Ухвала

23 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 630/637/17

провадження № 61-9808св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Тітова М. Ю.,

розглянувши клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконання постанови Харківського апеляційного суду від 04 квітня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з указаним позовом, після уточнення якого у грудні 2017 року просив визнати право спільної сумісної власності на домоволодіння АДРЕСА_1 в рівних частках, а саме визнати за ним та ОСОБА_1 право власності по 1/2 частині на незавершений будівництвом житловий будинок літера А-1 з верандою літера «а» разом з господарськими будівлями та спорудами і визнати за кожним з колишнього подружжя право власності на 1/2 частину земельної ділянки за вказаною адресою загальною площею 1 500 кв. м, наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд.

Рішенням Люботинського міського суду Харківської області від 21 червня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного суду від 04 квітня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено. Рішення Люботинського міського суду Харківської області від 21 червня 2018 року скасовано, ухвалено нове судове рішення, яким позов задоволено. Визнано право спільної сумісної власності на садибу (домоволодіння) № АДРЕСА_1 в рівних частках за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , а саме визнано право власності на 1/2 частину за ОСОБА_1 та право власності на 1/2 частину за ОСОБА_2 на незавершений будівництвом житловий будинку № АДРЕСА_1 (літера А-1 ) з верандою « а » разом з господарськими будівлями та визнано право власності по 1/2 частині кожного на земельну ділянку за вказаною адресою загальною площею 1 500 кв. м, надану для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 3 960 грн судового збору.

13 травня 2019 року ОСОБА_1 подала засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на постанову Харківського апеляційного суду від 04 квітня 2019, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати оскаржувану постанову апеляційного суду та залишити в силі рішення Люботинського міського суду Харківської області від 21 червня 2018 року.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 24 червня 2019 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 та витребувано цивільну справу № 630/637/17 з Люботинського міського суду Харківської області.

11 вересня 2019 року ОСОБА_1 подала засобами поштового зв`язку клопотання про винесення додаткової ухвали, в якому просила постановити ухвалу, якою зупинити вчинення виконавчих дій по виконавчому провадженню № 59288402 за виконавчим листом № 630/637/17, виданим Люботинським міським судом Харківської області, посилаючись на те, що 05 вересня 2019 року вона отримала постанову державного виконавця міськрайонного відділу ДВС по Харківському району та місту Люботину ГТУЮ у Харківській області про відкриття виконавчого провадження від 07 червня 2019 року за № 59288402 (копію якої надано) по стягненню з неї на користь ОСОБА_2 суми судового збору в розмірі 3 960 грн. За касаційною скаргою може бути ухвалене рішення відмінне від оскаржуваного. Отже, по суті ОСОБА_1 просить зупинити виконання оскаржуваного судового рішення в частині стягнення з неї судового збору.

Клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини восьмої статті 394 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Згідно з частиною першою статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Клопотання про зупинення виконання (дії) судового рішення має бути мотивованим, містити достатні та обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені певними доказами, зокрема, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду має бути надано копію такої постанови. Вирішуючи питання про зупинення виконання (дії) судового рішення або його дії, суд касаційної інстанції враховує існування об`єктивної необхідності у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення дотримання балансу інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Заявивши клопотання про зупинення виконання постанови Харківського апеляційного суду від 04 квітня 2019 року в частині стягнення з неї на користь ОСОБА_2 3 960 грн судового збору, ОСОБА_1 не навела достатніх підстав та аргументів, які свідчили б про існування об`єктивної необхідності зупинення виконання вказаного судового рішення, зокрема щодо ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення. Доводи заявниці про те, що за її касаційною скаргою може бути ухвалене рішення, відмінне від оскаржуваного, так як і сама по собі незгода з оскаржуваним судовим рішенням не є підставою для зупинення виконання цього рішення на час перегляду справи в касаційному порядку.

Враховуючи, що заявником не наведено переконливого обґрунтування на підтвердження обставин, за яких суд касаційної інстанції може зупинити виконання судового рішення, в задоволенні клопотання необхідно відмовити. У таких висновках визначальними є правила статей 12 та 13 ЦПК України.

Згідно з частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Керуючись статтями 394, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконання постанови Харківського апеляційного суду від 04 квітня 2019 року.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:В. А. Стрільчук

С. О. Карпенко

М. Ю. Тітов