ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 695/126/19
номер провадження 4-с/695/6/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2019 рокум. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Середи Л.В.

за участю секретаря Оніщенко Н.В.,

розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Золотоніського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про повернення виконавчого документа стягувачеві від 20.12.2018 року, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця відділу виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_2

Свої вимоги скаржник мотивує тим, що Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області було видано виконавчий лист № 2-1640/2010 від 29.09.2010 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 боргу в сумі 1609811,20 грн.

Вказаний виконавчий лист неодноразово скаржником звертався до виконання та на його підставі відкривалося виконавче провадження, яке з часом завершувалось, а виконавчий лист повертався стягувачеві лише з частковим виконанням.

20.12.2018 року державним виконавцем Золотоніського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_2 було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві у звязку із відсутністю у боржника майна, на яке можливо здійснити стягнення.

Із вказаною постановою стягувач категорично не погоджується, вважаючи її незаконною, оскільки у боржника у власності перебуває житловий будинок, що знаходиться за адресою: вул. Ринкова, 39 у м. Золотоноша Черкаської області, і хоча звернути стягнення на вказаний будинок норми чинного законодавства не дають можливості, однак вони носять тимчасовий характер, крім того державним виконавцем не було звернено стягнення чи проведено опис майна, яке знаходиться і в середині вказаного будинку.

Таким чином скаржник наполягає, що державний виконавець поверхово підійшов до виконання своїх обовязків та не в повному обсязі виконав роботу щодо пошуку майна та коштів боржника, а саме не здійснив дії спрямовані на встановлення джерела доходів боржника із яких останній утримує вказаний будинок, сплачує комунальні послуги, придбаває продукти харчування, тощо. На підставі вказаного скаржник просить суд визнати рішення державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачеві неправомірним, скасувати вказану вище постанови та зобовязати державного виконавця відновити виконавче провадження.

У судове засідання скаржник не зявився з невідомих для суду причин, із клопотанням про розгляд справи за його відсутності чи про перенесення судового засідання по розгляду вказаної скарги не звертався.

Державний виконавець Золотоніського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась із невідомих для суду причин, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином у порядку визначеному чинним законодавством.

Вивчивши матеріали справи, керуючись нормами ч. 2 ст. 450 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу по суті за відсутності сторін.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для задоволення скарги у звязку із наступним.

З матеріалів справи вбачається, що на виконанні в державного виконавця Золотоніського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_2 знаходились матеріали виконавчого провадження №50295117 з виконання виконавчого листа №2-1640/2010 про стягнення із ОСОБА_3 суми в боргу в розмірі 1609811,20 грн. на користь ОСОБА_1

Як вбачається із копії постанови державного виконавця від 20.12.2018 року вказане вище виконавче провадження повергнуто стягувачеві, оскільки у боржника відсутнє майно на яке можливо здійснити стягнення.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначено Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно з п. 1 ч. 1ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у ст. 3 цього Закону.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» таким документом, крім інших, є виконавчий лист, виданий судом на підставі судового рішення.

З аналізу норм чинного законодавства України вбачається, що державному виконавцеві надано ряд прав та повноважень, які спрямовані на забезпечення належного та повного здійснення виконавчого провадження та забезпечення примусового виконання рішення суду в тому числі і у випадках ухилення боржника від виконання свого зобовязання.

При розгляді вказаної справи суд бере до уваги, що державний виконавець не надав суду жодних пояснень, а також доказів правомірності своїх дій, проведення належної перевірки майнового стану боржника, чи інших дій визначених нормами чинного законодавства, хоча належним чином був повідомлений про суть скарги та доводи скаржника.

Згідно з . 1 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Враховуючи зазначене суд констатує, що докази правомірності дій державного виконавця в матеріалах справи відсутні, а тому, враховуючи строки розгляду даної категорії справ, які встановлені ст. 450 ЦПК України та відсутність підтвердження дотримання державним виконавцем норм ЗУ «Про виконавче провадження» зокрема ст. 48, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для задоволення вказаної скарги.

Нормами цивільного процесуального закону передбачено особливий порядок судового контролю за виконанням судових рішень, який визначений у розділі VII ЦПК України, і передбачає, зокрема, обовязок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи..

Приписами ч. 2 ст. 451 ЦПК України передбачено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

З огляду на вищенаведене, враховуючи принцип обовязковості виконання судового рішення, яке набрало законної сили, що закріплено ст. 18 ЦПК України, суд приходить до висновку, щодо необхідності винесення рішення про задоволення вказаної скарги у повному обсязі.

Керуючись ст.,ст.447-453 Цивільного процесуального кодексу України, Закону України «Про виконавче провадження», суд

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Золотоніського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про повернення виконавчого документа стягувачеві від 20.12.2018 року задовольнити.

Постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 20.12.2018 ВП №50295117, винесену державним виконавцем Золотоніського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черркаській області, скасувати.

Зобов`язати державного виконавця Золотоніського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції вчинити дії щодо продовження виконання виконавчого листа Золотоніського міськррайонного суду Черкаської області №2-1640-2010 від 29.09.2010 року.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

.

Суддя Середа Л.В.