Справа №359/8276 /19
Провадження №2-з/359/87/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2019 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого судді Чирки С.С. при секретарі Шляхетко Ю.В. за участю представника заявника ОСОБА_1 Є ОСОБА_2 , розглянувши заяву представника заявника Луневського Євгенія Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_3 про забезпечення позову

ВСТАНОВИВ:

17.09.2019 року на адресу суду надійшла заява представника заявника ОСОБА_4 про забезпечення позову.

В своїй заяві він просить суд накласти арешт на майно ОСОБА_5 , що належить на праві спільної часткової власності та частка у цьому об`єкті нерухомого майна 196/1000, опис об`єкта, частка блоку у гуртожитку, об`єкт житлового нерухомості, загальна площа 67,5 кв.м, житлова площа 56,1, а кімната №175 АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_5 . В обґрунтування своїх вимог послалась на те, що в провадженні Бориспільського міськрайонного суду Київської області перебуває на розгляді позовна заява ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про стягнення основного боргу в розмірі 145000 гривень за договором позики від 21.03.2019 року. Йому стало відомо, що відповідач має намір відчужити вищевказаний об`єкт нерухомого майна, внаслідок чого існує ризик незаконного відчуження ОСОБА_6 майна у разі незадоволення заяви про забезпечення позову.

В судовому засіданні ОСОБА_4 підтримав подану заяву та просить суд її задовольнити.

Вислухавши пояснення представника заявника та дослідивши письмові докази, приєднані до заяви, суд дійшов до таких висновків.

У відповідності до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.4 постанови №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна за-гроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Дійсно, між сторонами виник спір щодо повернення суми позики в розмірі 145000 гривень. Ця обставина підтверджується позовною заявою за позовом ОСОБА_4 який діє в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про стягнення основного боргу за договором позики.

Разом з тим, в матеріалах, приєднаних до заяви про забезпечення позову, відсутні жодні належні та допустимі докази на підтвердження того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити виконання можливого рішення суду про задоволення позову, а також щодо факту можливого відчуження ОСОБА_5 вказаного об`єкта нерухомого майна. Ця обставина свідчить про необґрунтованість та передчасність подання заяви про забезпечення позову.

З огляду на це, у задоволенні заяви про забезпечення позову належить відмовити.

Керуючись ст.ст.149-153 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника заявника Луневського Євгенія ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_3 про забезпечення позову залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складений 24.09.2019 року.

Суддя: С.С. Чирка