Постанова

Іменем України

20 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 172/1129/15-ц

провадження № 61-48048св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О., Коротуна В. М., Крата В. І., Курило В. П. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідач - ОСОБА_1,

розглянув у порядку письмового провадження без виклику сторін касаційну скаргу представника акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» - Литвиненко Олени Леонідівни на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 21 листопада 2018 року у складі судді

Свистунової О. В.,

ІСТОРІЯ СПРАВИ:

Короткий зміст позовних вимог:

07 вересня 2015 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (зараз - акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду з позовомдо ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій:

Рішенням Васильківського районного суду Дніпропетровської області

від 05 жовтня 2018 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, АТ КБ «ПриватБанк» оскаржило його в апеляційному порядку.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 21 листопада 2018 року апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» на рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 05 жовтня 2018 року повернуто заявнику.

Апеляційний суд зробив висновок про необхідність повернення апеляційної скарги у зв'язку з тим, що вона подана представником АТ КБ «ПриватБанк», який не є адвокатом.

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги:

14 грудня 2018 року представник АТ КБ «ПриватБанк» - Литвиненко О.Л. через засоби поштового зв?язку подала до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Дніпровського апеляційного суду

від 21 листопада 2018 року та передати справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судом норм матеріального та порушенням норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що провадження у справі розпочато у 2015 році, тому відповідно до розділу ХV «Перехідні положення» Конституції України апеляційну скаргу мав право подавати представник - фізична особа за довіреністю.

Доводи інших учасників справи:

Відзив на касаційну скаргу не надійшов.

Рух касаційної скарги та матеріалів справи:

Ухвалою Верховного Суду від 18 січня 2019 року відкрито касаційне провадження у даній справі та витребувано матеріали цивільної справи

№ 172/1129/15-ц з Васильківського районного суду Дніпропетровської області.

25 січня 2019 року матеріали цивільної справи № 172/1129/15-ц надійшли до Верховного Суду.

28 січня 2019 року матеріали цивільної справи № 172/1129/15-ц передано судді-доповідачу.

Ухвалою Верховного Суду від 30 січня 2019 року цивільну справу

№ 172/1129/15-ц призначено до судового розгляду.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ У СКЛАДІ КОЛЕГІЇ СУДДІВ ДРУГОЇ СУДОВОЇ ПАЛАТИ КАСАЦІЙНОГО ЦИВІЛЬНОГО СУДУ:

Касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Висновки Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду за результатом розгляду касаційної скарги:

Повертаючи скаргу, суд апеляційної інстанції, застосувавши положення статті 357 ЦПК України, зробив висновок про те, що апеляційна скарга подана представником, який не є адвокатом, тому суд позбавлений можливості вирішити питання про відкриття апеляційного провадження.

Однак із таким висновком погодитись не можна.

30 вересня 2016 року набрав чинності Закон України № 1401-VIII

від 02 червня 2016 року «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)».

Відповідно до частини третьої статті 131-2 Конституції України виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

У підпункті 11 пункту 16-1 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України закріплено, що представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1, та статті 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у судах апеляційної інстанції здійснюється з 01 січня

2018 року. Представництво в суді у провадженнях, розпочатих до набрання чинності даним Законом, здійснюється за правилами, які діяли до набрання ним чинності, - до ухвалення у відповідних справах остаточних судових рішень, які не підлягають оскарженню.

Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. НормиКонституції України є нормами прямої дії (стаття 8 Конституції України).

Відповідно до підпункту 18 розділу 13 Перехідних положень ЦПК України, положення цього Кодексу застосовуються з урахуванням підпункту 11 пункту 16-1 розділу XV Перехідні положення Конституції України.

Отже, з 01 січня 2018 року представництво у судах апеляційної інстанції в справах, провадження у яких розпочате після 30 вересня 2016 року, має здійснюватися адвокатами. Якщо провадження розпочате до 30 вересня 2016 року, то представництво у судах апеляційної інстанції може здійснюватися представниками, які не мають статусу адвоката.

АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом 07 вересня 2015 року. Ухвалою Васильківського районного суду Дніпропетровської області

від 05 жовтня 2015 року відкрито провадження у даній справі. Тобто провадження у справі розпочате до 30 вересня 2016 року.

Таким чином, апеляційний суд безпідставно повернув апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» з підстав, визначених статтею 357 ЦПК України.

Висновок апеляційного суду ґрунтується на неправильному тлумаченні підпункту 11 пункту 16-1 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України, що призвело до ухвалення судового рішення з порушенням норм Конституції України й ЦПК України та безпідставно позбавило відповідача права апеляційного оскарження рішення суду, тобто права на справедливий суд.

Відповідно до частини третьої та четвертої статті 406 ЦПК України касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанцій розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.

У випадках скасування судом касаційної інстанції ухвал суду першої або апеляційної інстанцій, які перешкоджають провадженню у справі, справа передається на розгляд відповідного суду першої або апеляційної інстанції.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи касаційної скарги для скасування ухвали апеляційного суду, з передачею справи до апеляційного суду для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Керуючись статтями 400, 402, 406, 409, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу представника акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» - Литвиненко Олени Леонідівни задовольнити.

Ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 21 листопада 2018 року скасувати, справу передати до Дніпровського апеляційного суду для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження у справі.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є. Червинська
Судді: Н. О. Антоненко
В. М. Коротун
В. І. Крат
В. П. Курило