Єдиний унікальний номер 225/2488/16-ц Номер провадження 22-ц/804/2415/19

Єдиний унікальний номер 225/2488/16-ц Головуючий у 1 інстанції Бабенко С.С.
Номер провадження 22-ц/804/2415/19 Доповідач Агєєв О.В.

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2019 року Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого судді Агєєва О.В.

суддів Никифоряка Л.П., Санікової О.С.

за участі секретаря судового засідання Самойленко Г.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Донецького апеляційного суду в м. Бахмут цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 29 червня 2016 року у справі №225/2488/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування (суддя Бабенко С.С.), ухваленого в приміщенні суду в м.Торецьк Донецької області, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до Дзержинського міського суду Донецької області з позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування.

В обґрунтування позову зазначив, що його двоюрідний брат по лінії матері ОСОБА_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . Квартира на праві приватної власності належала ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на житло. В установлений законом строк від дня смерті спадкодавця, а саме 15 січня 2014 року він подав заяву до приватного нотаріуса Донецького міського нотаріального округу Подолян О.О. про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 Нотаріусом було внесено інформацію про спадкову справу в Спадковий реєстр та видано йому витяг про реєстрацію у спадковому реєстрі. Отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 він міг тільки після спливу шестимісячного строку, але в червні 2014 року почались активні бойові дії і приватний нотаріус у якого знаходились всі документи виїхала з м. Донецька. Він звертався до Дзержинської нотаріальної контори де йому видали відмову у здійсненні нотаріальних дій на підставі того, що спадкова справа була заведена іншим нотаріусом.

Просив визнати за ним право власності в порядку спадкування на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 49,3 кв.м., яка належала ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 29 червня 2016 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Визнано за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , право власності в порядку спадкування на квартиру, розташовану за адресою : АДРЕСА_1 , загальною площею 49,3 кв.м., в тому числі жилою площею 34,3 кв.м., яка належала ОСОБА_4 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_1 , яка не брала участі у справі, не погодилась з даним рішенням суду першої інстанції та подала на нього апеляційну скаргу, в якій просила скасувати оскаржуване рішення, ухвалити нове, яким задовольнити позов у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, ухвалено з порушенням норм процесуального та матеріального права, судом неповно з`ясовано обставини справи.

Зазначає, що померлий ОСОБА_4 є її рідним батьком, що підтверджується свідоцтвом про народження № НОМЕР_2 , копіями свідоцтва про укладення шлюбу № НОМЕР_3 між батьками скаржника ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Посилається на статті 1220, 1221, 1261 ЦК України та зазначає, що у зв`язку з проживанням у АР Крим та початком бойових дій у 2014 році ОСОБА_1 була позбавлена можливості своєчасно прийняти спадщину.

Звертає увагу, що рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 31.05.2019 року їй надано додатковий строк на прийняття спадщини у 6 місяців з дня набрання рішенням законної сили.

Позивач по справі ОСОБА_2 , не повідомив скаржнику, знаючи про її існування, про смерть ОСОБА_4 , та звернувся до Дзержинського міського суду Донецької області з позовом до своєї сестри про визнання права власності в порядку спадкування, за результатми розгляду якого ухвалено оскаржуване рішення.

Вважає, рішення незаконним та необгрунтованим, оскільки в його основу покладено факт відсутності в померлого ОСОБА_4 близьких родичів, що крім пояснень позивача, підтверджено показаннями його доньки та ОСОБА_6 , які знали про наявність доньки померлого ОСОБА_1 , проте ввели суд в оману.

Відзив на апеляційну скаргу позивачем та відповідачем не подано.

Позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_3 в судове засідання апеляційного суду не з`явились; про дату час і місце розгляду справи повідомлені відповідно до частини другої статті 11 Закону України від 12 серпня 2014 року №1632-VII «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції» шляхом розміщення на офіційному веб-порталі судової влади інформації з посиланням на веб-адресу ухвали про призначення справи до розгляду на 26 вересня 2019 року в Єдиному державному реєстрі судових рішень (а.с.135).

Скаржник ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином. (а.с.136)

Апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи, які не з`явились в судове засідання, оскільки, відповідно до частини 2 ст.372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач є двоюрідним братом ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.10, 13-18).

Право власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано за ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності від 19 грудня 2013 року. Квартира приватизована відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» (а.с.23)

Спадкоємцем 5 черги після смерті ОСОБА_4 є також відповідач ОСОБА_3 , яка в свою чергу відмовилась від прийняття спадщини на користь позивача, що підтверджується наданою нею заявою (а.с.32, 33) та поясненнями свідка в судовому засіданні ОСОБА_6 .

Також судом встановлено, що після смерті ОСОБА_4 заведено спадкову справу у приватного нотаріуса Подолян О.О. № 55596583 за заявою ОСОБА_2 (а.с.8), але свідоцтво про право на спадщину позивач не отримав, у зв`язку з тим, що з травня 2014 року на території м. Донецька розпочалися активні бойові дії, що позбавило його можливості оформити свої спадкові права на майно.

Факт наявності спадкової справи після смерті ОСОБА_4 підтверджується копією постанови від 30.03.2016 № 411/02/14 року про відмову у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку з тим, що спадкову справу заведено приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Подолян О.О. 15.01.2014 року, що перешкоджає вчиненню нотаріальних дій нотаріусом Дзержинської державної нотаріальної контори. (а.с.9)

Ухвалюючи рішення про задоволення позову ОСОБА_2 , суд першої інстанції виходив з того, що позивач був позбавлений права отримати свідоцтво про право на спадщину за місцем подання першої заяви про прийняття спадщини (тимчасово окупована територія, м.Донецьк, приватний нотаріус Подолян О.О.), та у зв`язку з відстуністю правового врегулювання подібного питання, послався на Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення реалізації права на спадкування», ст.11-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» і дійшов висновку про задоволення позову.

Апеляційний суд не може погодитись з зазначеними висновками суду першої інстанції та вважає їх передчасними з огляду на наступне.

Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_4 заведено спадкову справу у приватного нотаріуса Подолян О.О. № 55596583 за заявою ОСОБА_2 (а.с.8), але свідоцтво про право на спадщину позивач не отримав, у зв`язку з тим, що з травня 2014 року на території м. Донецька розпочалися активні бойові дії, що позбавило його можливості оформити свої спадкові права на майно.

Факт наявності спадкової справи після смерті ОСОБА_4 підтверджується копією постанови від 30.03.2016 № 411/02/14 року про відмову у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку з тим, що спадкову справу заведено приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Подолян О.О. 15.01.2014 року, що перешкоджає вчиненню нотаріальних дій нотаріусом Дзержинської державної нотаріальної контори (а.с.9)

Відповідно до частини першої статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

В основі спадкування за законом знаходиться принцип черговості, який полягає у встановленні пріоритету прав одних спадкоємців за законом перед іншими. Кожна черга - це визначене коло осіб, з урахуванням ступеня їх близькості спадкодавцеві, яке встановлене законом на підставі припущення про те, що спадкодавець залишив би своє майно найближчим родичам, членам сім`ї, утриманцям і (або) іншим родичам до шостого ступеня споріднення.

Як зазначив Верховний суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 19.06.2019 року по справі №729/1402/15-ц, системне тлумачення положень статей 1258, 1259 та інших положень книги 6 ЦК України дозволяє стверджувати про необхідність розмежовувати такі правові конструкції як «одержання права на спадкування наступною чергою» (частина друга статті 1258 ЦК України) та «зміну суб`єктного складу осіб, які набувають право на спадкування за законом». «Одержання права на спадкування наступною чергою» (частина друга статті 1258 ЦК України) стосується другої - п`ятої черг і пов`язується із такими негативними юридичними фактами як: відсутність спадкоємців попередньої черги; усунення спадкоємців попередньої черги від права на спадкування; неприйняття спадкоємцями попередньої черги спадщини; відмова від прийняття спадщини.

Згідно статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно матеріалів справи, а саме свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 скаржник ОСОБА_1 є донькою спадкодавця ОСОБА_4 (а.с.106).

Відповідно до ч.2 ст.1258 ЦК України кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

Отже, при ухваленні оскаржуваного рішення, суд першої інстанції не встановив коло спадкоємців та, як наслідок, зробив передчасний висновок про задоволення позову.

Разом з тим, до апеляційної скарги ОСОБА_1 додано посвідчену належним чином копію заочного рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 31 травня 2019 року по справі №225/1770/19, яке набрало законної сили 01.07.2019 року, згідно якого ОСОБА_1 надано додатковий строк у 6 місяців з дня набрання чинності судовим рішенням, для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер у м.Донецьк 21.12.2013 року. (а.с.109-111)

Зазначені дії скаржника спрямовані на прийняття спадщини, тому, враховуючи викладене, а також незалучення до участі у справі судом першої інстанції ОСОБА_1 , яка є спадкоємцем першої черги, апеляційний суд вважає, оскаржуване рішення підлягає скасуванню з підстав, передбачених п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України.

З позовної заяви вбачається, що ОСОБА_2 просив визнати за ним право власності в порядку спадкування на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 49,3 кв.м., яка належала ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Крім іншого, позов мотивував тим, що спадкодавець не має близьких родичів.

Свідок ОСОБА_6 , донька позивача ОСОБА_2 , пояснила суду першої інстанції, що близьких родичів у спадкодавця ОСОБА_4 окрім позивача не було.

Відповідач ОСОБА_3 у заяві від 19.05.2016 року відмовилась від спадщини на користь позивача; також зазначила про відсутність близьких родичів у спадкодавця. (а.с. 37-38)

Згідно ч.ч.3, 4 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до статей 13 і 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Доводи позовної заяви про відсутність близьких родичів спростовуються матеріалами справи, та заочним рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 31 травня 2019 року по справі №225/1770/19, яке набрало законної сили 01.07.2019 року, в якому судом встановлено, що ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 є батьком ОСОБА_1 .

Крім того, в матеріалах справи відсутні відомості щодо звернення позивачем ОСОБА_2 до суду з позовом про зміну черговості спадкування.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню; рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 29 червня 2016 року постановлено з порушенням норм процесуального права, а тому згідно п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України підлягає скасуванню, а в задоволенні позовних вимог позивача слід відмовити за недоведеністю.

Відповідно до ст.382 ЦПК України в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначаються, зокрема, новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Згідно квитанції №129 від 16.07.2019 року ОСОБА_1 сплатила судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1153,50 грн.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача.

Враховуючи, що апеляційний суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги, та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, з врахуванням п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати у розмірі 1153, 50 гривень необхідно стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 .

Керуючись статтями 367, 374, 376, 382, 383 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 29 червня 2016 року задовольнити.

Рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 29 червня 2016 року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , судові витрати у розмірі 1153 (одна тисяча сто п`ятдесят три) гривні 50 копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 26 вересня 2019 року.

Головуючий О.В. Агєєв

Судді: О.С. Санікова

Л.П. Никифоряк