КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-з/947/1170/19
УХВАЛА

03.10.2019

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Петренка В.С.

за участю секретаря Швець А.С.,

розглянувши у підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Одесі заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, подану по цивільній справі за позовом

ОСОБА_1

до ОСОБА_2 ,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3

про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

09.09.2019року ОСОБА_1 звернулася до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 , в якій просить суд розірвати шлюб, укладений між нею - ОСОБА_1 та відповідачем - ОСОБА_2 , зареєстрований 20 травня 2011 року Другим Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції; визнати за нею - ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири за адресою АДРЕСА_1 ; визнати за нею - ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину квартири за адресою: АДРЕСА_2 ; визнати за нею - ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину машиномісця (підземного паркінгу), за адресою: АДРЕСА_3 ; стягнути з ОСОБА_2 на її - ОСОБА_1 користь Ѕ вартості автомобіля TOYOTA Land Cruiser Prado, державний номер НОМЕР_1 IP, а також стягнути з відповідача суму сплаченого судового збору.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренку В.С.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. від 24.09.2019 року булоприйнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі за позовною заявоюОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя. Розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження.Призначено підготовче засідання.

20.09.2019 року від позивача до канцелярії суду надійшла заява про забезпечення позову, в якій позивач просить суд накласти арешт на квартиру за адресою АДРЕСА_1 ; накласти арешт на машиномісце за адресою АДРЕСА_4 ; накласти арешт на автомобіль TOYOTA Land Сruiser Рrado, державний номер НОМЕР_1 IP; накласти арешт на квартиру за адресою АДРЕСА_2 .

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 24.09.2019 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, подану по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя, було повернуто заявнику, у зв`язку з тим, що заява про забезпечення позову не містить пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення, та не містить ціни позову про забезпечення якого просить заявник.

02.10.2019 року від позивача ОСОБА_1 до канцелярії суду знову надійшла заява про забезпечення позову, в якій позивач просить суд накласти арешт на Ѕ частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 ; накласти арешт на Ѕ частину машиномісця за адресою: АДРЕСА_4 ; накласти арешт на автомобіль TOYOTA Land Сruiser Рrado, державний номер НОМЕР_1 IP; накласти арешт на Ѕ частину квартири за адресою АДРЕСА_2 , а також заборонити вчиняти певні дії.

Зазначена заява про забезпечення позовупідлягає поверненню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ч.1 ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

Відповідно до ч. 1 та ч. 5 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити:

найменування суду, до якого подається заява;

повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності;

предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;

захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

ціну позову, про забезпечення якого просить заявник;

пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення;

інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

До заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Ознайомившись із заявою позивача про забезпечення позову, судом встановлено, що така заява не відповідає вимогам ч. 1 ст. 151 ЦПК України.

Відповідно до роз`яснень Постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006року №9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з"ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідного виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогами.

Згідно з імперативними приписами ч. 7 ст. 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Разом з тим, зазначена заява про забезпечення позову не містить пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення, та не містить ціни позову, про забезпечення якого просить заявник, як це передбачене п.п. 5, 6 ч.1 ст. 151 ЦПК України.

При цьому, суд звертає увагу заявника на тому, що питання необхідності застосування зустрічного забезпечення вирішується судом, а не заявником, і саме заявник зобов`язаний вказати, у відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 151 ЦПК України, пропозиції щодо зустрічного забезпечення.

Відповідно до ч. 1, ч. 6 ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову.

У порушення вимог п.6 ч.1 ст.151 ЦПК України заява про забезпечення позову не містить пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Крім того, до заяви про забезпечення позову надано квитанцію про сплату судового збору у копії.

При цьому належним доказом сплати судового збору є фінансовий документ: платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою мають містити відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. Також фінансовий документ повинен бути підписаний уповноваженою посадовою особою і скріплено печаткою установи з відміткою про дату виконання платіжного доручення та відміткою про зарахування суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору - згідно наданих Пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду Цивільних і кримінальних справ роз`яснень у постанові №10 від 17.10.2014 №10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах ".

З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову знову не містить пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення, що є імперативною нормою ЦПК України, не містить ціни позову, про забезпечення якого просить заявник, а також те, що до заяви про забезпечення позову не надано документу, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, з урахуванням положень ч.9 ст.153 ЦПК України, суд вважає за необхідне заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повернути заявнику.

Разом з тим, суд роз`яснює позивачу, що повернення заяви про забезпечення позову не позбавляє права повторно подати заяву про забезпечення позову, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 151-154 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, подану по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя - повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви про забезпечення позову не позбавляє повторно подати заяву про забезпечення позову, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви про забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом п`ятнадцятиднів з дня її складення.

Суддя Петренко В. С.