Головуючий суду 1 інстанції - Форощук О.В.
Доповідач -Стахова Н.В.
Справа № 431/4698/15-ц
Провадження № 22-ц/810/180/18
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2019 року місто Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого: Стахової Н.В.,

суддів: Карташова О.Ю., Кострицького В.В.

за участю секретаря судового

засідання: Сінько А.І.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_3

відповідач: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Луганського апеляційного суду в м.Сєвєродонецьку апеляційну скаргу ОСОБА_3, в інтересах якого діє представник позивача ОСОБА_5,

на ухвалу Старобільського районного суду Луганської області від 22 лютого 2018 року (постановлену у складі судді Форощука О.В.)

у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення коштів отриманих без достатньої правової підстави,

встановив:

У листопаді 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду із позовною заявою про стягнення коштів, отриманих без достатньої правової підстави, у якій просив стягнути з відповідача на його користь 70000 доларів США у гривневому еквіваленті та понесені ним судові витрати.

Ухвалою Старобільського районного суду Луганської області 22 лютого 2018 року провадження у вищезазначеній цивільній справі закрито з мотивів набрання законної сили рішення суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Із ухвалою суду не погодився позивач, у якій просив апеляційний суд оскаржувану ним ухвалу скасувати та закрити провадження у справі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що нормами діючого цивільного процесуального кодексу України не передбачено повторного розгляду судом справи, за якою є рішення суду, яке набрало законної сили. Судом першої інстанції також порушено норми процесуального права, оскільки суд повторно закрив провадження у справі, з підстав, які визнані апеляційним судом незаконними. Також, справу було розглянуто без участі позивача, який не був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду справи.

У судовому засіданні представники позивача підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити, надали пояснення аналогічні викладеним в апеляційній скарзі.

Представник відповідача у судовому засіданні апеляційну скаргу не визнав, просив залишити оскаржувану ухвалу без змін.

Відповідач у судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи та в установленому законом порядку.

Вислухавши доповідача, представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до таких висновків.

Закриваючи провадження у справі суд першої інстанції виходив з того, що набрало законної сили рішення суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, посилаючись при цьому на рішення Старобільського районного суду Луганської області від 13 травня 2015 року, що було змінено рішенням колегії суддів Апеляційного суду Луганської області від 02 липня 2015 року та набрало законної сили.

Проте, з таким висновком суду не можна погодитися з наступних підстав.

Встановлено, що рішенням Старобільського районного суду Луганської області від 22 червня 2016 року позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 задоволено у повному обсязі. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 отримані без достатньої правової підстави у сумі 1742479,20 грн., витрати по сплаті судового збору у сумі 6090 грн.

Рішенням Апеляційного суду Луганської області від 14 вересня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 травня 2017 року, апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволено частково. Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_5 задоволено частково. Рішення Старобільського районного суду Луганської області від 22 червня 2016 року у цивільній справі за позовом представника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про стягнення коштів, отриманих без достатньої правової підстави скасовано.

Рішенням Старобільського районного суду Луганської області від 13 травня 2015 року позов ОСОБА_4, в інтересах ПП «Юран», ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 до ОСОБА_3 про визнання дійсним правочину договору купівлі -продажу корпоративних прав, розірвання договору купівлі-продажу корпоративних прав, стягнення збитків, спричинених порушенням зобов'язання і моральної шкоди, та позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів позовні вимоги задоволено частково. Визнано дійсним договір купівлі-продажу корпоративних прав на приватне підприємство «Юран», укладений 28 грудня 2012 року між ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, з одного боку та ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_6, розірвано договір купівлі-продажу корпоративних прав на приватне підприємство «Юран», укладений 28 грудня 2012 року між ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, з одного боку та ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_6, стягнуто з ОСОБА_3 на користь приватного підприємства «Юран» збитки спричинені порушенням зобов'язання в сумі 9435 900 грн., стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 у відшкодування моральної шкоди спричиненої порушенням зобов'язання суму в розмірі 15000 грн, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 судовий збір у розмірі 3654 грн. У задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3 в частині відшкодування моральної шкоди, спричиненої порушенням зобов'язання в розмірі 85000 грн. - відмовлено за необґрунтованістю, в задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів відмовлено за необґрунтованістю.

Рішенням Апеляційного суду Луганської області від 02 липня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_6 задоволено частково. Рішення Старобільського районного суду Луганської області від 13 травня 2015 року змінено, скасовано його в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_4 в інтересах ПП «Юран», ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 до ОСОБА_3 про визнання правочину договору купівлі -продажу корпоративних прав дійсним, розірвання договору купівлі-продажу корпоративних прав, стягнення збитків, спричинених порушенням зобов'язання і моральної шкоди, а також в частині стягнення з відповідача ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 судового збору у розмірі 3654 грн. Ухвалено в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 в інтересах ПП «Юран», ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 до ОСОБА_3 про визнання дійсним правочину - договору купівлі -продажу корпоративних прав, розірвання договору купівлі-продажу корпоративних прав, стягнення збитків, спричинених порушенням зобов'язання і моральної шкоди відмовлено. В іншій частині залишено без змін.

Відповідно до п. 3 ч. 1 статті 255 ЦПК України, суд, своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо, зокрема, набрали законної сили рішення суду або ухвала між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Відповідно до наведеної норми суд закриває провадження у справі, якщо в позовах, які розглядаються судами, одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю співпадають за складом учасників цивільного процесу, матеріально - правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча би одного з цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

З рішення Старобільського районного суду Луганської області від 22 червня 2016 року, зміненого рішенням Апеляційного суду Луганської області від 14 вересня 2016 року, вбачається, що предметом позову є матеріальна - правова вимога - стягнення коштів, що були отримані на думку позивача за відсутності достатньої правової підстави. Зміст цієї вимоги є відмінним від тих підстав, на які позивач посилався при витребуванні тих самих коштів по попередній справі та по якій вже є висновки суду, та судове рішення набрало законної сили.

Проте, п.3 ч.1 ст. 255 ЦПК України передбачено закриття провадження у справі виключно у випадку тотожності усіх чинників позову: складу сторін, предмета та підстав позову.

За таких обставин у суду не було підстав для висновків про тотожність спорів та застосування положень п.3 ч.1 ст. 255 ЦПК України, тому оскаржувана ухвала підлягає скасуванню на підставі п.4 ч.1 ст. 379 ЦПК України із поверненням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 383,384 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Старобільського районного суду Луганської області від 22 лютого 2018 року скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова Луганського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту.

Повний текст постанови складений - 25 лютого 2019 року.

Головуючий Н. В. Стахова

Судді: В. В. Кострицький

О. Ю. Карташов