати матеріальну допомогу матері своєї дитини.

Виходячи з наведеного, судова колегія зазначає, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи та наявні у справі докази, надав їм належну оцінку, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а тому підстав для задоволення вимог апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а стосуються переоцінки доказів.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 1 .ч 1 ст. 374, ст. 375, ст. ст. 381 - 384, 389 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 20 грудня 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий І.В. Бурлака

Судді І.О. Бровченко

А.І.Колтунова

Повний текст постанови складено 26 лютого 2019 року.