Справа №: 343/2450/18
Провадження №: 2/0343/101/19
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2019 року м.Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Лицура І.М.,

секретаря Бойків В.П.,

з участю адвокатів ОСОБА_1 та ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Долина Івано-Франківської області справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення додаткових витрат на дитину та зміну способу стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позиції позивачки та заперечень відповідача:

ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_4, в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просила стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 10 808,00 грн., змінити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на її користь на утримання сина ОСОБА_6, присудивши їх в твердій грошовій сумі в розмірі 2500,00 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Свої вимоги мотивувала тим, що рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 18.11.2011 року стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ј частини всіх видів заробітку щомісячно. Однак, відповідач вже тривалий час офіційно не працює та має мінливий дохід. У вересні 2018 року в їхнього сина ОСОБА_6 відбулося загострення хвороби, в звязку з чим останній знаходився на стаціонарному лікуванні в Івано-Франківській ОДКЛ, де проходив тривале та дороговартісне лікування. Після цього син продовжує лікування. Понесені нею витрати на лікування сина становлять 21 616,00 грн. Крім того, ОСОБА_5 є студентом 1 курсу Івано-Франківського національного медичного університету денної платної форми навчання і в зв»язку з навчанням потребує значних коштів. Вважає, що відповідач зобовязаний приймати участь у витратах, повязаних з лікуванням неповнолітнього сина та відшкодувати половину вартості понесених нею витрат. Також,враховуючи мінливий дохід відповідача, просить змінити розмір аліментів, що стягуються з нього, присудивши їх в твердій грошовій сумі в розмірі 2500,00 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому вказав, що позивачка у заяві не зазначила про те, якою хворобою страждає їх син, яким медичним закладом встановлений сину діагноз, чи потрібне останньому лікування та яке саме, не вказано місце та час, протягом якого син знаходився на лікуванні, які ліки були придбані за власний рахунок, а які були надані безкоштовно, яка вартість проведеного обстеження сина та де вони були проведені. При цьому, незважаючи на те, що він на даний час не працює та знаходиться на обліку у центрі зайнятості і його дохід становить 540,00 грн., він продовжує сплачувати аліменти на утримання сина ОСОБА_6 в розмірі 1000,00 грн. щомісячно за рахунок своїх заощаджень. Крім того, на його утриманні знаходиться син від повторного шлюбу ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, та мати ОСОБА_8, яка страждає онкологічним захворювання. Вважає, що стягнення з нього додаткових витрат на дитину поставить його в скрутне фінансове становище і він не матиме змоги сплачувати аліменти, тому просив в задоволенні позову відмовити.

В судовому засіданні позивачка та її представник згідно договору про надання правової допомоги № 008 від 27.02.2019 року адвокат ОСОБА_2 повністю підтримали заявлені позовні вимоги, зіславшись на вищевикладені обставини, просили позов задоволити, стягнути з відповідача додаткові витрати у розмірі 10 808,00 грн., що становить половину витрат, понесених позивачкою на лікування сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, змінити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на користь позивачки на утримання сина ОСОБА_6, присудивши їх в твердій грошовій сумі в розмірі 2500,00 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідач та його представник згідно угоди про надання правничої допомоги та представництва № 0118/18 від 03.09.2018 року адвокат ОСОБА_1 в судовому засіданні позов не визнали, обґрунтувавши свої заперечення викладеними у відзиві на позовну заяву аргументами.

Заяви та клопотання учасників справи:

15 січня 2019 року та 05 лютого 2019 року позивачка подала до суду заяви про збільшення позовних вимог.

Процесуальні дії:

Ухвалою від 29.12.2018 року відкрито провадження в даній справі.

15 лютого 2019 року судом постановлено ухвалу, якою позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення додаткових витрат на дитину, зміну способу стягнення аліментів та стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина на час навчання в частині вимоги про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, на час навчання, залишено без розгляду.

В судове засідання, призначене на 27.02.2019 року, відповідач та його представник адвокат ОСОБА_1 не зявилися, хоч були повідомлені про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, причини своєї неявки суду не повідомили. За таких обставин суд постановив ухвалу про закінчення розгляду справи у відсутності відповідача у відповідності до вимог ст. 223 ЦПК України, з урахуванням його заперечень на позов.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин:

В судовому засіданні встановлено, що в сторін по справі 01 травня 2001 року народився син ОСОБА_9, що підтверджується свідоцтвом про його народження серії І-НМ № 096316 від 10.05.2001 року, виданим виконкомом Гошівської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області (а.с. 6).

Зі свідоцтва про зміну імені серії І-НМ № 016413 від 21.07.2017 року (а.с. 5) вбачається, що неповнолітній ОСОБА_9 змінив прізвище з «Бибик» на «Заграй».

Згідно виконавчого листа № 2-1200/2011, виданого Долинським районним судом Івано-Франківської області 22.11.2011 року (а.с. 24), з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ј частини всіх видів заробітку щомісячно, стягнення аліментів розпочато з 18.10.2011 року.

З повідомлення № 519 від 02.11.2018 року, виданого Долинським районним відділом ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області (а.с. 8), вбачається, що заборгованість ОСОБА_4 згідно виконавчого листа № 2-1200/2011 станом на 01.11.2018 року складає 19 344,00 грн.

Судом встановлено, що після винесення вищевказаного рішення суду позивачкою понесено додаткові витрати на лікування сина, що викликані особливими обставинами - його хворобою.

Відповідно до виписного епікризу з медичної карти стаціонарного хворого № 2913/16, виданого Івано-Франківською ОДКЛ (а.с. 9-10), ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, знаходився на лікуванні та обстеженні в ендокринологічному відділі вказаного закладу з 14.03.2016 року по 23.03.2016 року з основним діагнозом: «гіпопітуїтаризм: соматотропна недостатність, вторинний гіпогонадизм, вторинний гіпотиреоз в стадії медикаментозної компенсації» та супутнім діагнозом «функціональні розлади сфінктера Одді по біліарному типу, НЦД по гіпотонічному типу».

Як вбачається з виписного епікризу з медичної карти стаціонарного хворого № 899/18, виданого Івано-Франківською ОДКЛ (а.с. 11-12), неповнолітній ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 25.01.2018 року по 02.02.2018 року знаходився на стаціонарному лікуванні в ендокринологічному відділенні даної лікарні та в результаті проведеного обстеження йому встановлено основний діагноз: «гіпопітуїтаризмом: вторинний гіпогонадизм, вторинний гіпотиреоз, гіпофізарний субнанзім» та супутній «доліхоколон, правобічний колоноптоз, функціональні захворювання жовчевих шляхів».

Згідно виписки з медичної карти стаціонарного хворого № 10751/18 (а.с. 17-18), ОСОБА_5 з 10.10.2018 року по 23.10.2018 року знаходився у відділенні онкогематології Івано-Франківської ОДКЛ з основним діагнозом: «генералізований лімфаденіт» та супутнім: «гостра кропивянка, токсоплазмоз (гостра вісцеральна форма), філіноз (ураження підщелепних лімфовузлів справа), гіпопітуїтаризм».

Про те, що неповнолітній ОСОБА_5 з 06.12.2018 року по 19.12.2018 року знаходився на стаціонарному лікуванні у відділенні щелепно-лицевої хірургії Івано-Франківської ОКЛ з діагнозом: «лімфаденіт підщелепової ділянки справа», де йому 07.12.2018 року було проведено розширену біопсію та пластику вуздечки язика, свідчить виписка із медичної карти № 2507518 стаціонарного хворого (а.с. 30).

Згідно наданих позивачкою квитанцій, товарних чеків та рахунків (а.с. 14-16,19-23,32-35,37-38,61), остання витратила на лікування сина ОСОБА_6 19 912,30 грн. на медичні послуги та медпрепарати.

Оцінка суду:

Дослідивши та оцінивши здобуті й перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що даний позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного:

У відповідності до вимог ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Як вбачається з п.18 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», до передбаченої ст.185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Вирішуючи даний спір, суд враховує також практику Європейського суду з прав людини, який в рішенні від 07.12.2006 року в справі «Хант проти України» зазначив, що дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та інтересами батьків, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

За таких обставин суд вважає, що є всі підстави для стягнення з відповідача на користь позивачки половини понесених нею додаткових витрат на лікування неповнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, що викликані особливими обставинами - його хворобами, загальна сума яких становить 19 912,30 грн., що підтверджується наданими позивачкою квитанціями, товарними чеками та рахунками (а.с. 14-16,19-23,32-35,37-38,61). Суд приймає дані платіжні документи до уваги, оскільки вони підтверджують факт понесення позивачкою витрат на лікування неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідають періоду його лікування та діагнозам, що зазначені у виписках з його медичних документів.

