ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.

за участю секретаря Черкас Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 березня 2019 року у справі за поданням приватного виконавця Бурхан-Крутоус Л.А. про тимчасове обмеження виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 ,-

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2019 року приватний виконавець Бурхан-Крутоус Л.А. звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржнику ОСОБА_1

В обґрунтування свого подання приватний виконавець посилався на те, що у нього на виконанні перебуває виконавче провадження ВП№ 57182905 з примусового виконання виконавчого листа №200/16977/16-ц від 18 квітня 2018 року, виданого Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська про солідарне стягнення з ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1 ) та ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_3 ) боргу у сумі 251850,68 доларів 68 центів США, з яких 170000 доларів США - сума основного боргу, 70293,69 доларів США не сплачені відсотки за користування позикою, 11556,99 доларів США - 3% річних від суми заборгованості. 10 вересня 2018 року приватним виконавцем було відкрито виконавче провадження з виконання вищевказаного рішення суду, про що винесено відповідну постанову, копію якої направлено сторонам. Також, 10 вересня 2018 року приватним виконавцем було накладено арешт на все майно боржника. З відповіді ДФСУ та УПФУ вбачається, що боржник не має відкритих рахунків у банках або інших фінансових установах. Відповідно до проведеної перевірки майнового стану боржника було встановлено, що у боржника відсутнє майно на яке можливо звернути стягнення. У встановлений державним виконавцем строк для самостійного виконання рішення суду, боржник рішення не виконує. Враховуючи значну суму боргу за виконавчим документом та відсутність реального погашення боргу, а також беручи до уваги, що боржник приховує від державного виконавця дані стосовно отримання доходів є підстави вважати, що боржник має закордонний паспорт та може виїжджати за межі України і в даному праві боржника можливо обмежити останнього до повного виконання ним цивільних зобов`язань. Про рішення суду боржнику відомо. Боржник надав пояснення приватному виконавцю про те, що він не має можливості сплатити борг, однак по можливості надходження коштів не відмовляється виконувати рішення суду. На підставі викладеного приватний виконавець просив суд про тимчасове обмеження в праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 .

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 березня 2019 року було задоволено подання приватного виконавця Бурхан-Крутоус Л.А. про тимчасове обмеження виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 Тимчасово, до моменту виконання зобов`язання, покладеного на нього судовим рішенням, обмежено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), АДРЕСА_1 у праві на виїзд за межі України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду від 20 березня 2019 року скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні подання приватного виконавця про тимчасове обмеження виїзду за межі України, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, 10 вересня 2018 року приватним виконавцем було відкрито виконавче провадження ВП№ 182905 з примусового виконання виконавчого листа №200/16977/16-ц від 18 квітня 2018 року, виданого Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська про солідарне стягнення з ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1 ) та ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_3 ) боргу у сумі 251850,68 доларів 68 центів США, з яких 170000 доларів США - сума основного боргу, 70293,69 доларів США не сплачені відсотки за користування позикою, 11556,99 доларів США - 3% річних від суми заборгованості (т.2 а.с.222).

Звернувшись до суду з поданням, приватний виконавець Бурхан-Крутоус Л.А. просив суд про тимчасове обмеження в праві виїзду за межі України боржнику - ОСОБА_1 до виконання ним боргових зобов`язань (т.2 а.с.212-218).

Задовольняючи подання приватного виконавця, суд першої інстанції посилався на його обґрунтованість, підтвердження ухилення боржника від виконання судового рішення, однак погодитися з таким висновком суду неможливо, оскільки суд дійшов них за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, що відповідно до ст.376 ЦПК України є підставою для скасування ухвали суду.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон передбачені Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України».

Так, відповідно до п.2 ч.1 ст.6 цього Закону, громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов`язання - до виконання зобов`язань, або розв`язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов`язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Частиною другою ст.6 цього Закону передбачено, що громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Статтею 12 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачені законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними у цьому Пакті.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею.

Статтею ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» визначені підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

Згідно з ст. 1 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів " примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України "Про виконавче провадження" випадках - на приватних виконавців.

Згідно п.13 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов`язань за рішенням.

