ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2019 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду області в складі:

головуючого - Лаченкової О.В.

суддів - Варенко О.П., Свистунової О.В.

при секретарі - Кошара О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі

апеляційну скаргу ОСОБА_1,

на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 березня 2018 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Саламандра-Україна", ОСОБА_1 про стягнення суми збитків, завданих внаслідок ДТП,-

ВСТАНОВИЛА:

В червні 2017 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшов позов ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Саламандра-Україна", ОСОБА_1 про стягнення суми збитків, завданих внаслідок ДТП.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 березня 2018 рокупозовні вимоги ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Саламандра-Україна", ОСОБА_1 про стягнення суми збитків, завданих внаслідок ДТП - задоволено.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Саламандра-Україна» на користь ОСОБА_2 доплату матеріального збитку у сумі 14 028,47 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 різницю між вартістю відновлювального ремонту та матеріальним збитком у сумі 41 686,15 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на проведення автотоварознавчого дослідження судовим експертом у сумі 700,00 грн.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «СК «Саламандра-Україна» та ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 сплачений судовий збір по 320 грн. 00 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1просить судове рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 березня 2018 рокупо цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Саламандра-Україна", ОСОБА_1 про стягнення суми збитків, завданих внаслідок ДТП - скасувати і ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

У відзиві ПрАТ "Страхова компанія "Саламандра-Україна" на апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 15 березня 2018 року просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 15 березня 2018 року - задовольнити, а рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 15 березня 2018 року скасувати в повному обсязі та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_2 до ПрАТ "СК "Саламандра-Україна", ОСОБА_1 про стягнення збитків - відмовити в повному обсязі.

В судді апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтримує апеляційну скаргу лише в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення з нього різниці між вартістю відновлювального ремонту та матеріальним збитком у сумі 41 686,15 грн. і витрат на проведення автотоварознавчого дослідження судовим експертом у сумі 700,00 грн.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що водій ОСОБА_3 24.12.2016 року о 13:50 год. у м.Дніпрі по вул. Січеславська Набережна, 20, керуючи транспортним засобом марки «Деу Ланос», д/н НОМЕР_1 не врахував дорожню обстановку при виборі швидкості руху та не дотримався безпечної дистанції внаслідок чого відбувся наїзд на транспортний засіб марки «Фольцваген Таурег», д/н НОМЕР_2, під керування водія ОСОБА_2, в результаті чого транспортні засоби зазнали механічні пошкодження.

Постановою Бабушкніського районного суду м. Дніпропетровська від 18.01.2017 року водія транспортного засобу «Деу Ланос», д/н НОМЕР_1, ОСОБА_3 визнано винним у скоєному дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності (а.с. 20).

У відповідності до ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» проведення оцінки майна є обов'язковим у випадках визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом.

20.01.2017 року, відбувся огляд пошкодженого автомобіля НОМЕР_3 незалежним судовим експертом Цаберябим В.М., за результатами якого був складений Висновок експертного дослідження по визначенню вартості матеріального збитку № 006/17 від 25.01.2017 року. На огляді був присутній Представник ПрАТ «СК «Саламандра-Україна», Коріновський Є. Ю.

Відповідно до Висновку експертного дослідження по визначенню вартості матеріального збитку № 006/17 від 25.01.2017 року, вартість матеріального збитку, завданого автомобілю НОМЕР_3, склала 27 186,22 грн. Вартість відновлювального ремонту автомобіля склала 68 872,37 грн.

Вартість автотоварознавчого дослідження складає 700,00 грн., що підтверджується квитанцією про оплату проведення експертного дослідження № 17003 від 25.01.2017 року.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов до висновку про те, що пред'явлені позовні вимоги до винуватця ДТП, ОСОБА_1 підлягають задоволенню, оскільки ґрунтуються на нормах закону, а саме відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Але з таким висновком суду повністю погодитись неможливо з наступних підстав.

Відповідно до постанови Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18.01.2017 було визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення ОСОБА_3, яке відбулося 24.12.2016 року передбаченого ст. 124 КупАП, яке виразилось у порушенні Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340грн.

В свою чергу, в рішенні Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 15.03.2018 року по цивільній справі №200/10054/17-ц зазначено, що у позовних вимогах по даній цивільній справі та позивач посилається на те, що 24 грудня 2016 року на вул. Січеславська Набережна, №20 у м. Дніпро сталося ДТП за участю транспортного засобу "Фольцваген Таурег", д/н НОМЕР_4, під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля НОМЕР_5, під керуванням ОСОБА_1.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, адміністративний протокол складений відносно ОСОБА_3, а не ОСОБА_1.

Отже, ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, не був зупинений під час керування та взагалі не знаходився в автомобілі НОМЕР_6 під час скоєння ДТП.

Між тим, ОСОБА_2 звернувся з позовом до ОСОБА_1 про стягнення суми збитків, завданих внаслідок ДТП, але судова колегія приходить до висновку про те, що позов заявлений до неналежного відповідача.

Натомість, як вже зазначалося раніше, постановою Бабушкніського районного суду м.Дніпропетровська від 18.01.2017 року водія транспортного засобу «Деу Ланос», д/н НОМЕР_1, ОСОБА_3 визнано винним у скоєному дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності.

Проте, суд при визначенні процесуального положення сторін та ухваленні рішення не з'ясував належним чином зміст і характер правовідносин, що виникли; а також не врахував, що цивільні процесуальні правовідносини можуть виникнути тільки між носіями цивільних процесуальних прав і обов'язків у цивільному процесі, сторонами в якому є особи (позивачі, відповідачі), матеріально-правовий спір між якими є предметом розгляду і вирішення судом (ст. 30 ЦПК).

Згідно з п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», пред'явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ст.33 ЦПК. У разі якщо норма матеріального права, яка підлягає застосуванню за вимогою позивача, вказує на те, що відповідальність повинна нести інша особа, а не та, до якої пред'явлено позов, і позивач не погоджується на її заміну, суд залучає до участі в справі іншу особу як співвідповідача з власної ініціативи. Після заміни неналежного відповідача або залучення співвідповідача справа розглядається спочатку в разі її відкладення або за клопотанням нового відповідача чи залученого співвідповідача та за результатами розгляду суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

За таких обставин суд першої інстанції з урахуванням ч.4 ст.10 ЦПК мав роз'яснити позивачеві право на заміну неналежного відповідача. Але якщо позивач відмовився від заміни неналежного відповідача, суд мав залучити до участі у справі іншу особу як співвідповідача у порядку ст.33 ЦПК. Суд має прийняти рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача, відмовивши в позові до неналежного відповідача - ОСОБА_1, який не в змозі вплинути на поновлення порушеного права позивача.

В свою чергу суд апеляційної інстанції на стадії апеляційного провадження немає повноважень щодо заміни неналежного відповідача.

Крім того, в матеріалах справи також відсутня копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу «Деу Ланос», д/н НОМЕР_1, з якої можливо було б встановити власника вказаного транспортного засобу.

А тому, за таких обставин неможливо встановити хто є належним відповідачем у даній справі.

Отже, матеріали справи не містять доказів вини водія, учасника ДТП - ОСОБА_1, що сталося 24.12.2016 року, а суд першої інстанції не визначив, ким саме порушено ПДР, які знаходяться в причинному зв'язку з наслідками, які настали.

З урахуванням зазначеного, оскільки ОСОБА_1 не був визнаний винним відповідно до постанови Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 18.01.2017 року, тому позовні вимоги ОСОБА_2 в частині стягнення з ОСОБА_1 суми збитків як з винної особи внаслідок правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП, яке виразилось в порушенні Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів є необґрунтованими.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 15 березня 2018 року скасуванню в частині стягнення з ОСОБА_1 різниці між вартістю відновлювального ремонту та матеріальним збитком і витрат на проведення автотоварознавчого дослідження судовим експертом.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 в частині стягнення з ОСОБА_1 різниці між вартістю відновлювального ремонту та матеріальним збитком у сумі 41 686,15 грн. і витрат на проведення автотоварознавчого дослідження судовим експертом у сумі 700,00 грн. необхідно відмовити.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 960,00 грн.

Відповідно ст.141 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишаючи рішення суду без змін не змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 березня 2018 року - скасувати в частині стягнення з ОСОБА_1 різниці між вартістю відновлювального ремонту та матеріальним збитком і витрат на проведення автотоварознавчого дослідження судовим експертом.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 в частині стягнення з ОСОБА_1 різниці між вартістю відновлювального ремонту та матеріальним збитком у сумі 41 686,15 грн. і витрат на проведення автотоварознавчого дослідження судовим експертом у сумі 700,00 грн. - відмовити.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 960,00 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді О.П.Варенко

О.В.Свистунова