ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 665/407/19 Головуючий в І інстанції Максимович І.В.
Номер провадження 22ц 819/1257/2019 Доповідач: Бугрик В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2019 року Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової

палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Бугрика В.В.,

Суддів: Базіль Л.В.,

Семиженко Г.В.,

секретар Давиденко І.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Каланчацького районного суду Херсонської області у складі судді Максимович І.В. від 07 травня 2019 року за скаргою ОСОБА_1 на дії головного виконавця Чаплинського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Ремішевського Олександра Вікторовича,

ВСТАНОВИВ:

07 травня 2019 року Каланчацьким районним судом Херсонської області постановлено ухвалу якою скаргу ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головний державний виконавець Чаплинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального правління юстиції у Херсонській області Ремішевського Олександра Вікторовича на дії головного державного виконавця залишено без розгляду та повернуто скаржнику. Роз`яснено скаржнику ОСОБА_1 , що він має право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій посилаючись на порушення норм процесуального права просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою визнати неправомірними дії головного державного виконавця Ремішевського О.В., визнати незаконною та скасувати постанову, винесену в рамках ВП № 58032496 головним державним виконавцем Ремішевським О.В. про накладення штрафу від 26.02.2019 року.

Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що скарга підлягає частковому задоволення з наступних підстав.

Відмовляючи в прийнятті та повертаючи скаргу суд першої інстанції прийшов до висновку, що з тексту скарги не вбачається можливим встановити, які саме дії державного виконавця вона просить визнати неправомірними та на якій підставі, тому у суду немає підстав вважати, що державний виконавець діяв поза межами повноважень, а права боржника були порушенні. Крім того, скаржником був пропущений строк звернення зі скаргою, передбачений ст. 449 ЦПК України.

Проте повністю з зазначеним судовим рішенням колегія суддів погодитися не може.

Відповідно до частини 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Згідно з ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Згідно зі статтею 42 ЦПК сторона виконавчого провадження, яка звернулася до суду зі скаргою, бере участь в її розгляді як заявник, а інші учасники цього провадження, прав і обов`язків яких безпосередньо стосується розгляд і вирішення цієї скарги, - як заінтересовані особи.

Справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК з особливостями, встановленими статтею 449 ЦПК, за участю державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дії або бездіяльність якої оскаржуються. До участі у справі як заінтересованої особи залучається інша сторона виконавчого провадження, оскільки судовим рішенням може бути вирішено питання про її права чи інтереси.

Згідно з вимогами ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху і надає позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ним ухвали. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

ОСОБА_1 вказано щодо оскарження неправомірності дій державного виконавця в частині складення акту, який ним було оглянуто під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження 05 березня 2019 року, тому він вважав, що строк для оскарження акту закінчувався 15 березня 2019 року. Постанову про накладення штрафу ОСОБА_1 отримав 28.02.2019 року, відтак строк на оскарження її закінчувався 11 березня 2019 року. Оскільки ОСОБА_1 подав скарги на дії головного державного виконавця 07 березня 2019 року, вважав, що строк на оскарження дій виконавця ним не попущено.

Проте суд першої інстанції не перевірив вказані обставини та не надав скаржнику відповідно да ст. 185 ЦПК України можливості усунути всі недоліки скарги та повернув її. Такі дії суду грубо порушують права скаржника на доступ до правосуддя та є формальними підставами ухилитися від взятих на себе обов`язків, пов`язаних із захистом законних прав та інтересів громадян України. Надмірний формалізм під час вирішення питання про відкриття провадження у справі суперечить принципу верховенства права, завданням цивільного судочинства та порушує, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, право на доступ до суду.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За п. п. 3, 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом. Згідно з ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Надмірний формалізм у трактуванні національного процесуального законодавства згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини визнається ним неправомірним обмеженням права на доступ до суду (як елементу права на справедливий суд згідно зі ст.6 Конвенції). Так у справі «Delcourt v. Belgium» Європейський суд з прав людини зазначив, що у демократичному суспільстві у світі розуміння Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція), право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало меті та призначенню цього положення. Водночас у справі «Bellet v. France» Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу до суду наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективний, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права. Як вбачається з висновків, викладених в рішеннях Європейського суду з прав людини, суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду («Perez de Raela Cavaniles v. Spain», «Beles andothers v. the CzechRepublic», «RTBF v. Belgium»).

Крім того, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним але і реальним (Рішення суду з прав людини Жоффр де ля Прадель проти Франції). У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавляє заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням п. 1 ст. б Конвенції.

Відповідно до ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали

За таких обставин колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, ухвалу Каланчацького районного суду Херсонської області від 07 травня 2019 року необхідно скасувати з направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 374,376, 381 - 384 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Каланчацького районного суду Херсонської області від 07 травня 2019 року по даній справі скасувати і справу передати в Каланчацький районний суд Херсонської області для вирішення питання про прийняття скарги до розгляду.

Постанова оскарженню не підлягає.

Головуючий (підпис) В.В. Бугрик

Судді (підпис) Л.В. Базіль

(підпис) Г.В. Семиженко

З оригіналом згідно:

Копія постанови оформлена 01 жовтня 2019 року

Постанова набрала законної сили 26 вересня 2019 року

Суддя В.В. Бугрик

Секретар судового засідання І.О. Давиденко