Справа №639/6726/18
Провадження №2/639/627/19
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2019 року Жовтневий районний суд м. Харкова

в складі: головуючого - судді Баркової Н.В.,

за участю секретаря - Кузнецової А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

21.11.2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 , зазначивши третьою особою ОСОБА_3 , в якій просить суд зменшити розмір аліментів, які підлягають з нього стягненню на користь відповідача на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 до 1/6 частин всіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що за рішенням Жовтневого районного суду міста Харкова від 02.09.2013 року з нього утримуються аліменти на користь відповідача на утримання його доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від доходу щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.05.2013 року та до досягнення дитиною повноліття. Крім того, за судовим наказом Чугуївського міського суду Харківської області від 01.10.2018 року з нього утримуються аліменти на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання його неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, починаючи з 25.09.2018 року, і до досягнення дітьми повноліття.

У зв`язку з викладеним, посилаючись на ст. 192 СК України, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 15.01.2019 року прийнято позов до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у даній цивільній справі, призначено судове засідання.

Відповідачем ОСОБА_2 надано відзив на позов ОСОБА_1 , в якому відповідач зазначає, що третя особа ОСОБА_7 звернулася з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів через місяць після народження дітей, які народились ІНФОРМАЦІЯ_4 . Такий швидкий намір отримати судовий наказ про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей відразу ж після народження на думку відповідача свідчить про те, що позивач та третя особа навмисно створили умови для зменшення аліментів на утримання дочки ОСОБА_4 . Позивач, ОСОБА_1 , не припиняв шлюб із третьою особою по справі, ОСОБА_3 , проживає разом із нею однією родиною, веде із нею спільне господарство, утримує народжених у їх шлюбі дітей. Цей факт ще раз підтверджує те, що стягнення ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітніх дітей за судовим наказом Чугуївського міського суду Харківської області має ознаки фіктивності та може зменшити розмір аліментів, призначених 2013 році рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова на утримання доньки ОСОБА_4 , що, в свою чергу, погіршить матеріальне становище дитини. При цьому відповідач вказує, що її донька майже від народження хворіє і перебуває під постійним наглядом лікарів різних фахів. Проходження медичних оглядів, придбання і прийом ліків донькою відповідача потребують багато часу і коштів, однак, позивач ОСОБА_1 не бере участі у вихованні дитини, не цікавиться її життям і взагалі не хоче бачити дитину. Відповідач звертає увагу суду на те, що у довідці №1261 від 15.11.2018 року, доданій позивачем до позовної заяви, зазначена лише сплата аліментів у розмір 1/4 від грошового забезпечення військовослужбовця ОСОБА_1 , що призначена на утримання доньки ОСОБА_4 і не зазначені аліменти на утримання неповнолітніх дітей, що повинен сплачувати позивач ОСОБА_1 згідно з судовим наказом Чугуївського міського суду Харківської області. Даний факт, на думку відповідача, ще раз підтверджує ознаки того, що судовий наказ Чугуївського міського суду Харківської області було винесено штучно, для зменшення розміру аліментів, призначених на утримання доньки ОСОБА_4 . Крім того, відповідач зазначає, що при виплаті аліментів, призначених на утримання її доньки ОСОБА_4 , не враховувалися суми додаткових виплат (доходу) у вигляді виплат на відпустку, надбавки до грошового забезпечення та інше, які позивач, ОСОБА_1 , як військовослужбовець, отримує щорічно.

У судовому засіданні 13.02.2019 року позивач ОСОБА_1 позовну заяву підтримав, просив задовольнити, посилаючись на викладені в ній обставини, пояснив, що з третьою особою ОСОБА_3 він проживає однією родиною, однак не постійно, аліменти на їх спільних неповнолітніх дітей він сплачує добровільно, судовий наказ не знаходиться на примусовому виконанні. Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримала обставини, викладені у відзиві, просила відмовити у задоволенні позовних вимог, зазначивши, що вона працює, має дохід, однак утримує дитину, яка потребує постійного медичного нагляду, тому її доходу не вистачає для належного утримання дитини, додаткових виплат відповідач від позивача не отримує, стягнуті за рішенням суду аліменти є єдиною допомогою від батька дитині, їх розмір і так є мінімальним. Також відповідач зазначила, що у дитини встановлено ряд діагнозів які потребують періодичних обстежень та лікування, також дитина страждає на нецукровий діабет, у зв`язку з чим має вади зору. Третя особа ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з позивачем, у них в серпні 2018 року народились двоє дітей, оскільки позивач добровільно не надавав їй грошей, вона звернулась до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів. Також третя особа зазначила, що проживає то з позивачем, то за місцем проживання свого батька в с. Малинівка, на примусове виконання судовий наказ вона не направляла, оскільки з позивачем вони домовились, що він буде добровільно виділяти їй 3000 грн. на місяць.

Суд, заслухавши вступне слово учасників справи, дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що зроблено відповідний актовий запис №703 та підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданим 17.10.2008 року. Батьками дитини зазначені ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.12).

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 02.09.2013 року позов ОСОБА_2 задоволено частково, вирішено розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 04.08.2007 року у Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис №379; після розірвання шлюбу позивачеві залишити шлюбне прізвище ОСОБА_8 ; стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/4 частини від доходу відповідача щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.05.2013 року та до досягнення дитиною повноліття (а.с.7-8).

Позивач ОСОБА_1 та третя особа ОСОБА_3 знаходяться в зареєстрованому шлюбі, що визнано останніми в судовому засіданні.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 01.09.2018 року, ІНФОРМАЦІЯ_4 народився ОСОБА_5 , про що зроблено відповідний актовий запис №1290 та, відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 01.09.2018 року, ІНФОРМАЦІЯ_4 народилась ОСОБА_6 , про що зроблено відповідний актовий запис №1289. Батьками дітей зазначені ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (а.с.10-11).

Судовим наказом Чугуївського міського суду Харківської області від 01.10.2018 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, починаючи з 25.09.2018 року, і до досягнення дітьми повноліття, а також судовий збір в дохід держави в сумі 176,20 грн. (а.с.9)

Як вбачається з довідки військової частини НОМЕР_4 від 15.11.18 року за №1261 ОСОБА_1 займає посаду військовослужбовця у військової частини НОМЕР_4 та йому нараховано грошове забезпечення за період з січня 2018 року по жовтень 2018 року в розмірі 125816, 86 грн. (з червня 2018 року по жовтень 2018 року по 12860, 30 грн. на місяць), з яких утримано аліменти на суму 31454, 24 грн. (а.с.13).

Надані відповідачем копії фінансових документів та медичних висновків свідчать про витрати відповідача на корекцію зору дитини ОСОБА_4 , а також наявність встановлених дитині діагнозів: гістиоцитоз, нецукровий діабет, у зв`язку з чим проведено операцію, призначено дієту та проводяться періодичні МРТ-дослідження, оскільки у дитини існують мр-ознаки новоутворення ножки гіпофіза (а.с 21-50).

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Крім того, стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно зі ст. 182 СК України , при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зокрема, відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Так, на підтвердження своїх вимог щодо зменшення розміру аліментів позивач ОСОБА_1 у своєму позові та в своїх поясненнях під час судового розгляду посилався лише на те, що в серпні 2018 року у нього народились двоє дітей, на утримання яких судовим наказом Чугуївського міського суду Харківської області від 01.10.2018 року з нього стягнуті аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, починаючи з 25.09.2018 року, і до досягнення дітьми повноліття. Однак даний судовий наказ не знаходиться на примусовому виконанні, що визнано в судовому засіданні позивачем та третьою особою.

Законом України «Про Державний бюджет на 2019 рік» на січень 2019 року встановлено: прожитковий мінімум:

- для дітей до 6 років: з 1 січня 2019 року 1626 грн.;

- для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року 2027 грн.;

- для працездатних осіб: з 1 січня 2019 року 1921 грн.

Позивач ОСОБА_1 є військовослужбовцем, отримує постійне грошове забезпечення, яке, зокрема, в жовтні 2018 року склало 12860, 30 грн. і з якого на даний час проводиться відрахування аліментів лише в розмірі 1/4 частини.

При цьому відповідно до ч.3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», якою передбачено розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника, загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Загальний розмір аліментів, які повинні стягуватись з позивача на утримання трьох дітей на підставі рішення суду та судового наказу становить 1/4 + 1/3 = 7/12 частин доходу позивача, що відповідає 58 %. Таким чином, зазначене стягнення відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження».

Враховуючи те, що позивач працездатний, працює, отримує щомісячний постійний дохід, має задовільний стан здоров`я, будь-яких інших належних та допустимих доказів, про погіршення його матеріального стану з моменту стягнення аліментів на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не надав, а обставини, що наводить позивач в обґрунтування та на підтвердження заявлених вимог, в розумінні вищезазначених норм матеріального закону (ст. 192 СК України), на думку суду, не є достатніми для зменшення визначеного за рішенням суду розміру аліментів, адже факт наявності у позивача іншої дружини та дітей, не може слугувати самостійною підставою для зменшення встановлених судовим рішенням розміру аліментів.

Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. За обставин, встановлених в судовому засіданні щодо стану здоров`я дитини ОСОБА_4 , яка має ряд захворювань і відповідно потребує постійного лікування, що зумовлює виникнення значних витрат, зменшення розміру аліментів в даному випадку буде суперечити інтересам дитини.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність на даний час передбачених законом підстав для зменшення розміру аліментів, встановлених рішенням Жовтневого районного суду міста Харкова від 02.09.2013 року, у зв`язку з чим позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

У зв`язку з відмовою в задоволенні позову відповідно до положень ст. 141 ЦПК України судові витрати суд покладає на позивача.

З огляду на викладене та керуючись ст.ст. 4, 5, 10, 12, 13, 77, 81, 82, 128, 131, 141, 247, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 141, 180, 181, 182, 191, 192 СК України, Законом України «Про охорону дитинства» , Законом України «Про Державний бюджет на 2018 рік», Законом України «Про Державний бюджет на 2018 рік», Конвенцією ООН про права дитини, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів відмовити.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через Жовтневий районний суд м. Харкова до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ІПН НОМЕР_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ІПН НОМЕР_6 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ;

Третя особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_7 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_4 ,

Повне рішення складено 20.02.2019 року.

Суддя Н.В. Баркова