ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7465/19 Справа № 215/4753/18 Суддя у 1-й інстанції - Коноваленко М. І. Суддя у 2-й інстанції - Барильська А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2019 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Барильської А.П.

суддів - Бондар Я.М., Зубакової В.П.

сторони:

позивач - Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України,без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу відповідача Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» на заочне рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 07 червня 2019 року, яке ухвалено суддею Коноваленко М.І. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 07 червня 2019 року, -

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2018 року Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк»(надалі - АТ КБ «ПриватБанк») звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позову зазначено, що, відповідно до укладеного договору № б/н від 17.04.2014 року, ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 8 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків та інших витрат за користування кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач ОСОБА_1 підтвердив своїм підписом у Анкеті-заяві № б/н від 17 квітня 2014 року, що ця Анкета-заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті, складає між ним та АТ КБ «ПриватБанк» Договір про надання банківських послуг.

Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Договору, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов`язань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. та 5 % від суми позову.

Також позивач зазначає, що він виконав зобов`язання в повному обсязі, а відповідач не виконав умови договору, не сплачує кошти за кредитом, відсотками, а також іншими витратами, відповідно до умов Договору.

У зв`язку із порушеннями зобов`язань за кредитним договором у відповідача, станом на 19.09.2018 року, утворилася заборгованість, яка становить 28133,95 грн., та складається із 8067,08 грн. - заборгованості за тілом кредиту, 9655 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом, 8595,97 грн. - заборгованості за пенею, 500 грн. - штраф (фіксована частина) та 1315,90 грн. - штраф (процентна складова).

Посилаючись на викладене, уточнивши позовні вимоги, АТ КБ «ПриватБанк» просив суд стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість у сумі 28133,95 грн. та судовий збір в розмірі 1762 грн.

Заочним рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 07 червня 2019 року АТ КБ «ПриватБанк» відмовлено в задоволенні позову.

В апеляційній скарзі позивач просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування судом всіх обставин справи.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку щодо не укладення сторонами кредитного договору та не взяв до уваги того, що позивачем надано належні та допустимі докази на підтвердження заявлених позовних вимог. При цьому, позивач наголошує на тому, що відповідач по справі погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами Банку, зобов`язався їх виконувати та ознайомлюватись з їх змінами на сайті ПриватБанку, що засвідчив власним підписом в Анкеті-заяві, а матеріали справи містять докази про суму наданих кредитних котів, суму сплачених кредитних коштів, умови кредитування, строк кредитування, розмір відсоткової ставки тощо.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення по справі, з наступних підстав.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 17 квітня 2014 року між ПАТ КБ «Приватбанк», у теперішній час АТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_1 був укладений договір б/н, відповідно до якого останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Кредитний договір укладено шляхом підписання ОСОБА_1 Анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг, згідно зі змістом якої останній погодився, що вказана Анкета-заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку становлять між сторонами договір про надання банківських послуг.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що звертаючись до суду з даним позовом позивач не надав належних і допустимих доказів, на підставі яких суд міг би дійти однозначного висновку про доведеність позовних вимог.

Колегія суддів не може повністю погодитись з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, між ПАТ КБ «ПриватБанк», у теперішній час АТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_1 , шляхом підписання Анкети-заяви про приєднання, 17 квітня 2014 року було укладено в письмовій формі кредитний договір та відповідачу надавалися кредитні картки «Універсальна» за № НОМЕР_1 зі строком дії до останнього дня грудня 2017 року, № НОМЕР_2 зі строком дії до останнього дня вересня 2018 року та № НОМЕР_6 зі строком дії до останнього дня травня 2021 року (а.с.123).

Згідно наданих позивачем доказів, у тому числі й фото з ЄСК, ОСОБА_1 17.05.2017 року особисто отримав кредитну картку «Універсальна» (а.с.153) НОМЕР_6 зі строком дії до останнього дня травня 2021 року.

Колегією суддів досліджено виписку за рахунком ОСОБА_1 , з якої вбачаються операції за картками № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 та № НОМЕР_6 , зокрема, зняття готівкових коштів, оплата товарів у магазинах, поповнення карткового рахунку, поповнення мобільних телефонів (а.с.125-150).

За приписами п.п. 3, 6 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку. У разі складання та зберігання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку на машинних носіях інформації підприємство зобов`язане за свій рахунок виготовити їх копії на паперових носіях на вимогу інших учасників господарських операцій, а також правоохоронних органів та відповідних органів у межах їх повноважень, передбачених законами.

Згідно зі ст. 41 Закону України "Про Національний банк України" та ч. ч. 1, 2 ст.68 Закону України "Про банки та банківську діяльність", Національний банк України встановлює обов`язкові для банківської системи стандарти та Правила ведення бухгалтерського обліку і фінансової звітності, що відповідають вимогам законів України та міжнародним стандартам фінансової звітності. Банки організовують бухгалтерський облік відповідно до внутрішньої облікової політики, розробленої на підставі Правил, встановлених Національним банком України відповідно до міжнародних стандартів бухгалтерського обліку. Бухгалтерський облік має забезпечувати своєчасне та повне відображення всіх банківських операцій та надання користувачам достовірної інформації про стан активів і зобов`язань, результати фінансової діяльності та їх зміни.

Підставою для бухгалтерського обліку операцій банку відповідно до підпункту 2.1.1 Положення про організацію бухгалтерського обліку та звітності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 30.12.1998 № 566, зі змінами та доповненнями, є первинні документи, які фіксують факти здійснення цих операцій. У разі складання їх у вигляді електронних записів при потребі повинно бути забезпечене отримання інформації на паперовому носії.

Пунктом 5.1 глави 5 вищезазначеного Положенням визначено, що інформація, яка міститься в первинних документах, систематизується в регістрах синтетичного та аналітичного обліку. Запис у регістрах аналітичного обліку здійснюється лише на підставі відповідного санкціонованого первинного документа.

Згідно з п.5.4. цього Положенням, особові рахунки є регістрами аналітичного обліку, що вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня.

При цьому, п.5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18.06.2003 № 254 визначено, що виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Отже, виписки з особових рахунків клієнтів є регістрами аналітичного обліку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій.

Враховуючи наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що надані АТ КБ «ПриватБанк» по справі докази не є належними та допустимими, у розумінні ст. ст. 76-81 ЦПК України, та у своїй сукупності не підтверджують те, що відповідач ОСОБА_1 , відповідно до наданого позивачем розрахунку користувався кредитними коштами, наданими йому ПАТ КБ «ПриватБанк», у теперішній час АТ КБ «ПриватБанк», за договором б/н у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі строком дії до останнього дня травня 2021 року.

На підставі наведеного вище, колегія суддів вважає, що між сторонами був укладений кредитний договір № б/н від 17.04.2014 року, за умовами якого відповідачу ОСОБА_1 надано кредитні кошти у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 8 000 грн.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Колегією суддів встановлено, що відповідач ОСОБА_1 не виконував умови договору в частині повернення кредитних коштів, у зв`язку з чим на користь позивача АТ КБ «ПриватБанк» з відповідача ОСОБА_1 підлягає стягненню сума заборгованості за тілом кредиту у розмірі 8 000 грн., оскільки саме такий кредитний ліміт за кредитною картою було встановлено Банком 15.02.2016 року.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що, з урахуванням положень ст. 1055 ЦК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість за тілом кредиту, яка обліковується за ОСОБА_1 , станом на 19.09.2018 року, в сумі 8000 грн.

Оскільки, ОСОБА_1 не виконав свої зобов`язання по сплаті кредиту належним чином, то він повинен нести цивільно-правову відповідальність за невиконання зобов`язання.

Статтями 526, 530, 610, частини першої статті 612 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений строк (термін), відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За положеннями статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Отже, згідно приписів абзацу 2 частини першої ст. 1048 ЦК України щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосовано лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного в Постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/95/12 (провадження № 14-10цс18), право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти та інші платежі за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою ст.1050 ЦК України.

Оскільки строк дії даного кредитного договору закінчується в останній день травня 2021року, то у банка наявні підстави нараховувати відсотки за користування даним кредитом та інших платежів, зокрема пені, по 19.09.2018 року, тобто в межах заявлених вимог.

Пунктом 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» встановлено, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог.

Отже, суд зобов`язаний належним чином дослідити поданий стороною доказ, в даному випадку - розрахунок заборгованості, перевірити його, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а у випадку незгоди з ним повністю чи частково - зазначити правові аргументи на його спростування і навести у рішенні свій розрахунок. З такою позицією погодився й Верховний Суд у своїй Постанові по справі №775/7704/15 від 23.01.2018 року.

Як вбачається з матеріалів справи, кредитний договір між сторонами укладено шляхом підписання ОСОБА_2 Анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг, згідно зі змістом якої останній погодився, що вказана Заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку становлять між сторонами договір про надання банківських послуг.

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст. 1055 ЦК України Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договору приєднання розроблені ПАТ КБ «ПриватБанк», у теперішній час АТ КБ «ПриватБанк», вони повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому, з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України, можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику, грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем, у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом, розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства, та договірні, розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі.

У заяві позичальника від 17.04.2014 року процентна ставка та неустойка не зазначені.

Крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту, тобто суми, яку фактично отримав в борг позичальник, стягнути складові його повної вартості, зокрема 9655 грн. - заборгованості по відсоткам за користування кредитом, які розраховано із ставки 3,6:% на місяць від просточеної суми кредиту, 8067,08 грн. - заборгованості за пенею, яка розрахована позивачем взагалі без зазначення вихідних даних, з урахуванням яких проведено такий розрахунок, та штрафів.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 17.04.2014 року, посилався на Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, як невід`ємні частини спірного договору.

Витягом з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг, розміщених на сайті: https://privatbank.ua/terms/, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, а також містяться додаткові положення, в яких зокрема визначено дію договору, 12 місяців з моменту підписання, пунктом 1.1.7.31 згаданих Умов, позовну давність щодо вимог банку встановлено 50 років.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та Правил надання банківських послуг, розміщеніх на сайті: https://privatbank.ua/terms/ розумів відповідач ОСОБА_2 та ознайомився і погодився з ними підписуючи Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема, саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що в даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанком» в період - з часу виникнення спірних правовідносин, 17.04.2014 року, до моменту звернення до суду із вказаним позовом 11.10.2018 року, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

За таких обставин, та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Вище зазначене повністю узгоджується із правовим висновком Великої Палати Верховного Суду у справі № 342/180/17-ц від 03 липня 2019 року.

Разом з тим, позичальником ОСОБА_2 17.04.2014 року було підписано Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», згідно якої останній своїм підписом засвідчив, що отримав кредит з видачею кредитної картки у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування ним за базовою ставкою 3 % в місяць, які нараховується на залишок заборгованості виходячи з розрахунку 360 днів у році, та визначенням строку внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, наступного за датою виникнення заборгованості, з визначенням їх розміру, включаючи плату за використання кредитних коштів в звітному періоді, в розмірі 7 % від заборгованості, але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості, зі сплатою пені за несвоєчасне погашення заборгованості у розмірі, який розраховується за наступною формулою: пеня = пеня 1 + пеня 2, де пеня 1 = базова відсоткова ставка по договору/30 - нараховується на кожен день прострочення кредиту, пеня 2 = 1% від заборгованості, але не менше 30 грн. в місяць, нараховується 1 раз в місяць, при наявності заборгованості по кредиту або відсоткам 5 і більше днів при виникненні прострочення на суму від 50 грн. та більше (а.с.122).

Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася.

Договір приєднання, як і публічний договір, є узагальненою категорією таких цивільно-правових договорів, в яких умови договору встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах і які укладаються лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого тексту. Друга сторона при цьому не може запропонувати свої умови договору, але саме вона вирішує та виявляє волевиявлення на укладення договору на запропонованих їй умовах. Таким чином, додержується принцип свободи договору. Чинним законодавством передбачено укладення договору лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованих умов у цілому.

Відповідач ОСОБА_2 підписав Анкету-заяву та Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», якими погоджено тарифи банку, порядок та розмір нарахування процентів і неустойки за порушення виконання зобов`язань.

Заборгованість відповідача ОСОБА_1 по відсотках за користування кредитом, з урахуванням отриманих та сплачених ним сум, які зазначені у виписці по особовому рахунку, за період з 01.08.2015 року по 19.09.2018 року, із застосуванням відсоткової ставки у розмірі 3 % на місяць складає 4853,47 грн., відповідно до наступного розрахунку, проведеного колегією суддів:

жовтень 2015 року - 3% в місяць становить 49,82 грн. (1660,65 грн. заборгованості за тілом кредиту / 100 *3 = 49,82 грн.)

листопад 2015 року - 3% в місяць становить 60 грн. (2000 грн. заборгованості за тілом кредиту / 100 *3 = 60 грн.)

грудень 2015 року - 3% в місяць становить 60 грн. (2000 грн. заборгованості за тілом кредиту / 100 *3 = 60 грн.)

січень 2016 року - 3% в місяць становить 138,73 грн. (4624 грн. заборгованості за тілом кредиту / 100 *3 = 138,73 грн.)

лютий 2016 року - 3% в місяць становить 240 грн. (8000 грн. заборгованості за тілом кредиту / 100 *3 = 240 грн.)

березень 2016 року - 3% в місяць становить 96,60 грн. (3220 грн. заборгованості за тілом кредиту / 100 *3 = 96,60 грн.)

квітень 2016 року - 3% в місяць становить 239,70 грн. (7990 грн. заборгованості за тілом кредиту / 100 *3 = 239,70 грн.)

травень 2016 року - 3% в місяць становить 178,44 грн. (5948 грн. заборгованості за тілом кредиту / 100 *3 = 178,44 грн.)

червень 2016 року - 3% в місяць становить 240 грн. (8000 грн. заборгованості за тілом кредиту / 100 *3 = 240 грн.)

липень 2016 року - 3% в місяць становить 240 грн. (8000 грн. заборгованості за тілом кредиту / 100 *3 = 240 грн.)

серпень 2016 року - 3% в місяць становить 240 грн. (8000 грн. заборгованості за тілом кредиту / 100 *3 = 240 грн.)

вересень 2016 року - 3% в місяць становить 240 грн. (8000 грн. заборгованості за тілом кредиту / 100 *3 = 240 грн.)

жовтень 2016 року - 3% в місяць становить 240 грн. (8000 грн. заборгованості за тілом кредиту / 100 *3 = 240 грн.)

В період з 01.11.2016 року по 30.09.2017 року відсотки Банком за кредитним договором не нараховувались.

жовтень 2017 року - 3% в місяць становить 240 грн. (8000 грн. заборгованості за тілом кредиту / 100 *3 = 240 грн.)

листопад 2017 року - 3% в місяць становить 240 грн. (8000 грн. заборгованості за тілом кредиту / 100 *3 = 240 грн.)

грудень 2017 року - 3% в місяць становить 240 грн. (8000 грн. заборгованості за тілом кредиту / 100 *3 = 240 грн.)

січень 2018 року - 3% в місяць становить 240 грн. (8000 грн. заборгованості за тілом кредиту / 100 *3 = 240 грн.)

лютий 2018 року - 3% в місяць становить 240 грн. (8000 грн. заборгованості за тілом кредиту / 100 *3 = 240 грн.)

березень 2018 року - 3% в місяць становить 240 грн. (8000 грн. заборгованості за тілом кредиту / 100 *3 = 240 грн.)

квітень 2018 року - 3% в місяць становить 240 грн. (8000 грн. заборгованості за тілом кредиту / 100 *3 = 240 грн.)

травень 2018 року - 3% в місяць становить 240 грн. (8000 грн. заборгованості за тілом кредиту / 100 *3 = 240 грн.)

червень 2018 року - 3% в місяць становить 240 грн. (8000 грн. заборгованості за тілом кредиту / 100 *3 = 240 грн.)

липень 2018 року - 3% в місяць становить 240 грн. (8000 грн. заборгованості за тілом кредиту / 100 *3 = 240 грн.)

серпень 2018 року - 3% в місяць становить 240 грн. (8000 грн. заборгованості за тілом кредиту / 100 *3 = 240 грн.)

