Справа № 211/5669/19
Провадження № 2/211/2153/19
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

01 жовтня 2019 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі :

головуючого судді Сарат Н.О.,

при секретарі Зоріній С.М.,

у відсутність сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 до Довгинцівського відділу державної виконавчої служби м. Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про зняття арешту з нерухомого майна, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Довгинцівського відділу державної виконавчої служби м. Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про зняття арешту з нерухомого майна.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона є власницею житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 195,8 кв.м. та земельної ділянки з кадастровим № :03:355:0002, площею 0,0595 га, на якій розташований вищевказаний будинок. Дане нерухоме майно належить ОСОБА_1 на праві приватної власності згідно договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки від 15.12.2016 року , посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Кульбідою Н.М., реєстровий № 2133. В серпні 2019 року їй стало відомо , що на підставі постанови державної виконавчої служби у Довгинцівському районі м. Кривий Ріг про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АА № 90000678 та АА № 941657 працівниками Четвертої Криворізької державної нотаріальної контори накладено арешт на все належне позивачеві нерухоме майно відомості про що внесені до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна , реєстраційний номер обтяження 3067634 від 05.04.2006 року. Про існування арешту позивач дізналася від нотаріуса при спробі нотаріального посвідчення договору про відчуження нерухомого майна. Довгинцівський відділ державної виконавчої служби м. Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області повідомив, що не може надати будь-яку інформацію щодо виконавчих проваджень, оскільки вони закінчені та знищені. Рекомендовано звернутися до суду. Будь - яких інших виконавчих проваджень відносно позивача чи її нерухомого майна у виконавчій службі не перебуває. Існування обтяження порушує права позивача , яка не може розпоряджатися своїм майно як власник.

Ухвалою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 13 вересня 2019 року відкрито провадження у цивільній справі, справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

В судове засідання сторони не зявилися, про день, місце та час розгляду справи були повідомлені.

Позивач до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, на позовних вимогах наполягає.

Представник відповідача Довгинцівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в судове засідання не з`явилась, подавала клопотання про розгляд справи за її відсутності , вказала, що на виконанні перебував наказ Господарського суду Дніпропетровської області № 9/55-09 від 11.08.2009 року про стягнення з ОСОБА_1 боргу у розмірі 946,01 грн. на користь ВАТ ЕК "ДНІПРООБЛЕНЕРГО" . 29.12.2012 року державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 ЗУ "Про виконавче провадження" , а саме відсутність у боржника майна. Надати більш детальну інформацію не можуть так як ВП знищено. Станом на 24.09.2019 року виконавчий лист № 9/55-09 від 11.08.2009 року про стягнення боргу з ОСОБА_1 до виконавчої служби не повертався.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Вивчивши матеріали справи, всебічно та повно зясувавши обставини справи, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є власницею житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 195,8 кв.м. та земельної ділянки з кадастровим № :03:355:0002, площею 0,0595 га, на якій розташований вищевказаний будинок. Дане нерухоме майно належить ОСОБА_3 на праві приватної власності згідно договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки від 15.12.2016 року , посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Кульбідою Н.М., реєстровий № 2133. (а.с. 9 - 14).

На підставі постанови державної виконавчої служби у Довгинцівському районі м. Кривий Ріг про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АА № 90000678 та АА № 941657 працівниками Четвертої Криворізької державної нотаріальної контори накладено арешт на все належне позивачеві нерухоме майно відомості про що внесені до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна , реєстраційний номер обтяження 3067634 від 05.04.2006 року. Про існування арешту позивач дізналася від нотаріуса при спробі нотаріального посвідчення договору про відчуження нерухомого майна. (а.с. 9-11).

Згідно листа Довгинцівського відділу державної виконавчої служби м. Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, на виконанні у службі перебував наказ Господарського суду Дніпропетровської області № 9/55-09 від 11.08.2009 року про стягнення з ОСОБА_3 боргу у розмірі 946,01 грн. на користь ВАТ ЕК "ДНІПРООБЛЕНЕРГО". 29.12.2012 року державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 ЗУ "Про виконавче провадження" , а саме відсутність у боржника майна. Надати більш детальну інформацію не можуть так як ВП знищено. Станом на 24.09.2019 року виконавчий лист № 9/55-09 від 11.08.2009 року про стягнення боргу з ОСОБА_3 до виконавчої служби не повертався.

Відповідно до ч.1ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а, відповідно до ч.1ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно ч. 1ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідност.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Ст.391 ЦК Українивстановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 386 ЦК Українивстановлено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.

Відповідно ч.4ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено виключний перелік підстав для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини, а саме: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостійстатті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

Відповідно до ч.5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження`у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

При цьому суд враховує, що згідност.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини`суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу доКонвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «East/West Alliance Limited» проти України» , яке набрало статусу остаточного 02.06.2014 р., в п. 167 рішення Суд наголошує на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним. Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля.

У п. 168 Суд також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар. Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти.

Відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини напрацьовано три критерії, які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання в право особи на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу, а саме: чи є втручання законним; чи переслідує воно «суспільний» «публічний» інтерес; чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям. Якщо хоча б одного із цих критеріїв не додержано, Європейський суд з прав людини констатує у такому випадку порушення статті 1 Першого протоколу.

Законність означає, що втручання держави у право власності особи повинно здійснюватися на підставі закону - нормативно-правового акту, що має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у питаннях застосування та наслідків дії його норм. Сам лише факт, що правова норма передбачає більш як одне тлумачення, не означає, що закон не передбачуваний. Сумніви щодо тлумачення закону, що залишаються, враховуючи зміни в повсякденній практиці, усувають суди в процесі здійснення правосуддя.

Судом встановлено, що виконавчий лист, на виконання якого винесена постанова про арешт майна та оголошення заборони його відчудження виданої державним виконавцем Довгинцівського відділу державної виконавчої служби м. Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, на виконанні не перебуває, і виконавче провадження знищено зі спливом строку зберігання, а виконавчий документ , виданий Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу, на виконанні не перебуває, виконавчий документ повернуто стягувачу і повторно у встановлені строки до виконання не пред`явлений, накладений під час здійснення вказаного виконавчого провадження арешт не знятий, що перешкоджає позивачеві як власникові майна здійснювати всі повноваження власника.

Таким чином, виходячи із встановлених обставин, вбачається невідповідність заходу втручання держави в право власності позивача критеріям втручання в право особи на мирне володіння майном, сформованим у сталій практиці Європейського суду з прав людини. За таких обставин, суд приходить до висновку, що є підстави для зняття арешту з належного заявнику майна в судовому порядку.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст.259,263-265 ЦПК України, суд, -

вирішив:

позов ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 до Довгинцівського відділу державної виконавчої служби м. Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про зняття арешту з нерухомого майна - задовольнити.

Зняти арешт та заборону відчуження житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 195,8 кв. м., земельної ділянки з кадастровим № :03:355:0002, площею 0,0595 га та з усього майна , що належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 накладений постановами Довгинцівського відділу державної виконавчої служби м. Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АА № 90000678 та АА № 941657, відомості про що внесено до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна , реєстраційний номер обтяження 3067634 від 05.04.2006 року.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу протягом 30 днів з дня його складення.

Суддя: Н. О. Сарат