АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/252/19Головуючий по 1 інстанції
Категорія : на ухвалу Опалинська О. П.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2019 року м. Черкаси

Апеляційний суд Черкаської області в складі колегії суддів:

Новікова О.М.,

Храпка В.Д., Бондаренка С.І.,

за участю секретаря Матюхи В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 23 листопада 2018 року (повний текст складено 28 листопада 2018 року) у складі судді Опалинської О.П. у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, третя особа: ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, -

в с т а н о в и в :

На виконанні у Смілянському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області перебуває виконавче провадження по виконавчому листу № 703/358/17 2/703/62/18, виданого 12.07.2018 року Смілянським міськрайонним судом черкаської області про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 боргу в сумі 37 837 грн. 34 коп.

У вересні 2018 року ОСОБА_6 звернувся з заявою про відстрочення виконання рішення суду терміном на один рік.

Заява мотивована тим, що боржник є інвалідом ІІ групи, на даний час його стан здоров'я погіршився і він потребує негайного і тривалого лікування. Він вже проходив лікування з 03 по 12 липня та з 23 серпня по 01 вересня 2018 року, через що поніс суттєві витрати. Стягнення боргу з пенсії 20 % на користь стягувача позбавить його можливості придбавати продукти харчування та ліки, без яких постане загроза для його життя та здоров'я.

Крім того, на майно боржника, а саме: будинковолодіння та земельну ділянку накладено арешт і в будь-якому разі рішення суду буде виконано.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_6 просив відстрочити виконання постанови апеляційного суду Черкаської області від 22 травня 2018 року у справі № 703/358/17 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди, заподіяних в результаті ДТП терміном на один рік.

Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 23 листопада 2018 року заяву ОСОБА_6 задоволено. Відстрочено виконання постанови апеляційного суду Черкаської області від 22 травня 2018 року про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 36 837 грн. 34 коп. матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди строком на один рік, тобто до 23 листопада 2019 року.

Ухвала оскаржена позивачем в апеляційному порядку з посиланням на порушення судом норм процесуального права, неповне дослідження усіх обставин справи.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що заявник, посилаючись на понесені значні витрати на лікування, не надав жодних доказів про розмір таких витрат. Також не надано рецепти лікаря на необхідні йому медичні препарати. Тобто, боржник не довів, що в майбутньому він повинен нести значні витрати, що перешкоджатимуть належним чином виконувати судове рішення протягом року. Також суд не врахував, що на утриманні у стягувача перебуває мати похилого віку, яка має онкозахворювання та отримує наразі паліативне лікування із застосуванням наркотичних анальгетиків.

Апелянт просить ухвалу скасувати, у задоволенні заяви про відстрочення виконання судового рішення відмовити повністю.

На апеляційну скаргу надійшов відзив від ОСОБА_6, в якому повторюються твердження заяви про відстрочення виконання судового рішення. Зокрема, заявник погоджується з висновками ухвали, а доводи апеляційної скарги вважає безпідставними. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали цивільної справи, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Встановлено, що рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 27 лютого 2018 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду, заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди, у сумі 44 157 грн. 34 коп. та моральну шкоду в сумі 1 000 грн., а всього 45157 грн. 34 коп. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Постановою апеляційного суду Черкаської області від 22 травня 2018 року рішення суду першої інстанції змінено в частині визначення суми, яку слід стягнути з відповідача на користь позивача для відшкодування матеріальних збитків та в частині розподілу судових витрат, вказавши, що з відповідача на користь позивача має бути стягнуто 36 837 грн. 34 коп. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь державного бюджету судовий збір в сумі 84 грн. 82 коп. В решті рішення залишено без змін.

На виконання судового рішення видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду, заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди в сумі 36837 грн. 34 коп. та моральну шкоду в сумі 1000 грн., а всього 37 837 грн. 34 коп. (а.с. 148).

Судове рішення звернуто до примусового виконання (а.с. 151).

Постановою державного виконавця від 19.07.2018 року накладено арешт на все майно, що належить боржнику (а.с. 152).

Постановою державного виконавця від 18.09.2018 року звернуто стягнення на пенсію боржника (а.с. 149).

Відповідно до ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

При цьому, виконання судового рішення має розглядатися як невід'ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (справа «Горнсбі проти Греції»). Термін, протягом якого судове рішення залишається невиконаним, може ставити під сумнів розумність строків судового захисту. При вирішенні питання про затримку виконання судового рішення, слід враховувати інтереси обох сторін, як стягувача так і боржника, та дотримуватися їх балансу.

Відповідно до ч. ч. 1, 3, 4 ст. 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Аналогічна норма міститься у ч. 1 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження".

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 10 Постанови від 26 грудня 2003 року № 14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження", задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім'ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

На підтвердження своїх доводів про наявність підстав для відстрочення виконання судового рішення заявник надав довідку до акту огляду МСЕК серія 10 ААБ від 16 жовтня 2012 року про те, що він є інвалідом ІІ групи безтерміново. Також надано виписку з історії хвороби Смілянської міської лікарні ім. Т. Шевченка № 1114 та № 1368 вбачається, що ОСОБА_6 знаходився на стаціонарному лікуванні з 03 липня 2018 року по 12 липня 2018 року, та з 23 серпня 2018 року по 01 вересня 2018 року (а.с. 145-146). Крім того, ОСОБА_6 є непрацездатним, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_1 серія НОМЕР_2 (а.с. 147).

Також в матеріалах справи міститься довідка № 21 від 19.12.2018 року (а.с. 188), що підтверджує діагноз матері ОСОБА_5 (онкологічне захворювання) та необхідність надання їй лікування.

Розглядаючи докази, надані сторонами, в їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для відстрочення виконання судового рішення.

При цьому суд бере до уваги вік боржника, наявність у нього хвороби на цукровий діабет, а також ступінь вини у заподіянні шкоди та часткового погашення боргу.

Приведені вище обставини на даний період істотно ускладнюють виконання рішення і можуть бути підставою для відстрочення виконання судового рішення на визначений законом термін.

За таких обставин колегія суддів вважає можливим погодитись з доводами суду першої інстанції, вважаючи їх достатньо обґрунтованими, і не вбачає достатніх підстав для скасування або зміни ухваленого судового рішення.

Керуючись ст.ст. 35, 258, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 23 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді