Справа № 569/6438/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2019 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області у складі:

головуючого судді Кучиної Н.Г.

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про зміну розміру аліментів на дитину та стягнення неустойки, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_5, звернувшись до суду з позовом до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів та уточнивши позовні вимоги, просить суд змінити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, на підставі виконавчого листа № 2-7517/2007 та стягувати починаючи з дня набрання рішенням законної сили з нього на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1014 грн. щомісячно, і доповноліття дитини, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, посилаючись на те, що він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого у нього з відповідачем народився син - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, якого після розірвання шлюбу було залишено проживати з матірю.

Відповідно до рішення Рівненського міського суду Рівненської області з нього на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частини всіх видів мого заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 06.08.2007 року і до досягнення дитиною повноліття.

Розмір аліментів, який стягується з позивача на утримання сина, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, є непомірно великим для нього, тому хотів би зафіксувати розмір аліментів в твердій грошовій сумі, яку готовий сплачувати на утримання сина. Просить позов задоволити.

19 квітня 2018 року ухвалою Рівненського міського суду відкрито загальне позовне провадження та спрову призначено до підготовчого судового засідання.

Відповідач подала зустрічний позов до ОСОБА_5 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів та зміну розміру аліментів, посилаючись на те, що рішенням Рівненського міського суду від 23.10.2007 року у справі № 2-7517/07 з ОСОБА_5 було стягнуто на користь ОСОБА_5 (наразі ОСОБА_3) Ю.О. аліменти на утримання сина, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/3 частини усіх його заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

З врахуванням нової редакції ст. 182 СКУ мінімальна межа розміру аліментів, визначена рішенням Рівненського міського суду від 23.10.2007 року № 2- 7517/07 підлягає збільшенню з 30% до 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи те, що чинне законодавство не містить норм, які б дозволили державному виконавцю здійснити автоматичний перерахунок мінімальної межі розміру аліментів, які стягуються з боржників за раніше прийнятими судовими рішеннями, вона вимушена звертатися з відповідним позовом до суду.

Просить суд, змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_5 згідно з рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 23.10.2007 року № 2- 7517/07, та стягувати з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітнього сина, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 1/3 частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Крім того, враховуючу ту обставину, що відповідач свідомо ухиляється від сплати аліментів за рішенням суду, вважає за доцільне одночасно заявити і вимогу про стягнення з нього пені за прострочення сплати аліментів. Згідно з наданим державним виконавцем розрахунком, загальна заборгованість ОСОБА_6 по сплаті аліментів на утримання сина ОСОБА_6 за період з 01.04.2010 по 30.04.2018 року становить 92 259,44 грн.При цьому, за весь цей період ОСОБА_5 сплачено лише 450 грн. аліментів на утримання сина ОСОБА_6

Відповідно до довідок про доходи відповідача (оригінали наявні в матеріалах виконавчого провадження) частину зазначеного періоду (08.2013-05.2015; 11.2016- 12.2016) відповідач був офіційно працевлаштований та отримував регулярний дохід.

Вважає, що ці обставини свідчать про свідоме та відверте нехтування відповідачем своїми батьківськими обовязками щодо утримання дитини. І хоча наразі відповідач є безробітним, він залишається фізично здоровою особою, яка здатна працювати та сплачувати аліменти на свою дитину, хоча б у мінімальному розмірі.

Відповідно до здійсненого нею розрахунку загальна сума неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на дитину, яку відповідач зобовязаний платити на користь ОСОБА_8 за період з 01.04.2010 року по 30.04.2018 року становить 28 043,19 грн.

Просить суд, зстягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 неустойку за прострочення сплати аліментів у розмірі 28 043,19 грн. Виконавчий лист № 2-7517, виданий Рівненським міським судом 20.12.2007 року відкликати.

24 травня 2018 року ухвалою Рівненського міського суду зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 прийнято до спільного розгляду з первісним позовом.

В судовому засіданні за первісним позовом представник позивача позовні вимоги щодо зміни розміру аліментів, з врахуванням уточнених позовних вимог підтримала, вимоги по зустрічному позову не визнала, просить позов задовольнити в задоволенні зустрічного позову відмовити.

Позивач за зустрічним позовом та її представник позовні вимоги по первісному позову не визнали, свій зустрічний позов підтримали, просять в задоволенні первісного позову відмовити, зустрічні позовні вимоги задовольнити.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши надані докази, на засадах змагальності, в межах позовних вимог, суд приходить до таких висновків.

Судом встановлено, що 15.05.2005 року між сторонами у справі укладено шлюб, який було зареєстровано Рівненським міським відділом реєстрації актів цивільного стану за актовим записом № 446.

Від спільного подружнього життя у них народився син, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2, що стверджується свідоцтвом про народження серії 1-ГЮ № 014284 (а.с. 4).

Рішенням Рівненського міського суду від 21.09.2007 року № 2-7516/07 шлюб між сторонами було розірвано, неповнолітнього сина ОСОБА_7 залишено на виховання його матері (а.с. 29).

Рішенням Рівненського міського суду від 23.10.2007 року у справі № 2-7517/07 з ОСОБА_5 було стягнуто на користь ОСОБА_9 аліменти на утримання сина, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини усіх його заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття (а.с 30).

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вбачається, що у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду.

Як з'ясовано, розмір аліментів, які стягуються з відповідача за зустрічним позовом на утримання їхньої спільної з позивачем за зустрічним позовом дитини визначено судом в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» визначено, що у 2018 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 років становить: з 1 січня 2018 року 1860 гривень, з 1 липня 1944 гривень, з 1 грудня - 2027 гривень.

При цьому статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» визначено, що у 2019 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 років становить: з 1 січня 2019 року 2027 грн.

Отже, на час звернення позивача за зустрічним позовом до суду з позовом про зміну розміру аліментів 15 травня 2018 року мінімальний розмір аліментів на дитину віком від 6 років мав становити не менше ніж 930 грн. 00 коп. (1860 грн. 00 коп. х 50%), а на час розгляду справи - 1013 грн. 50 коп. (2027 грн. 00 коп. х 50%), що значно є меншим розміру аліментів, визначених рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 23 жовтня 2007 року.

Вказане зумовлено зміною чинного законодавства з метою посилення захисту прав дітей на належне утримання та підвищення мінімального розміру аліментів на одну дитину з 30 відсотків до 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що в свою чергу є підставою для зміни розміру аліментів, які стягуються з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 на утримання їхньої спільної дитини.

З оглянутої в судовому засіданні довідки, виданої ТзОВ "ОДЕК" Україна вбачається, що ОСОБА_5 мав регулярний дохід лише з 18 вересня 2018 року по 31 жовтня 2018 року.

З дослідженої судом копії трудової книжки ОСОБА_5 вбачається, що останній 12.12.2018 року був звільнений за власним бажанням з ТзОВ "ОДЕК" Україна.

З оглянутого епікризу №69999/1096 слідує, що ОСОБА_5 знаходився з 29.11.2018 року по 07.12.2018 року на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні Рівненської ЦРЛ.

З довідки ЛКК №-0025867 від 10.12.2018 року вбачається, що ОСОБА_5 потребує переведення на легшу працю (протипоказані фізичні навантаження, переохолодження).

Враховуючи вищевикладене та те, що батько дитини в добровільному порядку регулярно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, а вона в цьому потребує, тому суд з врахуванням обставин зазначених в ст. 182 СК України, та беручи до уваги те, що у відповідача наявна заборгованість по сплаті аліментів, встановлених рішенням суду, та те, що згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 року № 2037-19, який набрав чинності 08.07.2017 року, було внесено зміни до Сімейного Кодеску України, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_5 визнати такими, що підлягають до задоволення частково.

Відповідно суд приходить до висновку про необхідність змінити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_5 у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та враховуючи положення законодавства щодо права того з батьків, з яким проживає дитина, вирішувати питання щодо способу стягнення аліментів, суд вважає за необхідне стягувати в подальшому з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання їхньої спільної дитини у розмірі 1/5 частки від усіх видів доходів ОСОБА_5, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Що стосується вимоги про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів за зустрічним позовом, то відповідно до змісту статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Як роз»яснив Пленум Верховного Суду України в п.22 Постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв"язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками.

Розмір заборгованості зі сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення суду у порядку встановленому СК України.

Державний виконавець обчислює розмір заборгованості зі сплати аліментів, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику.

Згідно з наданим державним виконавцем розрахунком, загальна заборгованість ОСОБА_6 по сплаті аліментів на утримання сина, ОСОБА_6 за період з 01.04.2010 по 30.04.2018 року становить 92 259,44 грн.При цьому, за весь цей період ОСОБА_5 сплачено лише 450 грн. аліментів на утримання сина ОСОБА_6

Стягнення неустойки (пені) спрямоване на підвищення захисту майнових прав дитини, тому позовні вимоги про стягнення на її користь пені за прострочення сплати аліментів є правомірними.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки.

Отже, з урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

При цьому сума заборгованості по аліментам за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення.

З огляду на те, що аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

Саме така правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 01 жовтня 2014 року в справі № 6-149цс14.

Відповідно до здійсненого розрахунку, наданого позивачем за зустрічним позовм та який не спростований та не оспорений позивачем за первісним позовом, загальна сума неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з 01.04.2010 року по 30.04.2018 року становить 28 043,19 грн.

Заборгованість по сплаті аліментів виникла з вини відповідача за зустрічним позовом, який не сплачував аліменти, та не надав доказів, що заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, тому суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_5 пеню за прострочення сплати аліментів як стимул належного виконання обов»язку.

Відтак, враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності суд вважає, що заявлені вимоги в цій частині є обґрунтованими, доведеними письмовими та допустимими доказами, не спростовані відповідачем за зустрічним позовом, а тому вони підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 4, 19, 258, 263, 264, 265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р I Ш И В :

Позовні вимоги за первісним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів задоволити частково.

Змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, на підставі виконавчого листа № 2-7517/2007 та стягувати починаючи з дня набрання рішенням законної сили з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/5 частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про зміну розміру аліментів на дитину та стягнення неустойки - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 неустойку за прострочення сплати аліментів у розмірі 28 043,19 грн.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Рівненський міський суд Рівненської області або безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_1, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5, б. 103.

Відповідач - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_7, б. 16, кв. 35, РНОКПП НОМЕР_2.

Суддя Н.Г. Кучина