печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2019 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Вовк С. В.,

при секретарі судового засідання - Брачуні О. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві заяву про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної акціонерної компанії «ХЛІБ УКРАЇНИ» про скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває зазначена справа.

Від представника позивача до суду надійшла заява про забезпечення позову шляхом зупинення дії наказу № 48-к/тр «Про звільнення та покладення обов`язків» виданого ДАК «ХЛІБ УКРАЇНИ» до набрання рішенням у справі № 757/49309/19-ц законної сили.

Заява обґрунтовувалась тим, що невжиття такого заходу може істотно ускладнити чи навіть унеможливити виконання рішення суду та ефективне поновлення порушених прав позивача.

Вказане забезпечення позову необхідно з тієї причини, що право позивача на працю грубо порушене через незаконне звільнення та видачу незаконного наказу про його звільнення, та, відповідно, незаконне призначення іншої особи для виконання обов`язків директора ДОЧІРНЬОГО ПІДПРИЄМСТВА ДЕРЖАВНОЇ АКЦІОНЕРНОЇ КОМПАНІЇ «ХЛІВ УКРАЇНИ» «РОМЕНСЬКИЙ КОМБІНАТ ХЛІБОПРОДУКТІВ».

Крім того, в той час, поки буде здійснюватися розгляд даної справи, особа, яка призначена для виконання обов`язків директора ДІІ ДАК «ХЛІБ УКРАЇНИ» «РОМЕНСЬКИЙ КХП» може безперешкодно здійснювати керівництво вказаним підприємством, укладати договори, звільняти працівників та вчиняти інші дії на шкоду підприємству, а також порушувати права інших осіб своєрідно «реалізуючи» надані повноваження. В результаті чого, у разі скасування судом наказу № 48-к/тр «Про звільнення та покладення обов`язків» позивачу доведеться тривалий час повертати ДП ДАК «ХЛІБ УКРАЇНИ» «РОМЕНСЬКИЙ КХП» до нормальної діяльності, можливо навіть оскаржувати в судовому порядку договори, укладені за його відсутності, а також поновлювати на роботі звільнених працівників та відновлювати права інших осіб. При цьому, є ймовірність, що не все можна буде повернути до стану, який існував до звільнення позивача.

Таким чином, саме по собі поновлення позивача на роботі не призведе до автоматичного відновлення ДП ДАК «ХЛІБ УКРАЇНИ» «РОМЕНСЬКИЙ КХП» до того самого стану, що був до його звільнення, а отже і до повного відновлення прав. У разі не застосування заходу забезпечення позову та зупинення дії наказу № 48-к/тр «Про звільнення та покладення обов`язків», навіть після поновлення позивача на роботі на нього буде покладено додатковий тягар обов`язків, пов`язаних з відновленням нормальної роботи ДП ДАК «ХЛІБ УКРАЇНИ» «РОМЕНСЬКИЙ КХП». а тому в такому разі права позивача не матимуть ефективного захисту, що є одним із завдань цивільного судочинства, яке передбачено статтею 2 ЦПК України.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, тимчасових заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання можливого судового рішення, якщо його буде ухвалено на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Суд застосовує заходи забезпечення позову у разі, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в справі.

Забезпечення позову по суті є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з приписами частини другої статті 149 Цивільного процесуального кодексу України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до пункту 10 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, вжити негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

Відповідно до пункту 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

У пункті 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що у справах про захист трудових чи корпоративних прав не допускається забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення про звільнення позивача з роботи та зобов`язання відповідача й інших осіб не чинити перешкод позивачеві у виконанні ним своїх попередніх трудових обов`язків, оскільки таким чином фактично ухвалюється рішення без розгляду справи по суті.

Предметом позову є скасування наказу про звільнення, поновлення ОСОБА_1 на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а відтак, на переконання суду, забезпеченням позову шляхом зупинення дії оскаржуваного наказу про звільнення буде фактично ухваленням рішення без розгляду справи по суті.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1-18, 149-150, 153, 154, 157, 261 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної акціонерної компанії «ХЛІБ УКРАЇНИ» про скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Суддя С. В. Вовк