Жодних доказів, що спростовували б факт понесення позивачкою вказаних витрат на лікування неповнолітнього сина відповідач суду не надав і в судовому засіданні не здобуто.

При цьому суд не включає до загального розміру витрат, понесених позивачкою на лікування неповнолітнього сина, сплачену нею згідно з квитанцією № НОМЕР_1 від 07.12.2018 року суму 950,00 грн. (а.с. 34), оскільки призначення даного платежу вказано як благодійність, тобто ці витрати, на думку суду, не пов»язані з лікуванням дитини.

Враховуючи наведене, суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивачки половину понесених нею додаткових витрат на лікування їх неповнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, що становить 9956,15 грн., оскільки обов'язок по утриманню дітей покладений на обох батьків.

Разом з тим, відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 ст. 181 даного Кодексу передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно ст. 182 ч.2 цього ж Кодексу, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до роз'яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Суми прожиткового мінімуму на 2019 рік встановлено Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» і на даний час прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить 2027,00 грн.

За таких обставин, враховуючи, що з відповідача стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, однак, останній на даний час не працює, стабільного заробітку та доходу не має, а позивачка наполягає на зміні способу стягнення аліментів та присудження їх в твердій грошовій сумі, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову в цій частині.

Визначаючи розмір аліментів в твердій грошовій сумі, які слід стягнути з відповідача на користь позивачки, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини й платника аліментів, наявність у останнього на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_10, 17.11.2013 року, який народився від другого шлюбу, що підтверджується свідоцтвом про його народження серії І-НМ № 238695 від 19.11.2013 року (а.с. 48), той факт, що відповідач проживає разом з матір»ю ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, про що свідчить видана Гошівською сільською радою довідка про склад сім»ї № 1728 від 05.09.20018 року (а.с. 47), яка перенесла онкологічне захворювання і потребує коштів на лікування, а також інші встановлені в судовому засіданні обставини, що мають істотне значення для справи, зокрема те, що відповідач зареєстрований як безробітний в Долинській районній філії Івано-Франківського ОЦЗ з 03.09.2018 року, про що свідчить довідка № 09550389 від 12.10.2018 року (а.с. 49), однак він є здоровим та працездатним.

За таких обставин позов ОСОБА_3 в цій частині слід задоволити, змінити спосіб стягнення аліментів, що стягуються з відповідача на підставі рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 18.11.2011 року на користь позивачки на утримання їх неповнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ј частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно, на стягнення їх в твердій грошовій сумі в розмірі 1400,00 грн. щомісячно, які стягувати з часу набрання даним рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

При цьому суд вважає, що відсутні підстави для обмеження мінімального розміру аліментів сумою не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки таке обмеження застосовується при стягненні аліментів у частці від заробітку, а не в твердій грошовій сумі, що має місце в даній справі.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 141 ЦПК України, в якій зазначено, що судові витрати, повязані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, ст.ст. 180, 181, 182, 185 Сімейного кодексу України, постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», керуючись ст.ст. 223,259,263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 9 956,15 грн. (девять тисяч девятсот пятдесят шість гривень і 15 копійок) відшкодування понесених нею додаткових витрат на лікування їх неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Змінити спосіб стягнення аліментів, що стягуються з ОСОБА_4на користь ОСОБА_3 на утримання їх неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 18.11.2011 року в розмірі ј частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно, на стягнення їх в твердій грошовій сумі в розмірі 1 400,00 грн. (одна тисяча чотириста гривень) щомісячно, які стягувати з дня набрання даним рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави 1 536,80 грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду в 30-денний строк з дня його проголошення, а особами, що були відсутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення в той же строк з дня отримання копії цього рішення.

Позивачка: ОСОБА_3, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН: НОМЕР_2.

Відповідач: ОСОБА_4, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН: НОМЕР_3, паспорт серії СС № 502795, виданий в травні 1998 року Долинським РВ УМВС в Івано-Франківській області.

Суддя: