У Х В А Л А

30 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 201/8831/16-ц

провадження № 61-15741ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Тітова М. Ю. розглянув касаційну скаргу Управління служби у справах дітей Соборної районної у місті Дніпрі ради на рішення Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 11 липня 2016 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 05 червня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Управління служби у справах дітей Жовтневої районної у місті Дніпропетровську ради про визначення місця проживання дітей ,

встановив:

15 серпня 2019 року Управління служби у справах дітей Соборної районної у місті Дніпрі ради звернулося до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 11 липня 2016 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 05 червня 2019 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження, передбаченого статтею 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

У касаційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження та зазначено, що копію повного тексту постанови апеляційного суду заявник отримав 02 серпня 2019 року.

Ухвалою Верховного Суду від 29 серпня 2019 року вказану касаційну скаргу було залишено без руху та надано Управлінню служби у справах дітей Соборної районної у місті Дніпрі раді строк для усунення її недоліків.

На виконання вимог вищевказаної ухвали заявником направлено заяву про поновлення строку на касаційне оскарження та на підтвердження поважності причин пропуску даного строку надано копію постанови Дніпровського апеляційного суду від 05 червня 2019 року із зазначенням того, що рішення прошито, пронумеровано та скріплено печаткою 31 липня 2019 року, копію заяви про видачу рішення апеляційного суду та копію сторінки із журналу видачі документів Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська.

Відповідно до частин першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Згідно з частиною першою статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до частини п`ятої статті 272 ЦПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України», рішення від 14 жовтня 2003 року у справі «Трух проти України»).

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

У рішенні від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» ЄСПЛ вказав, що суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип остаточності судового рішення.

Отже, вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком осіб, які беруть участь у справі, і безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Заявником не зазначено обставини, які перешкоджали отримати повний текст оскаржуваного судового рішення у день його складення, не надано жодного доказу щодо недотримання апеляційним судом вимог статті 272 ЦПК України, а надані докази на підтвердження дати отримання повного судового рішення суду апеляційної інстанції не є належними.

Таким чином, особі, яка подає касаційну скаргу, необхідно надати належні докази на підтвердження дати отримання копії постанови суду апеляційної інстанції (зокрема, конверт та супровідний лист про надсилання кореспонденції, довідку суду).

Враховуючи наведене, підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, зазначені Управлінням служби у справах дітей Соборної районної у місті Дніпрі радою, слід визнати неповажними.

Згідно частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне продовжити строк для усунення недоліків касаційної скарги шляхом надання належних доказів на підтвердження поважності причин пропуску вказаного строку.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

ухвалив:

Визнати підстави для поновлення процесуального строку на касаційне оскарження рішення Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 11 липня 2016 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 05 червня 2019 року,неповажними.

Продовжити строк для усунення недоліків касаційної скарги Управління служби у справах дітей Соборної районної у місті Дніпрі ради на рішення Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 11 липня 2016 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 05 червня 2019 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М. Ю. Тітов