У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2019 року м. Київ

Справа № 355/803/18

Провадження: № 22-ц/824/1601/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача) Невідомої Т.О.,

суддів Гаращенка Д.Р.,Пікуль А.А.

секретар Глухенька М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 26 вересня 2018 року, ухвалене під головуванням судді Гончарука В.П., у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики, неустойки та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

В травні 2018 року ОСОБА_2звернулась до суду з позовом про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_3заборгованості за договором позики, мотивуючи вимоги тим, що 27.05.2016 року надала відповідачам 50180 грн., що за курсом НБУ становило 2000 доларів США. Відповідно до умов договору повернення суми боргу здійснюється протягом 4 місяців (до 10 липня 2016 року, 10 серпня 2016 року, 10 вересня 2016 року, 10 жовтня 2016 року) з моменту підписання даного договору рівними частинами у розмірі 12545 грн., що становить 500 доларів США за курсом НБУ (при зміні курсу долара, суми підлягають відповідному коригуванню згідно з курсом НБУ).

У зв'язку зневиконанням відповідачами взятих на себе зобов'язань за договором позики, виникла заборгованість, яка становить:за основною сумою боргу - 51840 грн. відповідно до курсу НБУ станом на 17.05.2018 року - 1 долар США дорівнює 25,92 грн. та пеня у розмірі 25% річних за кожен день прострочки від суми заборгованості, яка склала 19539,27 грн.

Також вона, ОСОБА_2, зазнала моральної шкоди, що полягає в неповерненні відповідачами позики та їх відмови відшкодувати матеріальний збиток, що призвело до нервового стресу та душевних страждань. Розмір моральної шкоди визначено в сумі 13000 грн.

Заочним рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 3 серпня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 51 840 грн., тобто по 25 920 грн. з кожного.

Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в сумі 2000 грн., тобто по 1000 грн. з кожного.

Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір по 598,095 грн. з кожного.

Не погодившись із таким рішенням суду, ОСОБА_1 подав заяву про перегляд заочного рішення, посилаючись на те, що вказане рішення є необґрунтованим, таким, що прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, а відтак підлягає скасуванню.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 26 вересня 2018 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

23 жовтня 2018 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 3 серпня 2018 року, в якій, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що він фактично не знав про наявну судову справу, копію ухвали про відкриття провадження та позовної заяви не отримував. Крім того, він не знає особисто позивача, заперечив факт підписування договору позики, посилаючись на те, що оскільки ніяких коштів в борг у ОСОБА_2 не брав.

Ухвалами Київського апеляційного суду від 23 листопада 2018 року відкрито апеляційне провадження у даній справі, справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

28 листопада 2018 року на адресу суду надійшли клопотання ОСОБА_1про забезпечення доказів шляхом тимчасового вилучення оригіналу договору позики тапророзгляд справи за участю сторін.

Ухвалами Київського апеляційного суду від 5 грудня 2018 року клопотання ОСОБА_1 задоволено, витребувано у ОСОБА_2 оригінал договору позики від 27 травня 2016 року, справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

12 лютого2019 року ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3 подали до суду спільну заяву про затвердження мирової угоди у зв'язку із досягненням згоди вирішити спір мирним шляхом. Сторони просять апеляційний суд прийняти та затвердити мирову угоду, яка додана ними до клопотання.

В судове засідання учасники справи не з'явилися, повідомлені про час та місце розгляду справи належним чином, а тому, колегія суддів відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи, колегія дійшла висновку про затвердження мирової угоди з огляду на наступне.

Відповідно до ч.7 ст.49 ЦПК України сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до положень частин першої-четвертої статті 207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов'язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

За правилами ст.373 ЦПК України в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони - укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу.

Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 206, 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

Відповідно до статті 208 ЦПК України виконання мирової угоди здійснюється особами, які її уклали, в порядку і в строки, передбачені цією угодою.

В даному випадку предметом позову є стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості за договором позики, неустойки та відшкодування моральної шкоди, а підставами позову - порушення відповідачами взятих на себе зобов'язань за договором позики.

Відповідно до умов мирової угоди від 12 лютого 2019 року у справі №755/7453/18 на підставі статті 373 ЦПК Українисторони домовились врегулювати спір шляхом укладення мирової угоди, згідно якої:

відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 визнають свої зобов'язання перед позивачем ОСОБА_2 щодо повернення заборгованості за договором позики від 27.05.2016 року, моральної шкоди та судового збору у сумах, визначених у судовому рішенні Дніпровського районного суду м. Києва від 03.08.2018 року у справі № 755/7453/18;

момент підписання сторонами даної мирової угоди одночасно є моментом здійснення відповідачами задоволення вимог позивача щодо сатисфакції, тобто, є моментом передачі грошових коштів заборгованості за договором позики від 27.05.2016 року, моральної шкоди та судового збору у наступних розмірах:

сума коштів за договором позики від 27.05.2016 року, яка підлягає поверненню позивачу гр. ОСОБА_2, складає 51840 грн. (п'ятдесят одна тисяча вісімсот сорок гривень) та підлягає стягненню з відповідачів гр. ОСОБА_1 та гр. ОСОБА_3 солідарно, тобто, по 25920 грн. (двадцять п'ять тисяч дев'ятсот двадцять) гривень з кожного відповідача,

