ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2007/19 Справа № 211/2894/18 Суддя у 1-й інстанції - Сарат Н.О. Суддя у 2-й інстанції - Барильська А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2019 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді: Барильської А.П.,

суддів: Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

секретар судового засідання: Голуб О.О.

сторони

позивач: Виконавчий комітет Довгинцівської районної в місті ради

відповідач: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу Виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради на рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 жовтня 2018 року, яке постановлено суддею Сарат Н.О. в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2018 року Виконавчий комітет Довгинцівської районної в місті ради звернувся з позовом до ОСОБА_1, третя особа Служба у справах дітей виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради та Криворізький міський центр соціальних служб для сім' ї, дітей та молоді про звільнення від обов'язків опікуна.

В обґрунтування позову посилається на те, що рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 06.04.2018 року, мати ОСОБА_2 позбавлена батьківських прав у відношенні малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відомості про батька дитини записані відповідно до частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України.

Відповідно до рішення виконкому Довгинцівської районної в місті ради від 16.09.2009 року №451 "Про надання статусу дитини, позбавленої батьківського піклування малолітньому ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 р.н.", малолітній має статус дитини, позбавленої батьківського піклування.

Відповідно до рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 05.02.2009 року ОСОБА_1 призначена опікуном над малолітньою дитиною, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та малолітній перебував під опікою ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1

Згідно характеристики з місця навчання від 23.04.2018 року, на сім'ю ОСОБА_3, складеної КЗШ І-ІІІ ступенів № 89, ситуація в сім'ї почала погіршуватись. Богдан не завжди одягнений в чистий одяг, який придбаний в магазинах по зниженій ціні, нового одягу немає. Контроль за поведінкою не завжди в належному стані. За навчальним процесом опікун перестала слідкувати взагалі. На останні батьківські збори опікун не з'явилася. Не цікавиться шкільним життям дитини і участі в ньому не бере.

ОСОБА_4 за час навчання виявив середній рівень знань, уміння вчитися, планувати свою роботу, контролювати себе у ОСОБА_4 сформовані недостатньо, домашні завдання часто не виконує зовсім, так як з боку опікуна відсутній контроль, дуже рідко прагне успіху в будь-якій діяльності.

Відповідно до акту обстеження житла від 04.05.2018 року складеного КЗШІ-ІІІ ступенів № 89, в житлі на момент перевірки знаходилась мати ОСОБА_3 - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, всупереч статті 168 Сімейного кодексу України, якою передбачено, що мати або батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду із заявою про надання їм права на побачення з дитиною. Відповідно до Акту зазначено, що в кімнаті проводяться ремонтні роботи, оскільки квартира затоплена, усі речі знаходяться в холі, який слугує і кімнатою для приготування і прийому їжі. В кімнату опікуна доступ був заборонений.

Відповідно до протоколу засідання комісії з питань захисту прав дитини зід 11.05.2018, питання про виконання обов'язків опікуна ОСОБА_1 стосовно підопічного ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, було розглянуто та вирішено тимчасово влаштувати дитину до Комунального закладу «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Криворізької міської ради.

З 11.05.2018 малолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, влаштований до КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Криворізької міської ради, в якому перебуває на повному державному утриманні до теперішнього часу, згідно довідки КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Криворізької міської ради № 95 від 11.05.2018.

Відповідно до повідомлення КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Криворізької міської ради від 07.06.2018, бабуся, ОСОБА_1 регулярно відвідує онука, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, в КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Криворізької міської ради, та цікавиться здоров'ям, успіхами, долею дитини.

З метою повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів малолітнього ОСОБА_3 та неналежне виконання опікуном своїх обов'язків, просили суд звільнити ОСОБА_1 від обов'язків опікуна малолітньої дитини, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 жовтня 2018 року в задоволенні позову Виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради до ОСОБА_1 про звільнення від обов'язків опікуна - відмовлено.

В апеляційній скарзі Виконавчий комітет Довгинцівської районної в місті ради, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та постановити нове, яким задовольнити позов.

На підтвердження доводів апеляційної скарги зазначає, що суд не надав належної оцінки наданим ними доказам в частині відсутності належного контролю опікуна за своїм підопічним, а саме обов'язок опікуна малолітньої особи дбати про її виховання, навчання та розвиток.

Зазначає про те, що суд першої інстанції також не взяв до уваги інформацію щодо неналежного морального виховання, захисту цивільних прав та інтересів підопічного, не надав належної оцінки поясненням свідків, а саме вчителів школи, свідків, які проживають по сусідству з відповідачем.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач зазначила, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим, прийнятим з додержанням норм матеріального і процесуального права, оскільки суд вірно встановив, що вона не ухиляється від виконання своїх обов'язків опікуна, тому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

У відповіді на відзив Виконавчий комітет Довгинцівської районної в місті ради вважає, що відповідачем не надано доказів належного контролю опікуна за своїм підопічним, а саме, обов'язок опікуна малолітньої особи дбати про її виховання, навчання та розвиток.

Заслухавши суддю-доповідача, представника Виконавчий комітет Довгинцівської районної в місті ради ОСОБА_5, представника третьої особи Служби у справах дітей виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ради ОСОБА_6, які кожен, окремо, підтримали доводи апеляційної скарги, просили задовольнити апеляційну скаргу, відповідача ОСОБА_1, яка просила рішення суду залишити без змін, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу та відповідь на відзив, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 06.04.2018 року, мати ОСОБА_2 позбавлена батьківських прав у відношенні малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відомості про батька дитини записані відповідно до частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України (а.с. 11-12).

Відповідно до рішення виконкому Довгинцівської районної в місті ради від 16.09.2009 року №451 "Про надання статусу дитини, позбавленої батьківського піклування малолітньому ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 р.н.", малолітній має статус дитини, позбавленої батьківського піклування ( а.с. 13).

Відповідно до рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 05.02.2009 року ОСОБА_1, призначена опікуном над малолітньою дитиною, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та малолітній перебував під опікою ОСОБА_1 за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Сергія Параджанова, буд. 31, кімн. 211-212 ( а.с. 9-10).

Як вбачається з характеристики з місця навчання від 23.04.2018 року на сім'ю ОСОБА_3, складеної КЗШ І-ІІІ ступенів № 89, ОСОБА_3 не завжди одягнений в чистий одяг, який придбаний в магазинах по зниженій ціні, нового одягу немає. Контроль за поведінкою не завжди в належному стані. За навчальним процесом опікун перестала слідкувати взагалі. На останні батьківські збори опікун не з'явилася. Не цікавиться шкільним життям дитини і участі в ньому не бере (а.с. 14).

Відповідно до характеристики Криворізької загальноосвітньої школи № 89 від 25.05.2018 року, ОСОБА_3 за час навчання виявив середній рівень знань, уміння вчитися, планувати свою роботу, контролювати себе у ОСОБА_3 сформовані недостатньо, домашні завдання часто не виконує зовсім, дуже рідко прагне успіху в будь-якій діяльності (а.с. 15).

Відповідно до акту обстеження житла від 04.05.2018 року складеного КЗШІ-ІІІ ступенів № 89, зазначено, що в кімнаті ОСОБА_3 проводяться ремонтні роботи, внаслідок її затоплення, усі речі знаходяться в холі, який слугує і кімнатою для приготування і прийому їжі. В кімнату опікуна доступ був заборонений ( а.с. 17).

Згідно протоколу засідання комісії з питань захисту прав дитини від 11.05.2018 року, питання про виконання обов'язків опікуна ОСОБА_1 стосовно підопічного ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, було розглянуто та вирішено тимчасово влаштувати дитину до Комунального закладу «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Криворізької міської ради ( а.с. 24-25).

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову виходив з того, що позивачем не доведено, що відповідач неналежно виконує обов'язки опікуна, перестала дбати про свого онука чи діє всупереч його інтересам.

Колегія суддів погоджується з таким висновком, з огляду на наступне.

Статтею 55 ЦК України передбачено, що опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров'я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов'язки.

Відповідно до ч. 1 ст. 67 ЦК України опікун зобов'язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням.

