Справа № 471/198/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.09.2019 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді - Явіци І.В.,

з участю секретаря судового засідання Андросової А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, як не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_3 про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання,-

ВСТАНОВИВ:

Вимоги позивача та доводи на їх обгрунтування

Звернувшись із вказаним позовом, ОСОБА_1 посилалась на те, що має з відповідачем спільного сина - ОСОБА_4 , який наразі навчається у Морському коледжі Херсонської державної морської академії.

Відповідач сплачував аліменти на утримання сина до досягнення ним повноліття, однак, останній хоча і є повнолітнім на даний час, однак продовжує навчання, у зв`язку із чим потребує матеріальної допомоги, у той час, як відповідач у добровільному порядку її не надає.

Уточнивши позовні вимоги через свого представника, позивач зажадає від суду стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання сина ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення аліментів з дати пред`явлення позову і до закінчення ОСОБА_4 навчання, тобто до 30 червня 2020 року.

Процесуальні дії у справі

Спрощене провадження за вимогами позивача було відкрите ухвалою судді Арбузинського районного суду Миколаївської області від 12 липня 2019 року, після усунення недоліків позовної заяви відповідно до ухвали судді цього ж суду від 30 червня 2019 року.

Ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 09 серпня 2019 року за клопотання представника позивача витребувано докази.

Ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 17 вересня 2019 року до участі у справі залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, - ОСОБА_3 .

Позиція учасників справи

Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, про його дату, час і місце повідомлені належно, причин свого неприбуття не вказали, однак, представник позивача направила до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та за відсутності позивача, висловивши й свою позицію щодо пред`явленого позову. Зокрема, просила його задовольнити повністю.

Відповідач та третя особа в судове засідання також не з`явились, про його дату, час і місце повідомлені належно, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Так, відповідач позов визнав частково, просив суд стягнути з нього аліменти у розмірі 1/8 частини від усіх видів його заробітку і доходу, урахувавши стан його здоров`я, розмір пенсії і те, що на його утриманні перебуває неповнолітня донька.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, позов не визнала, посилалась, зокрема, на те, що відповідач має на утриманні неповнолітню дитину, а його пенсія є єдиним джерелом доходу сім`ї.

Установлені фактичні обставини справи і зміст правовідносин, що виникли між сторонами, з посиланням на докази, у тому числі й на докази, що відхилені судом та мотиви їх відхилення, а також оцінка аргументів, наведених учасникам справи

У свою чергу, суд, дослідивши наявні у його розпорядженні докази, оцінивши їх з точки зору належності і допустимості, також достатності, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому дослідженні доказів, з огляду на правову аксіому «Atrium habet se intromittere indicia prae se» (суд має справу з тими доказами, які перед ним), керуючись законом, виходив із такого.

Зокрема, суд достовірно установив, що сторони мають спільну повнолітню дитину - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На час розгляд цієї справи ОСОБА_4 навчається в Морському коледжі І рівня акредитації Херсонської державної морської академії IV рівня акредитації за спеціальністю "Експлуатація електрообладнання та автоматики суден".

Зарахований на навчання з 06 серпня 2016 року за державним замовленням, а дата закінчення навчального закладу - 30 червня 2020 року.

ОСОБА_4 входить до складу сім`ї його матері ОСОБА_1 , що підтверджується довідкою Братської селищної ради Миколаївської області № 310 від 04 лютого 2019 року.

Та згідно положень ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

У пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Тож, у цьому контексті суд установив, що син відповідача наразі досяг 18 років, однак не досяг 23 років, проте, продовжує навчатись, а тому відповідач має обов`язок його утримувати за загальним правилом.

Однак, за таких правовідносин суд має установити потребу дитини у матеріальній допомозі та спроможність відповідача її надавати.

Зокрема, щодо потреби ОСОБА_4 у матеріальному утриманні, то суд виходив із того, що він навчається на денній формі навчання, що свідчить про низьку спроможність працювати і отримувати власний заробіток.

Доводи ж представника позивача про те, що він "ходить в плавання" наразі нічим не підтверджені. До тог ж навіть і за дійсності цього факту, слід довести, що ОСОБА_4 отримує за це дохід і його є достатньо для прийнятного матеріального становища дитини.