При цьому, з погляду значення словосполучення "ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)", вжите у п.5 ч.1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" та у п.13 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», означає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків. У зв`язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання.

Ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об`єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження тощо. Однак воно може мати й принципово інше походження, суб`єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Таким чином, поняття «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Отже, особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне, то відповідно до положень ч.2 ст. 12 ЦПК України, наявність умислу та обставини, які є предметом посилання державного виконавця, як на підставу вимог подання про тимчасове обмеження особи у праві виїзду, підлягають доведенню.

З аналізу вказаної статті вбачається, що тимчасове обмеження особи у праві виїзду за межі України - це певний вид санкції, який може мати місце через наявність факту невиконання зобов`язань у зв`язку з ухиленням від них та застосовується лише після виконання державним виконавцем всіх інших способів спонукання до їх виконання.

За змістом п.19 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

З виконавчого листа №200/16977/16-ц, виданого Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська 18 квітня 2018 року, вбачається 26 травня 2017 року було ухвалено рішення про солідарне стягнення з ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1 ) та ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_3 ) боргу у сумі 251850,68 доларів 68 центів США, з яких 170000 доларів США - сума основного боргу, 70293,69 доларів США не сплачені відсотки за користування позикою, 11556,99 доларів США - 3% річних від суми заборгованості (т. 2 а.с.220).

10 вересня 2018 року приватним виконавцем було відкрито виконавче провадження ВП№ 182905 з примусового виконання виконавчого листа №200/16977/16-ц від 18 квітня 2018 року, виданого Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська про солідарне стягнення з ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1 ) та ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_3 ) боргу у сумі 251850,68 доларів 68 центів США, з яких 170000 доларів США - сума основного боргу, 70293,69 доларів США не сплачені відсотки за користування позикою, 11556,99 доларів США - 3% річних від суми заборгованості (т.2 а.с.222).

Постановою від 10 вересня 2018 року приватним виконавцем було накладено арешт на все майно боржника ОСОБА_1 (т.2 а.с.224).

З відповіді ДФСУ та УПФУ від 11 вересня 2018 року вбачається, що боржник ОСОБА_1 не має відкритих рахунків у банках або інших фінансових установах (т.2 а.с.232).

Приватним виконавцем проведено перевірку майнового стану боржника ОСОБА_1

Згідно листа КП ДМБТІ від 22 грудня 2018 року за боржником ОСОБА_1 зареєстровакно право влсності на кв. АДРЕСА_2 (т.2 а.с.246).

Звернувшись до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , приватний виконавець посилався на те, що у встановлений державним виконавцем строк для самостійного виконання рішення суду, боржник рішення не виконує, приховує від державного виконавця дані стосовно отримання доходів, не з"являється на виклики до приватного виконавця (т.2 а.с.212-218).

Однак, належних доказів на підтвердження того, що боржник ОСОБА_1 отримував виклики щодо необхідності його явки до приватного виконавця суду не надано.

З акту приватного виконавця від 01 листопада 2018 року про вихід за адресою місця проживання боржника ОСОБА_1 вбачається, що боржник пояснював, що по можливості надходження коштів він не відмовляється виконувати рішення суду (т.2 а.с. 237, 238).

Отже, на момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду, повинен бути об`єктивно наявним та підтверджуватися матеріалами виконавчого провадження.

Слід зазначити в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження того, що боржник свідомо не виконував належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково, чи він має змогу виконувати зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього умисно без поважних причин.

Оскільки судове рішення не може ґрунтуватись на припущеннях, висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення подання приватного виконавця про тимчасове обмеження в праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 є передчасним.

За таких обставин, апеляційну скаргу слід задовольнити, ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 березня 2019 року скасувати та відмовити у задоволенні подання приватного виконавця Бурхан-Крутоус Л.А. про тимчасове обмеження виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 березня 2019 року у справі за поданням приватного виконавця Бурхан-Крутоус Л.А. про тимчасове обмеження виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 - скасувати.

У задоволенні подання приватного виконавця Бурхан-Крутоус Л.А. про тимчасове обмеження виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає

Головуючий суддя

Судді