Провадження № 2/761/2621/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Юзькової О.Л.,

при секретарі Шлапаковій А.О.,

за участі

представника відповідача Ковальчук Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Завод Маяк» (про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, грошової компенсації втрати частки заробітної плати у зв'язку із затримкою термінів її виплати,

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, мотивуючи свої вимоги наступним. 23.10.2012 року на підставі наказу № 322к від 23.10.2012 року позивач був прийнятий на роботу до ПАТ «Завод Маяк» на посаду заступника начальника цеху. 06.08.2018 р. позивача було звільнено з посади відповідно до наказу № 270к на підставі ст. 38 КЗпП України - за власним бажанням. При звільнені відповідач не виплатив працівнику нараховану заробітну плату в розмірі 61 575,38 грн., з яких 12 358,85 відпускні. Сума боргу підтверджується розрахунковим листком за липень 2018 року. Середньодення заробітна плата позивача становить 714,28 грн., отже середній заробіток за час вимушеного прогулу становить (на день пред»явлення позову 43 робочі дні) 30 714,04 грн. Беручи до уваги вищенаведене, з огляду на наявну заборгованість, затримку розрахунку представник позивача просить суд стягнути на користь ОСОБА_2 заборгованість по заробітній платі у розмірі 61 575,38 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку у сумі 30 714,04 грн. , а також компенсацію втрати частки заробітку у зв»язку із затримкою термінів її виплати у сумі 2 216,71 грн.

Зважаючи на приписи ст.ст. 19,274 ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 р.) під час відкриття провадження було вирішено питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Від представника позивача адвоката Стащук В.А. надходив розрахунок судових витрат, відповідно до якого заявник просив стягнути з ПАТ «Маяк» на користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі 9 500,00 грн.

В подальшому від представника ОСОБА_2 надійшла заява про уточнення позовних вимог, відповідно до якої адвокат просив суд позовні вимоги читати в наступній редакції: звільнити Позивача від сплати судового збору; справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження; стягнути з Публічного акціонерного товариства «Завод Маяк» () на користь ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) заборгованість по заробітній платі в розмірі 61 575, 38 грн.; ; стягнути з Публічного акціонерного товариства «Завод Маяк» () на користь ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з дня звільнення до ухвалення рішення у справі; ; стягнути з Публічного акціонерного товариства «Завод Маяк» () на користь ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1)грошову компенсацію втрати частки заробітної плати у зв»язку із затримкою термінів її виплати з дня звільнення по день ухвалення рішення по справ; допустити негайне виконання рішення суду щодо стягнення всієї суми боргу при присудженні платежів.

Також. як вбачається з даної заяви представник позивача просив розглянути справу за його відсутністю у зв»язку із зайнятістю у іншому судовому процесі. Позов підтримує просить задовольнити.

Від представника ПАТ «Завод Маяк» надійшов відзив на позовну заяву. Представник ПАТ «Завод Маяк» зазначив, що відповідач не погоджується з частиною вимог позивача, які є необґрунтованими та такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства. Так, за довідкою № 1868/104 від 17.12.2018 р. розмір не виплаченої заробітної плати ОСОБА_2 станом на 06.08.2018 р. становить 59 999 грн. 14 коп., грошова компенсація відповідно до довідки № 1887/104 від 19.12.2018 р. становить суму у розмірі 1 332,00 грн. Дана сума, на думку представника відповідача може бути стягнута з підприємства.

В судовому засіданні представник відповідача пояснив та просив прийняти до уваги ту обставину, що невиплата заборгованості відбулась не з вини власника підприємства. Рахунки підприємства заблоковані у зв»язку із накладанням арешту на грошові кошти державним виконавцем, дії якого на даний час оскаржені. Просив прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства України.

Вислухавши пояснення представника ПТ «Завод Маяк» дослідивши надані сторонами докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Встановлено і не заперечується сторонами, що позивач працював в Публічному акціонерному товаристві «Завод Маяк» на посаді начальника цеху механічної обробки.

06.08.2018 року ОСОБА_2 звільнено з займаної посади відповідно до наказу № 270к на підставі положень ст. 38 КЗпП України за власним бажанням.

За приписами ст. 116 КЗпП України справи при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства,установи, організації, провадиться в день звільнення.

В свою чергу відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Як зазначає представник позивача і дана обставина не заперечувалась представником ПАТ «Завод Маяк» в судовому засіданні, в день звільнення розрахунки з працівником не були проведені.

Представник позивача зазначає, що заборгованість по заробітній платі становить 61 575,38 грн.

В стой час як представник відповідача зазначає, що така заборгованість складає 59 999,14 грн.

За приписами ч.ч 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

При цьому за положеннями ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз'яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов'язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов'язків.

В свою чергу за положеннями ч.ч. 1,2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Приймаючи рішення по суті спору, суд має зазначити про застосування положень цивільного процесуального законодавства щодо змагальності сторін та диспозитивності цивільного судочинства.

Доказами, відповідно до ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, згідно до ст. 79 ЦПК України.

