Житомирський апеляційний суд
Справа №295/8542/19 Головуючий у 1-й інст. Сингаївський О. П.
Категорія 40 Доповідач Коломієць О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2019 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Коломієць О.С.

суддів Талько О.Б., Шевчук А.М.

з участю секретаря

судового засідання Добровольської Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу №295/8542/19 за матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до судді Богунського районного суду м. Житомира Полонця Сергія Миколайовича про відшкодування моральної шкоди

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 30 липня 2019 року, яка постановлена суддею Сингаївським О.П. в м.Житомирі

встановив:

У червні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом, в якому зазначила, що внаслідок неправомірних дій судді Богунського районного суду м. Житомира Полонця С.М., під час розгляду справи №295/586/19, порушено її право на справедливий суд та завдано моральну шкоду.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що під час розгляду її позовної заяви до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду про відшкодування моральної шкоди, суддя Полонець С.М. порушив вимоги законодавства та безпідставно позбавив її можливості захистити свої права. Зазначає, що суддя виніс незаконні ухвали про направлення справи за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва від 15.01.2019 р., про залишення без руху від 11.02.2019 р. та повернення її позовної заяви від 11.03.2019 р., які в послідуючому були скасовані ухвалами Житомирського апеляційного суду від 06.02.2019 р. та від 16.04.2019 р. Вважає, що зміст ухвал судді не відповідає вимогам цивільного процесуального законодавства та не містить достатнього правового обґрунтування висновків, на підставі яких суддя відмовив у розгляді її позовної заяви від 14.01.2019 року.

Враховуючи вищезазначене, ОСОБА_1 просила стягнути із відповідача 20000 грн. на відшкодування моральної шкоди

Ухвалою судді Корольовського районного суду м. Житомира від 30 липня 2019 року відмовлено у відкритті провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу. Зазначає, що при постановленні даної ухвали було порушено її конституційне право на судовий захист і зміст ухвали судді не відповідає вимогам цивільного процесуального законодавства.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, з невідомих суду причин. Хоча про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

За приписами ст. 372 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З урахуванням наведеного, колегія суддів здійснює розгляд справи за відсутності всіх учасників справи, які не з`явились в судове засідання та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до приписів п.1 ч.1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

У позовній заяві ОСОБА_1 вказала, що підставою для відшкодування моральної шкоди є порушення суддею Полонцем С.М. вимог законодавства під час розгляду справи №295/586/19 за її позовом до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду про відшкодування моральної шкоди.

Згідно з ч.1 ст.6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і Законів України та на засадах верховенства права.

Частиною 1 статті 13 цього Закону передбачено, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді, ухвалюється іменем України.

Таким чином, при здійсненні правосуддя суддя виступає як посадова особа, уповноважена на виконання функцій держави, а не як приватна особа, до якої можна звернутись з позовом.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист в суді свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства, зокрема, шляхом відшкодування моральної шкоди.

Проте, у даній справі між ОСОБА_1 та відповідачем цивільно-правові відносини не виникли. Зміст позовної заяви свідчить, що ОСОБА_1 не погоджується з ухвалами судді Богунського районного суду м. Житомира про направлення справи за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва від 15.01.2019 р., про залишення без руху від 11.02.2019р. та про повернення її позовної заяви від 11.03.2019 р.

Колегія суддів звертає увагу на те, що чинне законодавство надає можливість особі повною мірою реалізувати своє право на оскарження судового рішення в порядку та з підстав, передбачених нормами процесуального права.

Законність процесуальних актів і дій (бездіяльності) суддів, вчинених при розгляді конкретної справи, не може перевірятися за межами передбаченого законом процесуального контролю.

Зазначене узгоджується з позицією, висловленою у пункті 57 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів, де зазначено, що зміст конкретних судових рішень контролюється, насамперед, за допомогою процедур апеляції або перегляду рішень у національних судах та за допомогою права на звернення до Європейського суду з прав людини.

Згідно з пунктом 21 Великої хартії суддів (Основоположних принципів), затвердженої Консультативною радою європейських суддів 17 листопада 2010 року, засоби для виправлення суддівських помилок мають бути передбачені відповідною системою апеляційного оскарження. Виправлення будь-яких інших помилок в адмініструванні правосуддя є виключно відповідальністю держави.

Отже, вчинення (невчинення) суддею (судом) процесуальних дій під час вирішення питання щодо відкриття провадження у справі та розгляду конкретної справи, а також ухвалені у ній рішення можуть бути оскаржені до суду вищої інстанції у порядку, передбаченому процесуальним законом для тієї справи, під час розгляду якої вони відповідно були вчинені (мали бути вчинені) чи ухвалені.

Оскарження процесуальних дій суду (судді) у відповідній справі не може відбуватися шляхом ініціювання нового судового процесу проти суду (судді).

Вказана правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року (справа №295/7631/17).

Велика Палата Верховного Суду також звернула увагу на те, що приписи пункту 1 частини 1 статті 186 ЦПК України «заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства» стосуються як позовів, які не можуть розглядатися за правилами цивільного судочинства, так і тих позовів, які взагалі не можуть розглядатися судами.

Таким чином, суд прийшов до обґрунтованого висновку про те, що вимоги ОСОБА_1 до судді Богунського районного суду м. Житомира Полонця С.М. не мають цивільно-правового характеру, а тому, відповідно, не підлягають судовому розгляду.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвала постановлена з дотриманням норм процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 30 липня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 25 вересня 2019 року.

Головуючий: Судді: