Постанова

Іменем України

26 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 357/8778/16-ц

провадження № 61-34123св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Петрова Є. В., Сімоненко В. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

представник відповідача - ОСОБА_4,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 листопада 2016 року у складі судді Цуранова А. Ю. та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 31 серпня 2017 року у складі колегії суддів: Коцюрби О. П., Сержанюка А. С., Журби С. О.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних та 3 % річних.

Позовна заява мотивована тим, що 23 березня 2011 року між нею та відповідачем укладений договір позики, відповідно до умов якого ОСОБА_2 отримав 59 843,00 грн, які зобов`язався повернути до 28 квітня 2011 року.

23 вересня 2011 року у зв`язку з невиконанням ОСОБА_2 умов договору позики, приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області вчинений виконавчий напис. Постановою державного виконавця відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису нотаріуса про стягнення із ОСОБА_2 заборгованості за договором позики.

Посилаючись на наявність непогашеної заборгованості в розмірі 59 843,00 грн, позивач, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просила стягнути з ОСОБА_2 , відповідно до статті 625 ЦК України, 5 385,87 грн - 3 % річних, 53 260,27 грн інфляційних втрат та судовий збір.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 листопада 2016 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 5 307,17 грн - 3 % річних, 53 260,27 грн інфляційних витрат та 582,73 грн судового збору. У решті позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що вчинення виконавчого напису про стягнення грошової суми за договором позики відповідно до частини третьої статті 1049 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) не припиняє обов`язку позичальника сплатити проценти за користування грошима, передбачені статтею 1048 ЦК України, а також суму, передбачену статтею 625 цього Кодексу.

Суд першої інстанції стягнув з відповідача на користь позивача суми передбачені статтею 625 ЦК України в межах трирічного строку за період з 12 серпня 2013 року до 27 липня 2016 року.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 31 серпня 2017 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що суд першої інстанції в повному обсязі встановив права та обов`язки сторін, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін і надав їм належну правову оцінку.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у вересні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_2 , посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить судові рішення скасувати, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що суди неправильно застосували статті 264, 625 ЦК України, не взяли до уваги доводи відповідача про сплив позовної давності.

Відзив на касаційну скаргу не надходив.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суд установив, що 23 березня 2011 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладений договір позики, відповідно до умов якого ОСОБА_2 отримав 59 843,00 грн, які зобов`язався повернути ОСОБА_1 до 28 квітня 2011 року.

У зв`язку з невиконанням ОСОБА_2 умов договору позики, приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області 23 вересня 2011 року вчинений виконавчий напис про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неповернутої суми позики у розмірі 59 843,00 грн.

25 жовтня 2011 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, за заявою ОСОБА_1 , відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису нотаріуса про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за договором позики.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику ( гр ошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

З аналізу зазначених норм вбачається, що у разі неповернення позичальником суми позики своєчасно, його борг складатиме: суму позики з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобов`язання; три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлено договором або законом.

За таких обставин суд першої інстанції, з висновком якого погодився й суд апеляційної інстанції, дійшов правильного висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором позики в межах трирічного строку за період з 12 серпня 2013 року до 27 липня 2016 року, яка складається з 5 307,17 грн - 3 % річних та 53 260,27 грн інфляційних втрат.

Судом першої інстанції не взято до уваги доводи відповідача про сплив позовної давності та відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 з цих підстав, оскільки ці доводи ґрунтуються на неправильному тлумаченні норм матеріального права. Судом першої інстанції стягнута сума за період з 12 серпня 2013 року до 27 липня 2016 року, тобто в межах встановленої статтею 257 ЦК України позовної давності.

Суд касаційної інстанції вважає, що висновки судів відповідають вимогам закону та не суперечать обставинам, що мають значення для справи, судами правильно застосовано закон, який підлягав застосуванню, тому підстав для скасування судових рішень немає.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції згідно зі статтею 400 ЦПК України.

Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення міськрайонного суду Київської області від 15 листопада 2016 року ухвалу Апеляційного суду Київської області від 31 серпня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ю. Мартєв

Є. В. Петров

В. М. Сімоненко