1Справа № 2-1515/11 6/335/48/2019
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2019 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі головуючого судді Воробйова А.В., за участю секретаря Барсукової В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя заяву ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 про повторне виселення,-

ВСТАНОВИВ :

27.10.2016 року ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про повторне виселення боржника.

У заяві зазначає, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19.04.2012 року задоволено позов ОСОБА_1 до Запорізької міської ради, Виконавчого комітету Запорізької міської ради, ОСОБА_3 , третя особа: КП «РЕПОГ» про визнання рішення незаконним, визнання ордеру на житлове приміщення недійсним та виселення задоволено. Визнано рішення Виконавчого комітету Запорізької міської ради № 457/2 від 28.09.2010 року «Про надання житлової площі в гуртожитках» в частині надання житлової площі ОСОБА_3 , кімнати АДРЕСА_1 /2, житловою площею 9 АДРЕСА_2 .м. по АДРЕСА_3 незаконним. Визнано ордер № 83 серії «Г» від 12.10.2010 року на житлове приміщення, що знаходиться за адресою АДРЕСА_4 житловою площею 9, 5 кв.м. недійсним. Виселено ОСОБА_3 з житлового приміщення, що знаходиться за адресою АДРЕСА_4 . Стягнуто судові витрати.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 20.06.2012 р. рішення залишено без змін.

Постановою державного виконавця від 26.07.2012 року відкрито виконавче провадження по виконанню рішення суду в частині виселення ОСОБА_3 .

Відповідно до акту державного виконавця від 17.10.2012 року в ході проведення виконавчих дій встановлено, що ОСОБА_3 в кімнаті АДРЕСА_1 /2 по АДРЕСА_3 не проживає, в цій кімнаті мешкає її син і 23.10.2012 року державним виконавцем на підставі п. 8 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-1515/11.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 30.08.2013 р. позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи: Міське комунальне підприємство «Основаніє», Запорізька міська рада, Служба у справах дітей районної адміністрації Запорізької міської ради по Орджонікідзевському району про усунення перешкод у здійсненні права користування та відновлення становища, яке існувало до порушення задоволено.

Постановами державного виконавця Орджонікідзевського ВДВС Запорізького МУЮ від 25.02.2014 р. ВП №42163917 та ВП №42164128 відкриті виконавчі провадження з примусового виконання виконавчого листа № 335/1394/13-ц, виданого 10.02.2014 р. Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя, в частині виселення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з кімнати АДРЕСА_1 2 у будинку АДРЕСА_3 .

Під час виконавчого провадження з примусового виконання виконавчих листів № 335/1394/13-ц, виданих 10.02.2014 р. Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя, в частині виселення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з кімнати АДРЕСА_1 2 у будинку АДРЕСА_3 , державним виконавцем встановлено, що за адресою: АДРЕСА_4 проживає ОСОБА_3 , а боржники за цим виконавчим провадженням в даній кімнаті не знаходяться.

Станом на жовтень 2016 року боржник ОСОБА_3 проживає у спірному житлі, тобто знов вселилася до житлового приміщення, з якого її було виселено за рішенням суду, а тому просить постановити ухвалу про повторне виселення ОСОБА_3 з житлового приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , на підставі виконавчого листа № 2-1515/11, виданого 17.07.2012 р. Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя

В судовому засіданні заявник та представник заявника наполягали на задоволенні заяви, наполягаючи на підставах а обставинах викладених у заяві..

Представник боржника Загурської ОСОБА_6 проти задоволення заяви заперечував. Суду пояснив, що рішення суду про виселення ОСОБА_3 від 19.04.2012 року набрало законної сили після апеляційного оскарження 20.06.2012 року. Таким чином примусове виконання рішення про виселення за відсутності продовження строків на пред`явлення виконавчого документу за відсутності продовження строків на пред`явлення виконавчого документу могло відбуватися лише до 20.06.2012 року. Тому заява про повторне вселення подано зі спливом встановленого строку для виконання судового рішення. Виконавче провадження про виселення ОСОБА_3 закінчено 23.10.2012 р. та на теперішній час знищено. Крім того, на теперішній час приміщення якого була виселена ОСОБА_3 не існує, оскільки дані нерухомості присвоєний статус багатоквартирного житлового будинку та ОСОБА_3 отримала право на проживання в даному будинку з іншої підстави рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 28.08.2017 р. №460/3.

Представник заінтересованих осіб Запорізької міської ради та виконавчого комітету Запорізької міської ради проти задоволення заяви також заперечувала. Суду пояснила, що під час розгляду справи у 2012 році діяло рішення Запорізької міської ради від 24.02.2011 №85/19 „Про зміну статусу гуртожитку для малих сімей по АДРЕСА_5 відповідно до якого у спірної кімнаті №10/2 був статус кімнати у гуртожитку для малих сімей. Після ухвалення рішення Орджонікідзевський районним судом м. Запоріжжя від 19.04.2012 р. ц справі №2-1515/11 відбулись зміни, які унеможливлюють виконання виконавчого листа, тим самим і розгляд повторно питання щодо виконання рішення суду.

Так, у 2014 році рішенням Запорізької міської ради №18 „Про зміну статусу комунальних квартир №№6,10.,17, які використовувались під гуртожиток для малих сімей змінено статус на комунальні квартири АДРЕСА_6 . АДРЕСА_7 виконавчого комітету Запорізької міської ради від 28.08.2017 року №460/3 „Про оформлення ордерів мешканцям житлового будинку по АДРЕСА_5 , ОСОБА_3 по факту проживання у кім. АДРЕСА_8 видано ордер.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи, вважає, що заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19.04.2012 р. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Запорізької міської ради, Виконавчого комітету Запорізької міської ради, ОСОБА_3 , третя особа: КП «РЕПОГ» про визнання рішення незаконним, визнання ордеру на житлове приміщення недійсним та виселення задоволено та визнано рішення Виконавчого комітету Запорізької міської ради № 457/2 від 28.09.2010 р. «Про надання житлової площі у гуртожитках» в частині надання житлової площі ОСОБА_3 , кімнати АДРЕСА_9 НОМЕР_1 /2, житловою площею 9,5 кв.м, по АДРЕСА_5 незаконним; визнано ордер № 83 серії «Г» від 12.10.2010 р. на житлове приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , житловою площею 9,5 кв.м, - недійсним; виселено ОСОБА_3 з житлового приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 .

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 20.06.2012 р. рішення залишено без змін.

Постановою Орджонікідзевського ВДВС Запорізького МУЮ від 26.07.2012 р. ВП №33544531 відкрито виконавче провадження щодо виконання виконавчого листа від 17.07.2012 р. про виселення ОСОБА_3 з кімнати АДРЕСА_1 /2 АДРЕСА_5 . (т.1 а.с.300,т.2 а.п.32)

Згідно з актом № 972/6 від 17.10.2012 р. головним державним виконавцем Святченко Є.В. в ході проведення виконавчих дій по виконанню виконавчого листа №2-1515/11 встановлено, що ОСОБА_3 в кімнаті АДРЕСА_1 / АДРЕСА_10 не мешкає, в цій кімнаті мешкає її син ОСОБА_4

23.10.2012 року головним державним виконавцем Орджонікідзевського ВДВС ЗМУЮ Святченко Є.В. на підставі п.8 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-1515/11 у зв`язку з повним фактичним виконанням згідно з виконавчим документом.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 30.08.2013 р. у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи: Міське комунальне підприємство «Основаніє», Запорізька міська рада, Служба у справах дітей районної адміністрації Запорізької міської ради по Орджонікідзевському району про усунення перешкод у здійсненні права користування та відновлення становища, яке існувало до порушення задоволено.

Постановами державного виконавця Орджонікідзевського ВДВС Запорізького МУЮ від 25.02.2014 р. ВП №42163917 та ВП №42164128 відкриті виконавчі провадження з примусового виконання виконавчого листа № 335/1394/13-ц, виданого 10.02.2014 р. Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя, в частині виселення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з кімнати АДРЕСА_1 2 у будинку АДРЕСА_5 .

Згідно з актом державного виконавця Приставки Р.О. від 07.07.2014 р. в процесі проведення виконавчих дій з примусового виселення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 державним виконавцем встановлено, що за адресою: АДРЕСА_4 проживає ОСОБА_3 , боржники за цим виконавчим провадженням в даній кімнаті не знаходяться.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17.11.2016 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 17.01.2017 року, заяву ОСОБА_1 від 27.10.2016 р. про повторне виселення залишено без задоволення.

Постановою Верховного Суду від 12.12.2018 року ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17.11.2016 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 17.01.2019 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Судовим розглядом також встановлено, що під час розгляду справи у 2012 році діяло рішення Запорізької міської ради від 24.02.2011 №85/19 „Про зміну статусу гуртожитку для малих сімей по АДРЕСА_5 відповідно до якого у спірної кімнаті № НОМЕР_1 /2 був статус кімнати у гуртожитку для малих сімей. Після ухвалення рішення Орджонікідзевський районним судом м. Запоріжжя від 19.04.2012 р. ц справі №2-1515/11 відбулись наступні зміни.

Рішенням Запорізької міської ради №18 „Про зміну статусу комунальних квартир №№6,10.,17, які використовувались під гуртожиток для малих сімей змінено статус на комунальні квартири АДРЕСА_6 .

АДРЕСА_7 виконавчого комітету Запорізької міської ради від 28.08.2017 року №460/3 „Про оформлення ордерів мешканцям житлового будинку по АДРЕСА_5 , ОСОБА_3 по факту проживання у кім. АДРЕСА_8 видано ордер.

Відповідно до ч.11 ст. 78 Закону України «Про виконавче провадження», у редакції Закону яка діяла на час видачі виконавчого листа 2-1515/11, як і ч. 10 ст.66 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції від 02.06.2016 року, який діє на момент звернення із заявою про повторне виселення ОСОБА_1 , передбачено у разі якщо особа самостійно вселилася у приміщення, з якого вона була примусово виселена, повторне її виселення може бути здійснено державним виконавцем на підставі ухвали суду, який прийняв рішення про виселення. Виконавче провадження в такому разі підлягає поновленню за постановою державного виконавця.

За змістом як ч.11 ст.78 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції Закону станом на час видачі виконавчого листа, так і за змістом ч. 10 ст.66 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції від 02.06.2016 року, який діє на момент звернення із заявою ОСОБА_1 , для постановлення ухвали про повторне виселення особи на підставі рішення суду про виселення необхідно зясувати та довести дві обставини, а саме: 1) примусове виселення особи з приміщення і 2) самостійне вселення цієї особи в це приміщення.

Отже, повторне виселення особи можливе лише за тієї умови, що ця особа самостійно вселилася у приміщення, з якого вона була примусово виселена.

З матеріалів справи вбачається, що виконавче провадження 17 липня 2012 року було відкрито про виселення ОСОБА_3 з житлового приміщення. За актом державного виконавця від 17 жовтня 2012 року, примусового виселення ОСОБА_3 з кімнати 10/2 по АДРЕСА_5 не було здійснено, оскільки остання фактично в кімнаті не мешкала, а в цій кімнаті мешкав її син. ОСОБА_3 мешкала в сусідній кімнаті.

Виконавче провадження закінчено на підставі п.8 ч.1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з повним фактичним виконанням згідно з виконавчим документом.

Як зазначалося вище, рішенням Запорізької міської ради №18 „Про зміну статусу комунальних квартир №№6,10.,17, які використовувались під гуртожиток для малих сімей змінено статус на комунальні квартири АДРЕСА_6 , а рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради від 28.08.2017 року №460/3 „Про оформлення ордерів мешканцям житлового будинку по АДРЕСА_5 , ОСОБА_3 по факту проживання у кім. АДРЕСА_8 видано ордер.

Відповідно до пункту 9 частини другої статті 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

Згідно зі статтею 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Разом з тим, відповідно до статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду.

Статтею 9 ЖК Української РСР встановлено, що ніхто не може бути виселений із займаного приміщення або обмежений у праві користування ним інакше як на підставах і в порядку, передбаченому законодавством.

Відповідно до рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19.04.2012 року виселено ОСОБА_3 з житлового приміщення, що знаходиться за адресою АДРЕСА_4 .

Як встановлено судовим розглядом, на час розгляду заяви про повторне виселення боржника змінився статус спірного житла, а боржником отримано новий ордер на це житло, що унеможливлює повторне виселення ОСОБА_3 з житлового приміщення, що знаходиться за адресою АДРЕСА_4 .

На підставі зазначеного, заяву ОСОБА_1 суд залишає без задоволення.

Керуючись ст.ст.258-260, 353 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 про повторне виселення - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання суддею.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізький області протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя: А.В. Воробйов