А тому за такого, суд вважає, що повнолітній син відповідача потребує матеріальної допомоги у зв`язку із тим, що продовжує навчання на денній його формі, у тому числі, й сплачу за гуртожиток ( а.с. 57).

У світлі спроможності відповідача утримувати сина, то суд враховує те, що наразі він перебуває у шлюбі з ОСОБА_3 , від його має неповнолітню доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , отримує пенсію по інвалідності, розмір якої, зокрема, за серпень місяць 2019 року становив 2 000,00 грн., на обліку як безробітній не перебуває, так само і не перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Братської РДА Миколаївської області і не отримує ніяких видів допомоги, володіє автомобілем марки ВАЗ 2101 (д/н НОМЕР_1 ).

При цьому, суд ураховує що відповідач є інвалідом третьої групи загального захворювання, принаймні, до 01 липня 2020 року, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК № 559315 від 25 червня 2019 року.

Тож, зваживши ті факти, які свідчать на користь спроможності відповідача надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина, зокрема, наявність пенсії, транспортного засобу, доходу від здачі майна у лізинг ( а.с. 100), а також ті, які здатні суттєво мінімізувати таку спроможність, як то, незначний розмір пенсії по інвалідності, перебування на ІІІ групі інвалідності за загальним захворюванням, наявність на утриманні неповнолітньої дитини - ОСОБА_5 та іншого повнолітнього сина, який також продовжує навчання, суд приходить до висновку, що відповідач має змогу сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4 . у розмірі 1/8 частини усіх видів його заробітку (доходу).

Визначаючи розмір аліментів у частці від заробітку/доходу відповідача, суд виходив із того, що відповідно до статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Водночас, щодо розміру частки, яка визначена судом, то відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України, як у цьому випадку, відсутність даних про незадовільний стан здоров`я дитини, її матеріальне становище, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, який є інвалідом ІІІ групи, не працює, отримує пенсію по інвалідності, має у володінні транспортний засіб і дохід від здачі майна у лізинг, утримує неповнолітню доньку, має ще одного повнолітнього сина, який навчається, не утримує непрацездатних осіб.

При цьому при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання і другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином ( ч. 2 ст. 200 СК України).

Отже, суд зважає на те, що ОСОБА_4 зареєстрований за місцем проживання позивача, навчається, що говорить про те, що він наразі перебуває на її утриманні, а позивач також здатна утримувати свого повнолітнього сина.

Між тим, суд не відкидає і те, що такого роду обов`язок стосується обох батьків.

Суд, окрім вищевикладеного, враховує, що відповідач не довів належними і допустимим доказами того, що він має такий стан здоров`я або ж матеріальний стан, який би узагалі перешкоджав йому сплачувати аліменти і приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача належить стягувати 1/8 частину від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно.

Як наслідок, цей позов підлягає до часткового задоволення.

Суд, крім цього, відхиляє і не може задовільнити вимогу щодо стягнення аліментів у розмірі не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Так, Законом України "Про Державний бюджет на 2019 рік" установлено прожитковий мінімум для дітей віком до 18 років.

Тому, стягуючи аліменти на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, суд позбавлений можливості установити мінімальний граничний розмір у даному випадку, позаяк, ОСОБА_4 вже досяг 18 років, а тому не є дитиною такого віку, для якої прожитковий мінімум визначений законом.

При цьому, аліменти з відповідача підлягають стягненню до закінчення навчання, але не більше, як до досягнення ним 23 років.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову, а тому їх стягнення за цим рішенням слід розпочати з 19 березня 2019 року, з огляду і на те, що представник позивача у встановлений судом строк усунула недоліки позовної заяви, а тому остання вважається поданою у день її первісного подання.

На підставі п.1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору, але враховуючи те, що при винесення рішення суд повинен вирішити питання про розподіл судових витрат між сторонами, то на підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України вважає за можливе стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп., з урахуванням норми щодо ціни такого позову та пропорційності при стягненні судових витрат, а також мінімального розміру судового збору, що встановлений законом.

З цих мотивів, керуючись ст.ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 430 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, як не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_3 про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/8 (одна восьма) частки від його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 19 березня 2019 року року і до закінчення ОСОБА_4 навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років.

В решті вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. судового збору на користь держави.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене учасниками справи, а також особами, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Позивач : ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Братським РВ УМВС України в Миколаївській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 .

Відповідач : ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 .

Суддя І.В. Явіца