ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/757/18 Номер провадження 22-ц/814/725/19Головуючий у 1-й інстанції Хіневич В.І. Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Пікуля В.П.,

суддів Одринської Т.В., Панченка О.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою акціонерного товариства «Укрсиббанк» на рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 05 грудня 2018 року (повний текс рішення виготовлено 10 грудня 2018 року) у справі за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2018 року публічне акціонерне товариство (далі - ПАТ) «УкрСиббанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», а з 21 грудня 2009 року ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2укладено договір про надання споживчого кредиту № 116П-К2/1 від 18 серпня 2006 року позивач надав відповідачу кредит у сумі 6000 доларів США, а відповідач зобов'язався щомісячно повертати наданий кредит відповідно з графіком погашення кредиту, але у будь-якому випадку повернути кредит у повному обсязі не пізніше 17 серпня 2016 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту. За користування кредитом відповідач зобов'язався сплачувати відсотки у розмірі 11,89 % річних, а за користування кредитними коштами понад встановлений договором строк у подвійному розмірі. У зв'язку з невиконанням відповідачем зобов'язань у 2013 році позивач звернувся до Крюківського районного суду м. Кременчука з відповідним позовом.

Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука від 19 листопада 2013 року позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» було задоволено та стягнуто з відповідача заборгованість за договором в розмірі 3023, 93 доларів США. Після набрання рішенням законної сили були отримані виконавчі листи та направлені до виконання до органу ДВС. У зв'язку з тим, що надходження коштів здійснюється у гривні, а погашення боргу за кредитом проведено у доларах США, внаслідок курсової різниці на момент ухвалення рішення та на момент фактичного його виконання, коштів у доларах США було недостатньо для погашення заборгованості за рішенням суду. Станом на 08 лютого 2018 року залишаються не погашеними кредит у сумі 1414,08 доларів США, що стягнутий за рішенням суду від 19 листопада 2013 року та проценти у розмірі 2595,42 доларів США, що нараховані за період з 01 серпня 2013 року по 31 січня 2018 року, та не були предметом розгляду судової справи.

Просило стягнути з ОСОБА_2на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 116П-К2/1 від 18 серпня 2006 року у розмірі: 2595,42 доларів США по процентах, нарахованих по 31 січня 2018 року, 10245,53 грн. по пені за несвоєчасну сплату кредиту, нараховану за період з 08 лютого 2017 року по 08 лютого 2018 року; 16867,33 грн. по пені за несвоєчасну сплату процентів, нараховану за період з 08 лютого 2017 року по 08 лютого 2018 року та судові витрати пов'язані з розглядом справи.

Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 05 грудня 2018 року в задоволенні позову ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_2про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.

Не погодившись з даним рішенням його в апеляційному порядку оскаржило ПАТ «УкрСиббанк», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просило рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Враховуючи ціну позову - 2 595,42 дол. США, що станом на момент подачі позову еквівалентно 70 386 грн. 84 коп. - заборгованість по процентам і 27112,86 грн. - заборгованість по пені та беручи до уваги положення ч. 13 ст. 7, ст. 369 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без виклику сторін в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (з 21 грудня 2009 року ПАТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_2було укладено договір про надання споживчого кредиту № 116п-К2/1.

Відповідно до умов кредитного договору, позивач надав відповідачу кредит у сумі 6000 доларів США, а відповідач зобов'язався щомісяця повертати наданий кредит відповідно з графіком погашення кредиту. Кінецевий строк повернення кредиту становить 17 серпня 2016 року.

За користування кредитними коштами відповідач зобов'язався сплачувати проценти у розмірі 11,8 % річних, а за користування кредитними коштами понад встановлений договором строк у подвійному розмірі.

Проценти нараховуються на суму кредитних коштів, фактично наданих банком позичальнику, за період з моменту фактичного надання коштів до повернення останнім коштів у власність банку, та сплачуються у порядку, передбаченому п. 1.3 кредитного договору.

Згідно з п. 7.1. кредитного договору у випадку порушення термінів повернення кредиту та/або процентів за кредит позичальник сплачує банку додатково до встановленої процентної ставки за кредит пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу. Пеня нараховується за кожен день прострочення платежу, включаючи день погашення заборгованості.

Заочним рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука від 19 листопада 2013 року, позов ПАТ «УкрСиббанк» задоволено в повному обсязі. Стягнуто з ОСОБА_2на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту в розмірі 3025 доларів США 93 центи, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ станом на 13 серпня 2013 року становить 24186 грн. 27 коп., з яких: заборгованість за простроченим кредитом в розмірі 2548 доларів США 69 центів, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ станом на 13 серпня 2013 року становить 20371 грн. 68 коп.; заборгованість по простроченим процентам за користування кредитом в розмірі 394 долари США 79 центів, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ станом на 13 серпня 2013 року становить 3155 грн. 56 коп.; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом в розмірі 56 доларів США 14 центів, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ станом на 13 серпня 2013 року становить 448 грн. 73 коп. та пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 26 доларів США 31 цент, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ станом на 13 серпня 2013 року становить 210 грн. 30 коп. Стягнуто з ОСОБА_2на користь ПАТ «УкрСиббанк» судовий збір за подачу позовної заяви у розмірі 241 грн. 86 коп. та витрати понесені за надання оголошення в пресі в розмірі 216 грн.

Постановою старшого державного виконавця Чернівецького міського ВДВС ГТУЮ у Чернівецькій області від 25 липня 2016 року закінчено виконавче провадження № 51766416 з виконання виконавчого листа № 537/4970/13-ц виданого 17 січня 2014 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості в сумі 24644,13 грн., у зв'язку з повним фактичним виконанням.

При цьому, посилання позивача, на те, що після виплати заборгованості у зв'язку з різницею курсу іноземної валюти у відповідача залишилася заборгованість у розмірі 1414,08 доларів США є безпідставними виходячи з наступного.

Як вбачається з заочного рішення Крюківського районного суду м. Кременчука від 19 листопада 2013 року заборгованість стягнута в іноземній валюті, а саме доларах США та зазначено гривневий еквівалент станом на 13 серпня 2013 року.

Загальні положення про виконання грошового зобов'язання закріплені у ст. 533 ЦК України, зокрема в частині третій цієї статті зазначено, що використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Таким чином, у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 533 ЦК України.

Відповідно до пункту 30.1 ст. 30 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» моментом виконання грошового зобов'язання є дата зарахування коштів на рахунок кредитора або видачі їх йому готівкою.

Аналіз зазначених норм матеріального права дає підстави для висновку, що судове рішення не може змінювати зміст договірного зобов'язання, яке існувало між сторонами, тобто воно залишається грошовим зобов'язанням в іноземній валюті, а тому судове рішення підлягає примусовому виконанню з урахуванням особливостей, визначених ст. 53 Закону № 606-XIV. При цьому погашення суми, що підлягає стягненню за судовим рішенням, обчислюється в іноземній валюті, яка повинна бути конвертована в національну валюту на день здійснення платежу. Це означає, що боржник, виконуючи зобов'язання за виконавчим документом у національній валюті, повинен брати до уваги офіційний валютний курс НБУ, встановлений для відповідної валюти на день платежу (тобто день зарахування коштів на рахунок кредитора).

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 15 березня 2018 року по справі № 638/1841/14-ц.

З матеріалів справи вбачається, що постанова про закінчення виконавчого провадження у зв'язку з повним фактичним виконанням є чинною та сторонами не оскаржувалася, доводів на спростування зазначеного суду першої та апеляційної інстанції не надано.

Тобто заочне рішення Крюківського районного суду м. Кременчука від 19 листопада 2013 року відповідачем виконано, тоді як подвійне стягнення заборгованості заборонено законодавством.

Також колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції, щодо припинення нарахування відсотків після пред'явлення вимоги про дострокове розірвання договору.

Так, за змістом ст. 526, ч. 1 ст. 530, ст. 610 та ч. 1 ст. 612 ЦК України для належного виконання зобов'язання необхідно дотримуватися визначених у договорі строків (термінів), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов'язання є його порушенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК Українипро щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст.1050 ЦК Україниправо кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання.

Дана правова позиція висловлена в постанові Великої палати Верховного суду від 28 березня 2018 року по справі № 444/9519/12 була вірно застосована судом першої інстанції при постановленні рішення.

Зважаючи на зазначене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.

Обставини справи в постановах Верховного Суду, на які посилається ПАТ «УкрСиббанк», не є тотожними з обставинами даної справи, а тому не можуть бути підставою для скасування рішення суду та задоволення позову.

Крім того, судом першої інстанції застосована правова позиція викладена Великою палатою Верховного Суду, тоді як в апеляційній скарзі скаржник посилається на правові позиції Верховного Суду.

Аналізуючи положення чинного законодавства, а саме ст. 403 ЦПК України колегія суддів приходить до висновку, що мають бути застосовані правові позиції викладені саме в постановах Великої палати Верховного Суду.

За вказаних обставин, колегія суддів приходить до переконання, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції та не є підставою для скасування правильного по суті рішення.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства «УкрСиббанк» - залишити без задоволення.

Рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 05 грудня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текс постанови виготовлено 21 лютого 2019 року

Головуючий В.П. Пікуль

Судді Т.В. Одринська

О.О. Панченко