сума коштів моральної шкоди, яка підлягає поверненню позивачу гр. ОСОБА_2 складає 2000 грн. (дві тисячі гривень) та підлягає стягненню з відповідачів гр. ОСОБА_1 та гр. ОСОБА_3 солідарно, тобто, по 1000 (одній тисячі) гривень з кожного відповідача,

сума коштів компенсації судового збору позивачу гр. ОСОБА_2 складає 1196,19 грн. (одна тисяча сто дев'яносто шість) гривень 19 коп. та підлягає стягненню з відповідачів гр. ОСОБА_1 та гр. ОСОБА_3 солідарно, тобто, по 598,10 грн. (п'ятсот дев'яносто вісім) гривень 10 коп.;

дана мирова угода направляється сторонами до суду для її затвердження;

дана мирова угода набирає чинності з моменту її затвердження судом;

сторони одна до одної будь-яких претензій, в тому числі, і майнових, таких, що стосуються предмету позову та змісту позовних вимог у справі № 755/7453/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики, неустойки та відшкодування моральної шкоди не мають;

дана угода укладена в чотирьох примірниках, що мають однакову юридичну силу. Перший примірник сторони передають до суду, другий примірник залишається у позивача, третій примірник залишається у відповідача гр. ОСОБА_1, четвертий примірник залишається у відповідача гр. ОСОБА_3

Суд вважає, що умови, викладені в даній мировій угоді, направлені на врегулювання спору на підставі взаємних поступок сторін, та стосуються виключно прав та обов'язків сторін.

Сторони погодили порядок сплати заборгованості, провели взаєморозрахунок, що підтверджується розписками ОСОБА_2про отримання грошових коштів у розмірі 27518,95 грн. від кожного з відповідачів на виконання цієї мирової угоди.

Сторонам роз'яснено наслідки затвердження мирової угоди.

Ураховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для затвердження мирової угоди, визнання нечинним заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва та закриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 207, 373-374, ч.2 ст. 381 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3 про затвердження мирової угоди задовольнити.

Затвердити мирову угоду, укладену між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, ОСОБА_3 у такій редакції:

"1. Сторони домовились врегулювати спір по справі № 755/7453/18 шляхом укладення мирової угоди.

2. Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 визнають свої зобов'язання перед позивачем ОСОБА_2 щодо повернення заборгованості за договором позики від 27.05.2016 року, моральної шкоди та судового збору у сумах, визначених у судовому рішенні Дніпровського районного суду м. Києва від 03.08.2018 року у справі № 755/7453/18.

3. Момент підписання сторонами даної мирової угоди одночасно є моментом здійснення відповідачами задоволення вимог позивача щодо сатисфакції, тобто, є моментом передачі грошових коштів заборгованості за договором позики від 27.05.2016 року, моральної шкоди та судового збору у наступних розмірах.

4. Сума коштів за договором позики віл 27.05.2016 року, яка підлягає поверненню позивачу гр. ОСОБА_2 складає 51840 грн. (п'ятдесят одна тисяча вісімсот сорок) гривень, та підлягає стягненню з відповідачів гр. ОСОБА_1 та гр. ОСОБА_3 солідарно, тобто, по 25920 грн. (двадцять п'ять тисяч дев'ятсот двадцять) гривень з кожного відповідача.

5. Сума коштів моральної шкоди, яка підлягає поверненню позивачу гр. ОСОБА_2 складає 2000 грн. (дві тисячі) гривень та підлягає стягненню з відповідачів гр. ОСОБА_1 та гр. ОСОБА_3 солідарно, тобто, по 1000 (одній тисячі) гривень з кожного відповідача.

6. Сума коштів компенсації судового збору позивачу гр. ОСОБА_2 складає 1196,19 грн. (одна тисяча сто дев'яносто шість) гривень 19 коп. та підлягає стягненню з відповідачів гр. ОСОБА_1 та ОСОБА_3 солідарно, тобто, по 598,10 грн. (п'ятсот дев'яносто вісім) гривень 10 коп.

7. Дана мирова угода направляється сторонами до суду для її затвердження.

8. Дана мирова угода набирає чинності з моменту її затвердження судом.

9. Сторони одна до одної будь-яких претензій, в тому числі, і майнових, таких, що стосуються предмету позову та змісту позовних вимог у справі № 755/7453/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики, неустойки та відшкодування моральної шкоди не мають.

10. Дана угода укладена в чотирьох примірниках, що мають однакову юридичну силу. Перший примірник сторони передають до суду, другий примірник залишається у позивача, третій примірник залишається у відповідача гр. ОСОБА_1, четвертий примірник залишається у відповідача гр. ОСОБА_3"

Заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києві від 26 вересня 2018 року визнати нечинним.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики, неустойки та відшкодування моральної шкоди, закрити.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Т.О. Невідома

Судді Д.Р. Гаращенко

А.А.Пікуль