(240*17+60+60+138,73+96,60+239,70+178,44=4853,47 грн.)

Заборгованість відповідача ОСОБА_2 по пені за прострочення виконання зобов`язань за Кредитним договором б/н від 17.04.2014 року, з урахуванням отриманих та сплачених ним сум, які зазначені у виписці по особовому рахунку, та нарахованих судом апеляційної інстанції відсотків на заборгованість за тілом кредиту, станом на 19.09.2018 року, складає 6858,98 грн., який розраховується за наступною формулою: пеня = пеня 1 + пеня 2, де пеня 1 = базова відсоткова ставка по договору/30 - нараховується на кожен день прострочення кредиту, пеня 2 = 1% від заборгованості, але не менше 30 грн. в місяць, нараховується 1 раз в місяць, при наявності заборгованості по кредиту або відсоткам 5 і більше днів при виникненні прострочення на суму від 50 грн. та більше, відповідно до наступного розрахунку, проведеного колегією суддів:

Пеня 1 це базова відсоткова ставка по договору/30 - нараховується на кожен день прострочення кредиту, таким чином пеня 1 нараховується наступним чином: 3%/30=0,1%

сума прострочення заборгованості х 0,1% х кількість днів прострочення

з 01 жовтня 2015 року по 31 жовтня 2015 року: 1660,65*0,1%*31 = 49,82 грн.

з 01 листопада 2015 року по 30 листопада 2015 року: 2000*0.1%*30 = 60 грн.

з 01 грудня 2015 року по 31 грудня 2015 року: 2000*0.1%*31 = 62 грн.

з 01 січня 2016 року по 31 січня 2016 року: 4624*0.1%*31 = 143,34 грн.

з 01 лютого 2016 року по 28 лютого 2016 року: 8000*0.1%*28 = 224 грн.

з 01 березня 2016 року по 31 березня 2016 року: 3220*0.1%*31 = 99,82 грн.

з 01 квітня 2016 року по 30 квітня 2016 року: 7990*0.1%*30 = 239,70 грн.

з 01 травень 2016 року по 31 травня 2016 року: 5948*0.1%*31 = 184,45 грн.

з 01 червня 2016 року по 30 червня 2016 року: 8000*0.1%*30 = 240 грн.

з 01 липня 2016 року по 31 липня 2016 року: 8000*0.1%*31 = 248 грн.

з 01 серпня 2016 року по 31 серпня 2016 року: 8000*0.1%*31 = 248 грн.

з 01 вересня 2016 року по 30 вересня 2016 року: 8000*0.1%*30 = 240 грн.

з 01 жовтня 2016 року по 31 жовтня 2016 року: 8000*0.1%*31 = 248 грн.

В період з 01.11.2016 року по 30.09.2017 року відсотки Банком за кредитним договором не нараховувались.

з 01 жовтня 2017 року по 31 жовтня 2017 року: 8000*0.1%*31 = 248 грн.

з 01 листопада 2017 року по 30 листопада 2017 року: 8000*0.1%*30 = 240 грн.

з 01 грудня 2017 року по 31 грудня 2017 року: 8000*0.1%*31 = 248 грн.

з 01 січня 2018 року по 31 січня 2018 року: 8000*0.1%*31 = 248 грн.

з 01 лютого 2018 року по 28 лютого 2018 року: 8000*0.1%*28 = 224 грн.

з 01 березня 2018 року по 31 березня 2018 року: 8000*0.1%*31 = 248 грн.

з 01 квітня 2018 року по 30 квітня 2018 року: 8000*0.1%*30 = 240 грн.

з 01 травня 2018 року по 31 травня 2018 року: 8000*0.1%*31 = 248 грн.

з 01 червня 2018 року по 30 червня 2018 року: 8000*0.1%*30 = 240 грн.

з 01 липня 2018 року по 31 липня 2018 року: 8000*0.1%*31 = 248 грн.

з 01 серпня 2018 року по 30 серпня 2018 року: 8000*0.1%*30 = 240 грн.

з 01 вересня 2018 року по 19 вересня 2018 року: 8000*0.1%*30 = 152 грн.

Отже пеня 1 = 5111,13 грн. (49,82+60+62+143,34+224+99,82+239,70+184,45+240+248+248+240+248+248+240+248+248+224+248+240+248+240+248+240+152)

Пеня 2 це 1% від заборгованості, але не менше 30 грн. в місяць, нараховується 1 раз в місяць, при наявності заборгованості по кредиту або відсоткам 5 і більше днів при виникненні прострочення на суму від 50 грн. та більше, яка становить наступі розміри пені:

жовтень 2015 року - 30 грн.

листопад 2015 року - 30 грн.

грудень 2015 року - 30 грн.

січень 2016 року - 46,24 грн.

лютий 2016 року - 80 грн.

березень 2016 року - 32,20 грн.

квітень 2016 року - 79,90 грн.

травень 2016 року - 59,48 грн.

червень 2016 року - 80 грн.

липень 2016 року - 80 грн.

серпень 2016 року - 80 грн.

вересень 2016 року - 80 грн.

жовтень 2016 року - 80 грн.

В період з 01.11.2016 року по 30.09.2017 року відсотки Банком за кредитним договором не нараховувались.

жовтень 2017 року - 80 грн.

листопад 2017 року - 80 грн.

грудень 2017 року- 80 грн.

січень 2018 року - 80 грн.

лютий 2018 року - 80 грн.

березень 2018 року - 80 грн.

квітень 2018 року - 80 грн.

травень 2018 року - 80 грн.

червень 2018 року - 80 грн.

липень 2018 року - 80 грн.

серпень 2018 року - 80 грн.

вересень 2018 року - 80 грн.

Отже, пеня 2 = 1747,82 грн. (80*17+30*3+46,24+80+32,20+79,90+59,48).

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги позивача щодо правомірності нарахування штрафу (фіксована частині) та штрафу (відсоткова складова), з огляду на наступне.

Відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг, а саме п. 2.1.1.7.6 передбачено, що при порушенні клієнтом строків платежів по будь якому з грошових зобов`язань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів, клієнт зобов`язаний уплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту, з врахуванням нарахованих та прострочених відсотків та комісій.

Одночасно, п. 2.1.1.12.6.4. Умов та Правил надання банківських послуг визначено, що в разі непогашення суми простроченого кредиту понад 210 днів позичальник сплачує банку пеню, яка розраховується по формулі встановленій в п.2.1.1.12.6.1.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст. 549 ЦК України).

В даному випадку Умовами та Правилами надання банківських послуг передбачено одночасне застосування двох видів неустойки - штрафу і пені за одне й те саме порушення, а саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором.

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Таким чином, колегія суддів вважає неправомірним застосування банком двох видів відповідальності за порушення умов кредитного договору пені та штрафу, у зв`язку з чим погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача штрафів.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення у справі про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором б/н від 17 квітня 2014 року станом на 19 вересня 2018 року в розмірі 19712,45 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту розмірі 8000 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом в розмірі 4853,47 грн. та пені в розмірі 6858,98 грн., в іншій частині в задоволенні позовних вимог позивача слід відмовити.

З урахуванням того, що позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» підлягають частковому задоволенню, згідно з п.3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, за принципом пропорційного розподілу судових витрат до задоволених позовних вимог, на користь АТ КБ «ПриватБанк» з ОСОБА_1 підлягають стягненню витрати, понесені на сплату судового збору при зверненні до суду першої інстанції - в сумі 1174 грн. 67 коп. (а.с.1), до суду апеляційної інстанції - в сумі 1762 грн. (а.с.108), а всього підлягає до стягнення 2936,67 грн. (1174,67 грн. + 1762 грн.).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Заочне рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 07 червня 2019 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 17 квітня 2014 року, яка станом на 19 вересня 2018 року становить 19712 (дев`ятнадцять тисяч сімсот дванадцять) гривен 45 копійок, та складається із заборгованості за тілом кредиту розмірі 8000 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом в розмірі 4853,47 грн. та пені в розмірі 6858,98 грн.

В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» судовий збір в розмірі 2936 (дві тисячі дев`ятсот тридцять шість) гривен 67 копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 01 жовтня 2019 року.

Головуючий:

Судді: