Провадження № 6/760/35/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2019 року Солом"янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого- судді- Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря- Гак Г.М.

державного виконавця- Казанцева Д.О.

представника стягувача - ОСОБА_2

боржника- ОСОБА_8

представника боржника - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві подання головного державного виконавця Солом»янського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Штойки Л.Р. про виділ частки майна боржника, суд

В С Т А Н О В И В :

Солом'янський районний відділ державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві звернувся до суду з поданням про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

Посилається на те, що на примусовому виконанні перебуває виконавче провадження № 54086798 з виконання виконавчого листа № 760/16478/16, виданого 07 лютого 2017 року Солом'янським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 3 490 009, 00 гр. боргу, 1 078 412, 78 гр. пені, 88 636, 66 гр. річних, 219 800, 76 гр. інфляційних витрат та 6 890, 00 гр. судового збору.

На час звернення до суду у боржника відсутнє будь-яке майно, на яке можна звернути стягнення.

Зазначає, що з 12 січня 1986 року відповідач перебуває в шлюбі з ОСОБА_7.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна відповідач та його дружина на праві спільної сумісної власності володіють земельною ділянкою загальною площею 18.0001 га за адресою: Київська область, Бородянський район, сільська рада Микулицька (кадастровий номер НОМЕР_1).

Окрім того, відповідно до інформаційної довідки, виданої Комунальним підприємством Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» відповідач та його дружина на праві спільної сумісної власності володіють Ѕ частиною житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1.

Виходячи з цього та враховуючи обізнаність боржника про відкриття виконавчого провадження, невиконання ним рішення суду, просить задовольнити подання.

Державний виконавець Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві в судовому засіданні подання підтримав.

Представник стягувача в судовому засіданні подання також підтримав.

Боржник та його представник в судовому засіданні проти задоволення подання заперечували.

Посилаються на те, що державним виконавцем при зверненні з поданням до суду не надано жодних доказів недостатності або відсутності майна, на яке може бути звернуто стягнення.

Вважають, що державним виконавцем в рамках зазначеного виконавчого провадження не було вчинено всіх, передбачених чинним законодавством дій, зокрема, проведення оцінки вже переданого майна на виконання рішення суду та реалізація запропонованого майна.

На неодноразові звернення до державного виконавця з заявами про проведення оцінки транспортних засобів, переданих в рамках виконавчого провадження, останнім не вчинялося жодних дій.

На пропозицію про реалізацію іншого майна державним виконавцем жодних виконавчих дій також вчинено не було.

У вересні 2017 року стягувач звертався до суду з заявою про зміну способу і порядку виконання рішення суду шляхом передачі йому автомобілів у власність в рахунок погашення боргу, яку було задоволено ухвалою Солом'янського районного суду міста Києва від 22 вересня 2017 року.

Зазначає, що стягувачем вживались заходи щодо отримання вказаної земельної ділянки в рахунок погашення боргу шляхом звернення останнього до Бородянського районного суду Київської області з позовом до нього та ОСОБА_7 про виділ в натурі частки земельної ділянки, проте рішенням суду в задоволені позову було відмолено.

Постановою Київського апеляційного суду від 13 грудня 2018 року зазначене рішення було змінено в частині виключення абзаців 9 та 10 мотивувальної частини.

В іншій частині рішення залишено без змін.

В частині, заявленій щодо житлового будинку, зазначає, що дійсно проживає в ньому, проте права власності на нього не має.

Вважає, що подання є передчасним та таким, що порушує його права, оскільки подано за наявності іншого майна , а також прав ОСОБА_7, як безпосереднього власника спірного майна.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд не знаходить підстав для задоволення подання, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 443 ЦПК України питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця.

Судом встановлено, що постановою головного державного виконавця Солом»янського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Штойкою Л.Р. від 07 червня 2017 року відкрито виконавче провадження № 54086798 з виконання виконавчого листа № 760/16478/16, виданого 07 лютого 2017 року Солом'янським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 3 490 009, 00 гр. боргу, 1 078 412, 78 гр. пені, 88 636, 66 гр. річних, 219 800, 76 гр. інфляційних витрат та 6 890, 00 гр. судового збору.

Ухвалою Солом'янського районного суду від 22 вересня 2017 року за заявою стягувача було змінено спосіб та порядок виконання рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 07 лютого 2017 року та в рахунок погашення боргу відповідача передано майно: транспортний засіб марки марки PORSCE модель CARRERA S, та транспортний засіб марки MERCEDES-BENZ, модель CL 65AMG.

В зв»язку з цим за ініціативою стягувача ухвалою суду від 22 вересня 2017 року були скасовані вжиті ухвалою суду від 07 лютого 2017 року заходи забезпечення позову та знято арешт з зазначених транспортних засобів.

З матеріалів справи вбачається, що державним виконавцем були вчинені заходи в межах вказаного виконавчого провадження щодо пошуку нерухомого майна боржника.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна ОСОБА_7, дружина боржника, є власником земельної ділянки загальною площею 18.0001 га за адресою: Київська область, Бородянський район, сільська рада Микулицька (кадастровий номер НОМЕР_1).

Відповідно до інформаційної довідки, виданої Комунальним підприємством Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» відповідач та його дружина на праві спільної сумісної власності володіють Ѕ частиною житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу, зареєстрованого на Товарній біржі «Українська біржа «Десятинна» від 14 квітня 1998 року.

Статтею 10 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що заходами примусового виконання рішень, зокрема, є звернення стягнення на майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.

Відповідно до ч. 6 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

За змістом ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Згідно із ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

В статті 71 СК України зазначено, що за зобов'язаннями одного з подружжя стягнення може бути накладено лише на його особисте майно і на частку у праві спільної сумісної власності подружжя, яка виділена йому в натурі.

Стягнення може бути накладено на майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя, якщо судом встановлено, що договір був укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї і те, що було одержане за договором, використано на її потреби.

В той же час, ч. 1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що звернення стягнення на об'єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику.

В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.

Судом встановлено та не спростовується державним виконавцем та представником стягувача, боржником на виконання ухвали суду передачі в рахунок погашення боргу транспортні засоби.

Відповідно до наданих боржником звітів № 21/18 від 19 березня 2018 року року вартість транспортного засобу - автомобіля MERCEDES-BENZ, модель CL 65AMG була визначена в сумі 870 894, 00 гр., а станом на 06 червня 2017 року до моменту передачі стягувачу - 3 117 701, 28 гр.

Крім того, представник боржника в судовому засіданні зазначив, що при укладенні договору застави даного транспортного засобу сторони погодили його заставну вартість у сумі 3 760 000, 00 гр., а PORSCE модель CARRERA S - 1 440 000, 00 гр.

Державний виконавець у судовому засіданні, не заперечуючи наявності в межах виконавчого провадження даних документів, підтвердив, що нова оцінка транспортних засобів не проводилася, їх оцінка на даний час не встановлена і остаточна сума боргу не визначена.

Рішенням Бородянського районного суду Київської обл. від 25 вересня 2018 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 13 грудня 2018 року , було відмовлено в позові ОСОБА_6 до ОСОБА_8 про виділ частки майна в натурі - Ѕ частини земельної ділянки на території Микулицької сільської ради Бородянського р-ну Київської обл.

Даними судовими рішеннями було встановлено безпідставність посилань стягувача на відсутність у боржника майна, на яке можливо звернути стягнення, а також звернуто увагу на те, що в межах виконавчого провадження не було проведено оцінку майна, переданого боржником на виконання рішення суду, та не визначено суми заборгованості після їх оцінки та передачі стягувачу.

Державний виконавець у судовому засіданні даних обставин не спростовував, посилаючись лише на те, що вартості переданого майна не було зазначено в ухвалі суду.

Суд вважає, що державним виконавцем не надано доказів того, що у боржника відсутнє будь-яке інше майно, що виконавцем вжито всіх необхідних заходів для з'ясування наявності такого майна, на яке може бути звернено стягнення, а також підтвердження того, що реалізація вже переданого майна є недостатньою для погашення боргу.

Матеріали справи також не містять підтвердження вартості майна, яке було передано в ході виконання рішення суду та розміру заборгованості, яка була погашена відповідачем шляхом передачі транспортних засобів.

Враховуючи викладене вище суд не знаходить підстав для задоволення подання.

Керуючись ст.ст. 443 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання головного державного виконавця Солом»янського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Штойки Л.Р. про виділ частки майна боржника відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 20 лютого 2018 року.

Суддя: Л.А.Шереметьєва