Згідно ст. 75 ЦК України суд, якщо він призначив опікуна чи піклувальника, або орган опіки та піклування, за заявою особи, звільняє її від повноважень опікуна або піклувальника. Ця заява розглядається судом або органом опіки та піклування протягом одного місяця. Особа виконує повноваження опікуна або піклувальника до винесення рішення про звільнення її від повноважень опікуна або піклувальника чи до закінчення місячного строку від дня подання заяви, якщо вона не була розглянута протягом цього строку. За заявою органу опіки та піклування суд може звільнити особу від повноважень опікуна або піклувальника у разі невиконання нею своїх обов'язків, порушення прав підопічного, а також у разі поміщення підопічного до навчального закладу, закладу охорони здоров'я або закладу соціального захисту.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що позовні вимоги позивача не містить належних та допустимих доказів на підтвердження того, що відповідач ОСОБА_1 неналежним чином виконує обов'язки опікуна.

У відповідності до положень ч. ч. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, що ратифікована Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

За змістом ч. 1 ст. 27 цієї Конвенції визнано право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Відповідно до статті 3 Конвенції, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

На виконання наведених вище норм Закону, судом першої інстанції встановлено, що позивачем по справі не надано належних та допустимих доказів, які можуть свідчити про неналежне виконування відповідачем своїх обов'язків опікуна.

Відповідно до пояснень свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, які були допитані в суді першої інстанції, кожен окремо, пояснили, що проживають по сусідству з відповідачкою. Дитину бачать часто з бабусею, він активний, проблем в спілкуванні з дітьми у нього не має, одягнений звичайно. ОСОБА_1 працює, займається вихованням та розвитком дитини.

Як вбачається з характеристики з місця роботи, відповідач ОСОБА_1 працює в КЗ «Криворізька міська дитяча лікарня № 2» Криворізької міської ради на посаді молодшої медичної сестри прибиральниці з серпня 2008 року, її заробітна плата за січень-червень 23908,09 гривень. За час роботи показала себе дисциплінованою, бере активну участь у суспільному життя лікарні. Товариська, користується повагою в колективі ( а.с. 45, 47).

Відповідно до повідомлення КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Криворізької міської ради від 07.06.2018, бабуся, ОСОБА_1 регулярно відвідує онука, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, в КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Криворізької міської ради, та цікавиться здоров'ям, успіхами, долею дитини (а.с. 21).

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що відповідачем належним чином виконуються обов'язки опікуна.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не взяв до уваги інформацію щодо неналежного морального виховання, захисту цивільних прав та інтересів підопічного, не надав належної оцінки свідченням свідків, а саме вчителів школи, свідків, які проживають по сусідству з відповідачем, колегія суддів відхиляє, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів, в той час, як відповідно до ст. 89 ЦПК України право оцінки доказів надано суду, який оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Колегія суддів не бере до уваги доводи апеляційної скарги відповідача про те, що суд не надав належної оцінки наданими ними доказам, в частині відсутності належного контролю опікуна за своїм підопічним, а саме обов'язок опікуна малолітньої особи дбати про її виховання, навчання та розвиток, оскільки матеріали цивільної справи не містять доказів того, що складні життєві обставини склались внаслідок відсутнього контролю, з боку опікуна. А скрутне становище відповідача, саме по собі, не може бути підставою для звільнення від обов'язків опікуна, оскільки скрутне матеріальне становище відповідача можливо вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до звільнення відповідача від обов'язку опікуна.

Вирішуючи даний спір суд першої інстанції врахував, що звільнення опікуна від обов'язків є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки для дитини, на думку колегії суддів, відповідач довела, що в її діях відсутня винна поведінка щодо свого онука та довела, що вона належним чином виконує свої обов'язки опікуна.

Отже, а ні в суді першої інстанції, а ні в суді апеляційної інстанції, не надано жодних належних та допустимих доказів щодо винної поведінки опікуна та неналежного виконання своїх обов'язків, що могло б бути підставою для звільнення останньої обов'язків опікуна.

Таким чином, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду відповідає вимогам матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду залишенню без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 368, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради - залишити без задоволення.

Рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 жовтня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 22 лютого 2019 року.

Головуючий:

Судді: