_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-з/947/1051/19
УХВАЛА

26.09.2019 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді Коваленко О.Б.,

За участю секретаря Маценко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дютайв», Товариства з обмеженою відповідальністю «П.А.Ф.ЛТД», ОСОБА_2 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвест Лімітед Компані», треті особи: Державний реєстратор Комунального підприємства «Департамент державної реєстрації» Шевченко Максим Олександрович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Розсоха Сергій Сергійович про визнання права власності, витребування майна із чужого незаконного володіння та скасування реєстраційних дій,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дютайв», Товариства з обмеженою відповідальністю «П.А.Ф.ЛТД», ОСОБА_2 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвест Лімітед Компані», треті особи: Державний реєстратор Комунального підприємства «Департамент державної реєстрації» Шевченко Максим Олександрович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Розсоха Сергій Сергійович про визнання права власності, витребування майна із чужого незаконного володіння та скасування реєстраційних дій.

Представник позивача адвокат Аветян А.Г. подав заяву про забезпечення позову та просить заборонити відчуження спірного нерухомого майна.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заяву, представник відповідача «Інвест Лімітед Компані» заперечувала проти її задоволення.

Представник позивача обґрунтовує вимоги тим, що його довірителька не здійснювала відчуження належного їй майна, воно було вилучено шахрайським способом. За короткий період спірне майно неодноразово відчужувалося; у разі невжиття заходів забезпечення позову існує можливість відчуження майна та ускладнення реалізації рішення суду в майбутньому. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати, наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Заявлені представником позивача заходи щодо забезпечення позову є обґрунтованими для захисту прав та інтересів позивача, співмірними із заявленими позовними вимогами, оскільки заборона відчуження не передбачає заборону користування майном.Невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Керуючись ст.ст. 149-152 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотанняпро забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на земельну ділянку, площею 0,0426 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 цільове призначення - для індивідуального дачного будівництва, кадастровий номер - :26:005:0118 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101).

Заборонити Міністерству юстиції України, його територіальним органам, суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно, державним та приватним нотаріусам в розумінні Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» вчиняти будь-які реєстраційні дії, спрямовані на внесення змін до відомостей про нерухоме майно, а саме: земельну ділянку, площею 0,0755 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 цільове призначення - для індивідуального дачного будівництва, кадастровий номер - :26:005:0118 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101).

Ухвала набирає законної сили негайно; може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд м. Одеси протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Коваленко О. Б.