Провадження № 2/761/5745/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Юзькової О.Л.

при секретарі Горюк В.А.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «РАДА 3» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, -

в с т а н о в и в :

У травні 2019 року ТОВ «Рада 3» звернувся до Шевченківського районного в м. Києві суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що ТОВ «Рада 3» обслуговує будинок № 13-А по вул. Дмитрівській в м. Києві, відповідно до установчого договору про створення та діяльність ТОВ «Рада 3», затвердженого протоколом загальних зборів учасників № 1 від 23.08.2002 року. ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_3 , якому позивачем, на підставі договору про участь у витратах а утримання будинку та прибудинкової території», укладеного 25.05.2000 року згідно, надаються житлово-комунальні послуги. В результаті несплати послуг, передбачених договором, у період з 01 лютого 2017 року по 31 липня 2017 включно за відповідачем утворився борг в розмірі 5 106 грн. 29 грн. Крім того, підлягає стягненню пеня, що передбачена п. 2.2.5, що становить - 5 106 грн. 29 грн., 3% річних - 364,82 грн., інфляційної складової боргу - 1069,89 грн. Тому позивач просив суд, стягнути з відповідача заборгованість 11647,28 грн. та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1 921,00 грн.

Ухвалою Шевченківського районного суд м. Києва від 11 липня 2019 року у справі відкрито провадження для розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін.

У встановлений судом строк, відповідач будучи повідомленим належним чином, відзив на позов не подалв, клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від відповідача також не надходило.

Суд, у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Згідно п.1 ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Відповідно до ч. 2-4 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_3 .

Відповідно до установчого договору про створення та діяльність ТОВ «Рада 3», затвердженого протоколом загальних зборів учасників № 1 від 23.08.2002 року, відповідно до якого ТОВ «Рада 3» обслуговує будинок АДРЕСА_3

Згідно з Договором про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території, укладеного 25 травня 2000 року між ТОВ «Рада » та ОСОБА_1 , позивач взяв на себе зобов`язання надавати відповідачу послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічного обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, вивезення побутових відходів, тощо.

Положеннями ст.ст. 151, 162 ЖК УРСР встановлено, що громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Оплата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

Згідно зі ст. 179 ЖК УРСР, користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватизованого житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року № 572, з наступними змінами, власник та наймач (орендар) квартири, житлового приміщення у гуртожитку зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Крім того, згідно зі ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Разом з тим, згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Також, у відповідності до положень п.5 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст.ст. 610-612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Разом з тим, згідно з ч.2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія ч.2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.

Закріплена в п.10 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, встановлених у ч.2 ст. 625 ЦК України.

Відповідно до п. 2.2.4 договору, відповідач зобов`язався вносити щомісячно платіж за послуги не пізніше 25-го числа поточного місяця .

В результаті несплати послуг передбачених договором, у період з 01 лютого 2017 року по 31 липня 2017 року включно за відповідачем утворився борг в розмірі 5 106 грн. 29 коп.

У зв`язку із порушенням умов договору, не сплатою за надані житлово-комунальні послуги, прострочення відповідачем виконання грошового зобов`язання за період з 01.02.2017 року по 31.07.2017 року складають інфляційні витрати в сумі 1 069,89 грн. та 3% річних в сумі 364,82 грн.

Пеня, передбачена п. 2.2.5 договору, встановлена у розмірі 1% від несплаченої суми за кожен день прострочення та становить - 5 106,29 грн.

За таких обставин, суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача та стягнути з ОСОБА_1 суму заборгованості в розмірі 11 647,28 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1 921,00 грн., які сплачено позивачем за подання позову до суду.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 16, 319, 322, 525, 526, 610-612, 625 ЦК України, 151, 162, 179 ЖК УРСР, ст.ст. 3-5,12-13, 19, 76-92, 95, 141, 187, 211, 258-259, 264-265, 268, 272-273, 352, 354-355 ЦПК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», суд, -

в и р і ш и в :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «РАДА 3» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «РАДА-3» (адреса: 02068, м. Київ, вул. А.Ахматової, 3, ) заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з 01.02.2017 року по 31.07.2017 року у розмірі 11 647 грн. 28 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «РАДА-3» (адреса: 02068, м. Київ, вул. А.Ахматової, 3, ) судовий збір у розмірі 1 921,00 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду, в порядку ст.ст. 353-357 ЦПК України з урахуванням п. 15.5. Перехідних положень ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення через Шевченківський районний суд м. Києва.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 25 вересня 2019 року

Суддя: