ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/821/147/19Головуючий по першій інстанції Опалинська О.П.
Категорія: 313000000 Доповідач в апеляційній інстанції Вініченко Б.Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2019 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії:

суддів Вініченка Б.Б., Бондаренка С.І., Новікова О.М.

за участю секретаря Матюхи В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 16 травня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області, третя особа - ОСОБА_2 , про зняття арешту з рухомого майна,

в с т а н о в и в :

30.10.2015 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області, третя особа - ОСОБА_2 , про зняття арешту з рухомого майна.

В обґрунтування позову зазначив, що він придбав автомобіль «Toyota Land Cruiser» 2008 року випуску, шасі НОМЕР_1 . На даний час у нього виникла потреба у реалізації придбаного майна, однак, розпорядитися таким не має можливості, оскільки на автомобіль накладений арешт.

Замовивши у нотаріуса витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна було виявлено, що ще 28 жовтня 2014 року державним виконавцем Жовтневого відділу ДВС Харківського МУЮ Мазій М.А. прийнято постанову про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження по виконавчому провадженню №45192674, боржником по якому є ОСОБА_2 . Зокрема, заборонено відчужувати автомобіль «Toyota Land Cruiser 200» чорного кольору, 2008 року випуску, шасі НОМЕР_1 д.н.з. НОМЕР_2 .

Однак, автомобіль, який арештований реорганізованим на сьогодні Жовтневим відділом ДВС був придбаний ним у ОСОБА_3 , який був власником його починаючи з 18 грудня 2012 року.

Крім того, арештованому автомобілю були присвоєнні нові номерні знаки, а саме - НОМЕР_3 , замість НОМЕР_2 . Вказане вище свідчить, що державний виконавець не пересвідчився, чи дійсно, станом на 28 жовтня 2014 року власником автомобіля «Toyota Land Cruiser» 2008 року випуску, шасі НОМЕР_1 був боржник ОСОБА_2 , що призвело до порушення його прав як власника автомобіля.

Таким чином, на день винесення постанови державним виконавцем про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження і внесення цієї постанови до Державного реєстру обтяжень рухомого майна - 28 жовтня 2014 року, власником спірного автомобіля був ОСОБА_3 .

Враховуючи, що на лист позивача до ДВС про скасування арешту накладеного на автомобіль, державний виконавець не відреагував, відтак він звернувся до суду та з метою захисту своїх прав, як власника майна, просить зняти арешт, накладений постановою державного виконавця Жовтневого відділу Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Мазій М.А. від 28 жовтня 2014 року по виконавчому провадженню №45192674, на автомобіль «Toyota Land Cruiser 200» чорного кольору, 2008 року випуску, шасі НОМЕР_1 д.н.з. НОМЕР_2 .

Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 16 травня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення мотивоване непогодженням суду із доводами позивача, щодо належності автомобілю номерних знаків саме НОМЕР_3, замість НОМЕР_2 . Також рішення мотивоване відсутністю доказів на предмет виникнення у позивача права власності на спірний автомобіль та на предмет виявлення порушення порядку накладення арешту на автомобіль позивача.

В апеляційній скарзі, ОСОБА_1 вважає рішення суду першої інстанції незаконним, винесеним при невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, неправильному застосуванню норм матеріального права та порушенні норм процесуального права, в зв`язку із чим просив рішення скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Апеляційна скарга мотивована обґрунтуванням скаржником себе як власника автомобіля «Toyota Land Cruiser 200» 2008 року випуску, шасі НОМЕР_1 д.н.з. НОМЕР_2 , що підтверджується, наявними в матеріалах справи, копією полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АК №8015991 та копією листа Регіонального сервісного центру в Черкаській області МВС України від 26.07.2018 року. Також скаржник додає до апеляційної скарги копію першої сторінки свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 , яка за технічною помилкою не була долучена до позовної заяви.

Скаржник не погоджується з висновком суду стосовно недоведеності позивачем належності спірному автомобілю номерних знаків НОМЕР_3 та зауважує, що судом безпідставно не взято до уваги лист Регіонального сервісного центру в Черкаській області МВС України №31/23/1-1476 від 26.07.2018, який встановлює даний факт.

Судом також не проаналізовано доданий позивачем витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна №56345544 від 18.07.2018, зокрема, зроблений в ньому запис №3 , з якого вбачається, що державним виконавцем було одночасно накладено арешт на два автомобілі із номерним знаком НОМЕР_2 : на належний скаржнику «Toyota Land Cruiser 200» та на автомобіль LEXUS GX 470. Дана обставина свідчить про те, що належний скаржнику автомобіль, станом на день накладення арешту, був відчужений, а ОСОБА_2 придбав інше авто, якому були присвоєні номерні знаки НОМЕР_2 , оскільки одночасно одні і ті ж самі номерні знаки не можуть бути на двох транспортних засобах.

Викладене свідчить, що державним виконавцем накладено арешт на вказаний автомобіль, який боржнику у виконавчому провадженні не належав, а тому підстав для накладення арешту на автомобіль марки «Toyota Land Cruiser 200» 2008 року випуску, шасі НОМЕР_1 у державного виконавця не було.

Також скаржник не погоджується з висновком суду щодо невірного обрання позивачем способу захисту, зазначаючи, що до суду останній мав звернутися із позовом про визнання права власності на автомобіль та зняття з нього арешту, оскільки право власності скаржника на спірний автомобіль підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 . А тому зазначений судом спосіб захисту призведе до повторного визнання його власником спірного автомобіля за умови, що право власності скаржника на нього ніким не оспорюється.

Щодо посилання суду на обставину стосовно можливості зняття арешту посадовими особами відповідача, то зазначає, що у даному випадку ним вказана підстава для зняття арешту, яка не охоплюється положеннями п.п. 1-9 ч.4 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», а тому зняття арешту, у даному випадку, підлягає розгляду у судовому порядку згідно положення ч.5 ст. 59 цього Закону.

16.07.2019 старший державний виконавець міжрайонного відділу ДВС по Холодногірському та Новобаварському районах м.Харків ГТУЮ у Харківській області скерував до суду відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 та зазначив, що у вирішенні заявлених позовних вимог покладаються на розсуд суду.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Звертаючись до суду з указаним позовом, ОСОБА_1 посилався на те, що він з 30.10.2015 є належним власником спірного автомобіля, а тому арешт накладений на його автомобіль постановою державного виконавця Жовтневого відділу ДВС Харківського МУЮ від 28.10.2014 для забезпечення виконання зобов`язання попереднім власником автомобіля ОСОБА_2 , порушує його права як власника.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права.

Відповідно до частини першої статті 15 та частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно із статтею 60 Закону України «Про виконавче провадження» у редакції, чинній на час накладення арешту на майно, особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту.

Пунктом 2 Постанови №5 Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

З витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна №56345544 вбачається, що постановою від 28.10.2014 року державним виконавцем Жовтневого відділу державної виконавчої служби Харківського МУЮ по виконавчому провадженню №45192674, боржником по якому є ОСОБА_2 , було накладено арешт, зокрема на автомобіль марки «Toyota Land Cruiser 200» 2008 року випуску, шасі НОМЕР_1 , номер державної реєстрації НОМЕР_2 . За таким же номерним знаком, було накладено арешт і на автомобіль марки Lexus GX470. (а.с.7-9)

З листа Регіонального сервісного центру в Черкаській області №31/23/1-1476 від 26.07.2018 вбачається, що згідно з ЄДР МВС (НАІС МВС) автомобіль марки «Toyota Land Cruiser 200», номерний знак НОМЕР_3 , шасі НОМЕР_1 , 2008 р.в. був зареєстрований з 18.12.2012 за ОСОБА_3 . В подальшому 24.10.2015 Центром ДАІ 1201 м.Дніпропетровськ вказаний автомобіль був перереєстрований на ОСОБА_1 та видано номерні знаки НОМЕР_6 (30.10.2015 Центром ДАІ 7106 м.Сміла було здійснено заміну номерних знаків на НОМЕР_7). (а.с. 10)

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 ОСОБА_1 є власником транспортного засобу «Toyota Land Cruiser 200» 2008 року випуску, шасі НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_7 . Реєстраційні свідоцтва включені законодавцем до переліку документів, які підтверджують право власності особи на транспортний засіб, а тому твердження суду першої інстанції про те, що невідомо якого саме автомобіля власником являється позивач є помилковими.

Підтвердженням права власності позивача на спірний автомобіль є також копія Полісу №АК/8015991 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів (а.с. 13).

Права власності ОСОБА_1 на автомобіль «Toyota Land Cruiser 200» 2008 року випуску, шасі НОМЕР_1 сторонами не оскаржується.

Також колегія суддів зазначає, що підстави зняття арешту з майна у виконавчому провадженні визначено статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Зокрема частина 4 статті статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження» містить вичерпний перелік підстав для зняття арешту з майна боржника саме державним виконавцем.

Тоді як, частина 5 зазначеної статті передбачає, що в інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Таким чином, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про зняття арешту з майна, яке належало боржнику, а на даний час належить йому, тобто ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом у випадку, який регламентований Законом України «Про виконавче провадження», як «інший випадок». Вказане свідчить про вірно обраний позивачем спосіб захисту порушеного права.

Вказане також узгоджується із постановою Верховного Суду від 27 лютого 2019 року у справі № 676/2338/17, в якій розглядалася подібна до вказаних правовідносин справа.

Разом з тим, як видно із відзиву на позовну заяву міжрайонного відділу ДВС по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків, на примусовому виконанні відділу перебувало виконавче провадження №45192674 з примусового виконання виконавчого листа виданого Комінтернівським районним судом м. Харкова по справі №641/262/13-ц від 13.10.2014 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ АКБ «Базис» заборгованість за кредитним договором відкриття кредитної лінії №81/10 від 06.05.2010 року у розмірі 1 498 069,50 грн.

Із зазначеного вбачається, що стягувачем у виконавчому провадженні в якому було накладено арешт на автомобіль позивача являється ПАТ АКБ «Базис», тобто в даній справі вирішуються питання пов`язані з правами та інтересами даної юридичної особи.

Відповідно до частин 1 - 3 ст. 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити о участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється у порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

Дана позиція викладена у п. 40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі №523/9076/16-ц.

Таким чином, у зв`язку з тим, що позивач не визначив коло відповідачів у справі його вимоги не можуть бути задоволені в апеляційному порядку.

Згідно з вимогами ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів, враховуючи наведені норми не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 16 травня 2019 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст постанови складено 27 вересня 2019 року.

Судді: