АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/333/19
Смілянський міськрайонний суд Черкаської області
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

25 лютого 2019 р. м. Черкаси

Апеляційний суд Черкаської області в складі: судді-доповідача Бородійчука В.Г., суддів Василенко Л.І., Нерушак Л.В. розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 21 травня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання договору, не посвідченого нотаріально дійсним та визнання права власності на самочинне будівництво, -

в с т а н о в и в :

27 квітня 2009 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання договору, не посвідченого нотаріально дійсним та визнання права власності на самочинне будівництво.

Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 21 травня 2009 року позов ОСОБА_3 задоволено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_2 оскаржила його до суду апеляційної інстанції, подавши 22 січня 2019 року апеляційну скаргу.

Разом з апеляційною скаргою до суду була подана заява про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду від 21 травня 2009 року, в якій ОСОБА_2 просила поновити строк на апеляційне оскарження рішення, як такий, що пропущений з поважних причин.

Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 30 січня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без руху як таку, що не відповідає вимогам ст. 357 ЦПК України, оскільки доводи особи, яка подає апеляційну скаргу про поважність пропуску строку на апеляційне оскарження визнані не обґрунтованими.

Особі, що подала апеляційну скаргу надано десятиденний строк з моменту отримання копії ухвали для усунення вказаних недоліків та в резолютивній частині ухвали роз'яснено, що в разі невиконання вимог, що стали причиною залишення апеляційної скарги без руху, у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

Копію ухвали ОСОБА_2 отримано 08 лютого 2019 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштової кореспонденції.

20 лютого 2019 року на адресу апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду від 21 травня 2009 року.

В обгрунтування доводів поданої заяви, остання вказала, що право на оскарження судових рішень є складовою конституційного права особи на судовий захист і перегляд судових рішень гарантує відновлення порушених прав людини. Також зазначила, що право на справедливий судовий розгляд закріплене в п. 1 ст. 6 Конвенції і таке право необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

Крім того вказала, що про рішення суду вона дізналася лише в 2019 році, отримавши його копію в суді першої інстанції 11 січня 2019 року.

Перевіривши доводи поданої заяви, колегія суддів вважає їх необґрунтованими, оскільки вони містять лише загальні норми, закріплені в різних законодавчих та нормативних актах щодо права на оскарження рішення суду та вказують на право особи щодо захисту її прав на доступ до суду.

Залишаючи апеляційну скаргу без руху, суд апеляційної інстанції в своїй ухвалі від 30 січня 2019 року констатував, що у справах щодо України Європейський Суд неодноразово відзначав, що відступи від принципу правової визначеності виправдані лише у випадках необхідності при обставинах істотного і непереборного характеру (справи «Салов проти України», п. 93 «Проценко проти України», п. 26). Зокрема, відступ від принципу правової визначеності допустимий не в інтересах правового пуризму, а з метою виправлення «помилки, що має фундаментальне значення для судової системи» (рішення у справі «Сутяжник проти Росії, п. 38).

Було зазначено, що застосування ОСОБА_2 спроби оскарження остаточного та обов'язкового рішення суду з причин процесуального характеру без належного обґрунтування підстав для подібного продовження втручання в принцип «res judicata» (тобто принцип остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення) не можуть вважатися причинами фундаментального характеру.

Наголошено, що відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 була присутня в судовому засіданні під час розгляду справи, що підтверджується протоколом судового засідання (а.с. 19) та самим судовим рішенням (а.с. 20). Крім того, в матеріалах справи (а.с. 17) мається заява від 21 травня 2009 року, власноручно підписана ОСОБА_2 в якій вона просить суд не здійснювати фіксування судового засідання за допомогою технічного засобу, що дає підстави суду вважати, що вона була достовірно обізнана про наявність в судовому провадженні цивільної справи про визнання договору, не посвідченого нотаріально дійсним та визнання права власності на самочинне будівництво, однак до суду з апеляційною скаргою звернулася за минуванням майже десятирічного строку після проголошення рішення. Подана разом з апеляційною скаргою заява про поновлення строку на апеляційне оскарження була визнана ухвалою апеляційного суду від 30 січня 2019 року такою, що не спростовує встановлених обставин по справі, тому в її задоволенні було відмовлено. У заяві від 20 лютого 2019 року нових доводів поважності пропуску строку на апеляційне оскарження, що зумовлені особливими і непереборними обставинами, як в своїх рішеннях констатував Європейський Суд ОСОБА_2 до суду не надано.

Відповідно до ч. 4 ст. 357 ЦПК України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею інші підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому ст. 358 цього кодексу.

Враховуючи, що особа, яка подає апеляційну скаргу пропустила десятирічний строк на апеляційне оскарження, їй було роз'яснено наслідки невиконання ухвали, обгрунтованих доказів поважності пропуску строку не надано, враховуючи матеріали справи, які підтверджують обізнаність ОСОБА_2 про наявність судового рішення, колегія суддів вважає за необхідне відмовити у відкритті апеляційного провадження у відповідності до вимог ст. 358 ЦПК України.

Керуючись ст. 358 ЦПК України, Апеляційний суд Черкаської області, -

у х в а л и в :

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті апеляційного провадження за її апеляційною скаргою на рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 21 травня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання договору, не посвідченого нотаріально дійсним та визнання права власності на самочинне будівництво.

Копію ухвали направити ОСОБА_2 для відому.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її проголошення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Суддя-доповідач - Судді -