В свою чергу положеннями ст. 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Так позовна заява, на переконання суду, не містить належних доказів щодо дійсного розміру заборгованість.

Представник позивача просив розглянути справу за його відсутність, а тому суд позбавлений можливості отримати пояснення та обґрунтування необхідності покласти в основу рішення розрахункові рахунки ОСОБА_2, копії яких було долучено до матеріалів справи.

Також представником позивача не надано розрахунок розміру грошової суми, яка може бути стягнута в якості компенсації відповідно до приписів Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв»язку із порушенням строків їх виплати»

З іншого боку представником ПАТ «Завод Маяк» надані належним чином оформлені довідки за № 1868 від 17.12.2018 р. відповідно до якої станом на 06.08.2018 р. заборгованість перед позивачем по заробітній платі і становить 59 999,14 грн. та № 1887 від 19.12.2018 р відповідно до якої сума нарахованої компенсації втрати частки заробітної плати у зв»язку із затримкою термінів її виплати становить 1332,00 грн.

Згідно зі ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України. Затримка виплати заробітної плати навіть на один і більше днів є порушенням строків виплати згідно зі ст. 241-1 КЗпП.

Також, відповідно до ст.ст. 2, 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» виплата грошової компенсації працівнику в разі порушення роботодавцем строків виплати заробітної плати проводиться лише у разі затримки зазначених виплат на один і більше календарних місяців. В разі, коли заробітну плату затримано на один і більше календарних місяців, роботодавець зобов'язаний сплатити працівнику грошову компенсацію лише у межах індексу інфляції в період невиплати доходу.

Крім того, згідно зі ст. 34 Закону України «Про оплату праці» компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

Відповідно до п.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року №159 «Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати» (далі - Постанова) дія цього Порядку поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи)».

Пунктом 2 Постанови передбачено, що компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року.

Зважаючи на вищенаведене, обставини встановлені в судовому засіданні суд приходить до висновку, що права позивача ОСОБА_2 були порушені роботодавцем при звільненні у зв»язку із не проведенням розрахунків, а тому вважає за можливе задовольнити позов в цій частині.

При цьому з урахуванням вищенаведених норм процесуального право покласти в основу рішення докази заборгованості та розміру компенсації втрати частини заробітку надані ПАТ «Завод Маяк»та стягнути відповідно заборгованість по заробітній платі у сумі 59 999,14 грн. та компенсацію у розмірі 1 332,00 грн.

При цьому доводи представника відповідача щодо відсутності вини підприємства у не проведені розрахунку з позивачем не можуть бути взяті до уваги у зв»язку із недоведеністю тих обставин, з якими законодавець передбачає можливість звільнення від відповідальності у зв»язку із недотриманням положень ст. 116 КЗпП України.

Також підлягає задоволенню і вимога представника ОСОБА_2 про стягнення з роботодавця середнього заробітку у зв»язку із затримкою розрахунків при звільненні з огляду на приписи ст. 117 КЗпП України.

Правилами п. 8 Постанови Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. N 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати», встановлено наступний порядок розрахунку виплат у всіх випадках збереження заробітної, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Так, як вбачається з матеріалів справи середньоденна заробітна плата позивача становить 714 грн. 28 коп..

З огляду на період прострочення здійснення розрахунку, дату звільнення 06.08.2018 р., дату ухвалення рішення - 15.01.2019 р., кількість робочих днів, які припадають на цей період, середній заробіток за час за час затримки (73 дні) становить суму у розмірі 52 142,44 грн.

Судові витрати, відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 133 ЦПК України, складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Приписами ст. 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача.

Представник відповідача просить суд стягнути з ПАТ «Завод Маяк» на користь ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу у розмірі 9 500,00 грн.

За положеннями ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов'язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до ч.ч.3,4 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як свідчать надані докази, витрати на правничу допомогу сплачувались адвокату Стащуку В.А., проте надані матеріали не надають суду змогу стягнути на користь відповідача такі витрати, беручи до уваги не виконання представником позивача положень ч.ч. 3,4 ЦПК України.

Розподіляючи судові витрати, суд керується приписами ст. 141 ЦПК України.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 2-5,11-13,141,196,223,258,259,263,268, 280-282, 352,354 ЦПК України, ст.ст. 116,117 КЗпП України, Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Завод Маяк» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, грошової компенсації втрати частки заробітної плати у зв'язку із затримкою термінів її виплати задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Завод Маяк» (адреса: 04073, м. Київ, проспект Московський, 8, Код ) на користь ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) заборгованість по заробітній платі у розмірі 59 999 грн. 15 коп., грошову компенсацію втрати частки заробітної плати у зв»язку з затримкою термінів виплати у розмірі 1 332 грн. 00 коп., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнені у розмірі 52 142 грн. 44 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Завод Маяк» (адреса: 04073, м. Київ, проспект Московський, 8, Код ) в дохід держави судовий збір у розмірі 1134 грн. 73 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду, в порядку ст.ст. 353-357 ЦПК України з урахуванням п. 15.5. Перехідних положень ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення .

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: