Справа № 366/723/19
Провадження № 2/366/387/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

06 вересня 2019 року Іванківський районний суд Київської області у складі:

головуючої-судді: Тетервак Н.А.,

при секретарі - Німченко Н.Ю.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні, в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України, в смт.Іванків Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дитятківської сільської ради Іванківського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1 , з урахуванням уточненої позовної заяви від 14 травня 2019 року звернулася до суду з позовною заявою до відповідача, Дитятківської сільської ради Іванківського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Зорин Іванківського району Київської області померла її мати - ОСОБА_2 .

На випадок своєї смерті ОСОБА_2 заповіту не складала.

Після смерті ОСОБА_2 її спадкове майно успадкувала позивач, шляхом вчасної подачі заяви про прийняття спадщини до державного нотаріуса Іванківської районної державної нотаріальної контори Київської області.

ОСОБА_2 на праві особистої приватної власності мала домоволодіння, розташоване за адресою - АДРЕСА_1 , інвентаризаційною вартістю 39.523 грн.; цей будинок будувала спадкодавиця одна, і тому вона і є єдиним власником вказаного будинку, але в належному порядку вона не провела державної реєстрації свого особистого права власності на вказане майно.

Окрім вказаного домоволодіння, на праві особистої приватної власності іншого майна, яке б підлягало успадкуванню в судовому порядку , ОСОБА_2 не мала.

В даний час державний нотаріус Іванківської районної державної нотаріальної контори не може встановити її особисте право власності на спадкове домоволодіння в зв`язку з тим, що ОСОБА_2 не зареєструвала свого права власності на останнє в належному порядку, через державні реєстраційні органи, тому позивач не має можливості встановити своє право власності на спадкове майно в не судовому порядку.

Тому, вона змушена звертатись з даним позовом до суду про визнання свого права власності на вищевказане спадкове майно.

Будь-яких осіб, які б мали намір або право на успадкування майна, що залишилось після смерті ОСОБА_2 , окрім неї немає.

Позивач просить визнати за нею право приватної власності на спадкове майно, що залишилось після смерті її матері - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: на домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , що належав на праві особистої приватної власності і власником якого рахувалась ОСОБА_2 .

У судове засідання сторони не з`явилися.

Позивач звернулася до суду з заявою, в якій просить розглянути справу без її участі ; позов підтримує в повному обсязі. Судові витрати просить залишити за нею.

Відповідач, Дитятківська сільська рада Іванківського району Київської області, звернулися до суду з листом про те, що вимоги уточненої позовної заяви ОСОБА_1 визнають, заперечень не мають. Просять розглянути справу буз участі представника сільської ради.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом України.

Позивач надала суду належні докази спадкоємиці за законом: копію свідоцтва про смерть спадкодавиці ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ; копію свідоцтва про своє народження; копію рішення від 11 вересня 2018 року Іванківського райсуду Київської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом.

Статтею 1218 ЦПК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом або законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Для набуття спадщини необхідна наявність ряду умов. Першою необхідною умовою є відкриття спадщини, під якою розуміють настання таких юридичних фактів, які обумовлюють виникнення у спадкоємця права на набуття спадщини - права на спадкування. До таких юридичних фактів, передусім, відноситься смерть спадкодавця. Але в момент відкриття спадщини спадкоємець набуває лише право на спадкування, але не право власності на саму спадщину. Для виникнення права власності на спадщину спадкоємець повинен належним чином здійснити (реалізувати) право на прийняття спадщини. Здійснення права на спадкування, передусім, полягає в тому, що спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Як вбачається з постанови Іванківської районної державної нотаріальної контори від 07 грудня 2018р., після ОСОБА_2 спадщину прийняла ОСОБА_1 . Інших спадкоємців немає.

Згідно ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до п.23.Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику в справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

Аналогічна думка викладена в роз`ясненні наданому Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0-13 від 16 травня 2013 року, відповідно до якого, визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись , якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Крім того, відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Іванківської районної державної нотаріальної контори від 07 грудня 2018 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належав ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , в зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності на будинок.

З довідки, виданої виконкомом Дитятківської сільської ради Іванківського району Київської області 06.11.2018р. №801 слідує, що будинок, який знаходиться в АДРЕСА_1 значиться за померлою ОСОБА_2 згідно по господарської книги №5 с.Зорин номер об`єкта по господарському обліку 02-0048-3.

З довідки, виданої виконкомом Дитятківської сільської ради Іванківського району Київської області 06.11.2018р. №802 слідує, що біля будинку , який знаходиться в АДРЕСА_1 і земельна ділянка розміром 0,2500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку.Земельна ділянка не приватизована, державний акт не видававсь.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» - у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст.321 ЦК України, право власності є непорушним.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою (ст.392 ЦК України).

Згідно з листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Такі випадки характерні для сільської місцевості, де право власності на житловий будинок за спадкодавцем підтверджується лише записом в погосподарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном особою, яка померла. Перші власники не оформляли документи на належне їм нерухоме майно та не реєстрували його в органах БТІ, а тому спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і його право має бути визнано в судовому порядку.

Враховуючи, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, який має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових справ у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимога позивача підлягає задоволенню, оскільки відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на спадкове майно унеможливлює оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Отже, маються підстави для задоволення позову.

Судовий збір сплачений позивачем при подачі позову до суду.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 328, 392, 1216, 1217, 1218, 1223, 1296 ЦК України, ст.ст. 12,13,141,258,259,263,264,265,354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , право приватної власності на спадкове майно, що залишилось після смерті її матері - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: на домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , інвентаризаційною вартістю 39. 523 (тридцять дев`ять п`ятсот двадцять три) грн., що належав на праві особистої приватної власності і власником якого рахувалась ОСОБА_2 , та який складається з наступних будівель та споруд:

- житловий будинок , загальною площею 40,9 кв.метрів, жилою площею 15,0 кв.метрів, вказаний в Технічному плані домоволодіння піл літерою «А»,

- ворота з хвірткою, вказані в Технічному плані домоволодіння під цифрою «№1»,

- паркан, вказаний в Технічному плані домоволодіння під цифрою «№2».

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України, до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до Київського апеляційного суду через Іванківський районний суд, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Н.А.Тетервак