Справа № 450/4276/18 Провадження № 2/450/756/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" лютого 2019 р. Пустомитівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Кіпчарського М.О.,

секретаря судового засідання Микитів Н.С.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вовківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, треті особи без самостійних вимог ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на майно в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в:

Позивач 26.12.2018 року звернувся до суду з вищевказаним позовом та просить визнати за ним право власності на житловий будинок в с. Товщів, Пустомитівського району Львівської області та земельну ділянку площею 2,0951 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Вовківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_4 до складу спадкової маси після смерті якої увійшло право власності на вказаний вище житловий будинок та земельну ділянку.

ОСОБА_4 своїм майном на випадок смерті розпорядилася, склавши 14.05.2007 року заповіт, відповідно до якого все своє майно заповіла в рівних частках ОСОБА_1 та ОСОБА_3

Позивач зазначає, що він до дня смерті спадкодавця проживав разом з нею та здійснював за нею догляд, а тому вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки протягом шести місяців після відкриття спадщини не заявив про відмову від такої, однак позбавлений можливості реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку оскільки втрачені оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно. З цих підстав просить позов задовольнити.

У судове засідання позивач не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить такі задовольнити.

Представник відповідача - Вовківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності та зазначив, що проти задоволення позову не заперечує.

Треті особи - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилися подали заяви про визнання позову та розгляд справи у їх відсутності.

Згідно ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Так як всі учасники справи не явилися в судове засідання, фіксування судового засідання технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснюється.

Відповідно до ч. 6 ст. 263 ЦПК України, якщо одна із сторін визнала пред'явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу.

Згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, враховуючи те, що заява про визнання відповідачем позову не порушує прав, свобод чи законних інтересів інших осіб, та не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу, а позовні вимоги позивача є законними та обґрунтованими, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_2, яке видане 19.07.2007 року Вовківською сільською радою Пустомитівського району Львівської області.

За життя ОСОБА_4 своєю власністю на випадок смерті розпорядилася, склавши 14.05.2007 року заповіт, який посвідченим секретарем Вовківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області та зареєстрований в реєстрі за № 42, згідно якого все своє майно вона заповіла в рівних частках ОСОБА_1 та ОСОБА_3.

До складу спадкової маси після смерті ОСОБА_4 увійшло право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 та право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,0951 га, кадастровий номер НОМЕР_3, що розташована на території Вовківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області.

Факт належності вказаного спадкового майна ОСОБА_4 підтверджується копією свідоцтва про право власності на житловий будинок НОМЕР_4 від 20.12.1999 року, яке видане Львівським обласним державним комунальним бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки, та копією державного акта на право власності на земельну ділянку НОМЕР_5 від 12.05.2004 року

З довідки Вовківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області №423 від 29.10.2018 року слідує, що ОСОБА_1 до дня смерті ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, дійсно проживав разом з нею без реєстрації у будинку АДРЕСА_1 та продовжує проживати за вказаною адресою і на даний час.

Вказані обставини підтверджуються також актом комісії Вовківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області у складі депутата сільської ради та жителів с Товщів від 12.11.2018 року.

З технічного паспорту на вказаний житловий будинок, який виданий 25.11.1999 року, Львівським бюро технічної інвентаризації слідує що у с. Товщів знаходиться збудований у 1950 році та належний ОСОБА_4 житловий будинок № 4 загальною площею 44,4 кв.м, житловою - 28,9 кв.м., підсобною 7,6 кв.м, площа приміщень не включених в заг. 7,9 кв.м., який складається з А-1 - житлового будинку, а -1 - веранда, Б - сарай, В - літня кухня, Г - гараж, Д - погріб, Ж - колодязь, N1 - хвіртка, N2 - огорожа.

Згідно копії Державного акту на право власності на земельну ділянку НОМЕР_5 від 12.05.2004 року ОСОБА_5 являлася власником земельної ділянки площею 2,0951 га, кадастровий номер НОМЕР_3, що розташована на території Вовківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Таким чином судом встановлено, що спадкодавець ОСОБА_5 проживала у с. Товщів Пустомитівського району Львівської області та являлася власником вказаного житлового будинку № 4 та земельної ділянки, оригінали правовстановлюючих документів на які були втрачені.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

За змістом норм статей 1268 - 1269 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того, чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Так, відповідно до частин 3, 4 ст. 1268 ЦК спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, він не заявив про відмову від неї.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 являється єдиним спадкоємцем за заповітом майна померлої ОСОБА_4, який прийняв в порядку спадкування належні померлій житловий будинок та земельну ділянку, тобто набув права власності на дане майно, проте не має можливості здійснити своє право на спадкування в позасудовому порядку із-за втрати оригіналів правовстановлюючих документів на таке.

Статтями 328, ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Статтею 16 ЦК України, передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту прав та законних інтересів особи є визнання права.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Приписами ст.328 ч.2 ЦК України встановлено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

З врахуванням наведеного вище суд вважає, що позовні вимоги підставні та підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 328, 392, 1216, 1218, 1233, 1268 ЦК України, ст.ст. 3, 5, 12, 76, 81, 247, 200, 258-259, 263-265, 273, 352-355 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1, задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, в порядку спадкування за ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності на будинковолодіння АДРЕСА_1 яке складається з: А-1 житлового будинку, а також господарських будівель та споруд, а саме: а-1 - веранда, Б - сарай, В - літня кухня, Г - гараж, Д - погріб, Ж - колодязь, N1 - хвіртка, N2 - огорожа, загальною площею 44,4 кв.м, житловою - 28,9 кв.м., підсобною 7,6 кв.м, площа приміщень не включених в заг. 7,9 кв.м.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, в порядку спадкування за ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності на земельну ділянку площею 2,0951 га, кадастровий номер НОМЕР_3, розташовану на території Вовківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала ОСОБА_4 на підставі державного акту на право власності на землю НОМЕР_5 від 12.05.2004 року.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Пустомитівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяМ. О. Кіпчарський