Справа № 682/133/19
Провадження № 4-с/682/3/2019
У Х В А Л А

21 лютого 2019 року м.Славута

Славутський міськрайонний суд Хмельницької області у складі:

головуючого судді Зеленської В.І,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

скаржника ОСОБА_2,

державного виконавця Мосієнко М.С.,

в.о. начальника Славутського міськрайонного відділу

Державної виконавчої служби Головного територіального управління

юстиції в хмельницькій області ОСОБА_3,

стягувача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_2 на неправомірні дії державного виконавця Славутського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Хмельницькій області ОСОБА_5 та про зобов'язання вчинити дії, заінтересовані особи - державний виконавець Славутського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Хмельницькій області ОСОБА_5, стягувач ОСОБА_4, начальник Славутського МРВ ДВС ГТУЮ в Хмельницькій області,

в с т а н о в и в:

17.01.2019 р до суду надійшла скарга ОСОБА_2 на неправомірні дії державного виконавця Славутського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Хмельницькій області ОСОБА_5, в якій скаржник просить визнати неправомірними дії державного виконавця Славутського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Хмельницькій області ОСОБА_5 щодо нарахування заборгованості по аліментах за виконавчим листом № 2-1401/2009 від 14.01.2010 р, виданим Славутським міськрайонним судом Хмельницької області, про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% відсотків прожиткового мінімуму для дитни відповідного віку щомісячно до досягнення нею повноліття, починаючи з 28.09.2009 р; визнати неправомірними дії державного виконавця Славутського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Хмельницькій області ОСОБА_5 щодо винесення у виконавчому провадженні ВП № 16796571 постанов від 21.12.2018 р відносно ОСОБА_2, який в період з 28.09.2009 року по 21.12.2018 р допустив заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки і станом на 21.12.2018 р становить 18 958 грн 32 коп, зокрема: про накладення штрафу на боржника на користь держави у розмірі 9479,16 грн; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії; про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання; про арешт майна боржника.

Крім того, скаржник просить зобов'язати начальника Славутського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного теритоірального управління юстиції у Хмельницькій області скасувати постанови державного виконавця Мосієнко М.С. від 21.12.2018 р у виконавчому провадженні ВП № 16796571 відносно ОСОБА_2, а саме: про накладення штрафу на боржника на користь держави у розмірі 9479,16 грн; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії; про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання; про арешт майна боржника.

Скаржник ОСОБА_2 скаргу підтримав, просить її задовольнити з наступних підстав.

Відділом державної виконавчої служби Славутського міськрайонного управління юстиції за виконавчим листом № 2-1401 від 14.01.2010 р, виданим на підставі рішення Славутського міськрайонного суду від 29.12.2009 р., з нього стягувались аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення нею повноліття, починаючи з 28.09.2009 р. Аліменти відповідно до винесеного судового рішення ним сплачувались по мірі наявності коштів, оскільки офіційного постійного місця роботи він не мав. Рішенням Славутського міськрайонного суду від 15.06.2015 р з нього, як з боржника, стягнуто в користь стягувача ОСОБА_4 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в сумі 3000 грн та судові витрати у виді сплати судового збору в сумі 243 грн 60 коп. Рішенням суду також встановлено, що станом на 11.06.2015 року заборгованість по сплаті аліментів ним погашена в повному розмірі. Тому вважає, що державний виконавець безпідставно в оспорюваних постановах вказує про наявність у нього заборгованості по сплаті аліментів перед ОСОБА_4 в розмірі 18 958 грн 32 коп. Крім того, постійного місця роботи він не має, офіційно не працевлаштований, має на утриманні малолітню дитину. Тому аліменти в користь ОСОБА_4 сплачує по мірі надходження коштів у розмірі, визначеному рішенням суду, не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У 2018 р державний виконавець не повідомляв його про необхідність сплачувати аліменти у більшому розмірі, ніж визначено рішенням суду. Тому вважає, що Державний виконавець протиправно визначила його заборгованість по аліментах за період із серпня 2017 року у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тому просить скаргу задовольнити, так як дії державного виконавця Мосієнко М.С. суперечать закону і є протиправними.

Державний виконавець Славутського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ в Хмельницькій області ОСОБА_5 просить відмовити у задоволенні скарги, так як у виконавчому провадженні, відкритому на підставі виконавчого листа № 2-1401/2009 від 14.01.2010 р, виданого Славутським міськрайонним судом Хмельницької області, про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% відсотків прожиткового мінімуму для дитни відповідного віку щомісячно до досягнення нею повноліття, починаючи з 28.09.2009 р, відсутнє рішення суду від 15.06.2015 р, у якому встановлено відсутність заборгованості ОСОБА_2 по сплаті аліментів в користь ОСОБА_4 станом на 11.06.2015 р, а розмір заборгованості у розрахунку станом на 21.12.2018 р визначено виходячи з 1/4 частки заробітку боржника у період, коли він офіційно працював, у розмірі 1/4 частки середнього заробітку по регіону у період, коли він не працював і не сплачував аліменти у мінімальному розмірі, та у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку після внесення змін до Сімейного кодексу України щодо збільшення мінімального розміру аліментів на огдну дитину. Тому вважає свої дії та постанови про накладення обмеженгь на боржника у зв'язку із заборгованістю по аліментах законними. Просить у задоволенні скарги відмовити.

Виконуючий обов'язки начальника Славутського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ в Хмельницькій області ОСОБА_3 вважає скаргу ОСОБА_2 безпідставною, а дії державного виконавця Мосієнко М.С. щодо нарахування заборгованості по аліментах по виконавчому листу, виданому 14.01.2010 р Славутським міськрайонним судом Хмельницької області, про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% відсотків прожиткового мінімуму для дитни відповідного віку щомісячно до досягнення нею повноліття, починаючи з 28.09.2009 р, законними. У зв'язку з наведеним вважає законними та обгрунтованими постанови державного виконавця Мосієнко М.С. від 21.12.2018 р про накладення обмежень на боржника ОСОБА_2 у зв'язку з наявністю у нього заборгованості по сплаті аліментів в користь ОСОБА_4 Розрахунок заборгованості державним виконавцем здійснений відповідно до вимог ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження", виходячи з мінімального розміру аліментів, визначеного Сімейним кодексом України, який становить 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Просить відмовити в задоволенні скарги.

Стягувач ОСОБА_4 при вирішенні скарги покладається на рішення судщу. При цьому пояснила, що заяву про збільшення розміру аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 в її користь на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_7, вона не подавала.

Заслухавши поясненняучасників, дослідивши скаргу та додані до неї докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 29.12.2009 р заочним рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області з ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_8 аліменти на утримання дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 28 вересня 2009 року до повноліття дитини (а.с.55).

21.12.2018 р державним виконавцем Славутського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ в Хмельницькій області ОСОБА_5 здійснено Розрахунок заборгованості ОСОБА_2 зі сплати аліментів згідно виконавчого листа № 2-1401 від 14.01.2010 р, виданого на підставі рішення Славутського міськрайонного суду від 29.12.2009 р., про стягнення з ОСОБА_2 аліментів в користь ОСОБА_8 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення нею повноліття, починаючи з 28.09.2009 р., розмір якої визначено за період з вересня 2009 року по листопад 2018 року включно в сумі 18 958 грн 32 коп. (а.с.14-15)

Рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 15.06.2015 року з ОСОБА_2 стягнуто в користь ОСОБА_4 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в сумі 3000 грн 00 коп та судові витрати у виді сплати судового збору в сумі 243 грн 60 коп. Означеним рішенням встановлено, що станом на 11.06.2015 р ОСОБА_2 повністю сплатив ОСОБА_4 заборгованість по аліментах (а.с.11-12).

З рішення суду від 15.06.2015 р вбачається, що під час його проголошення в залі суду був присутній представник відділу ДВС ОСОБА_9 Тому посилання державного виконавця Мосієнко М.С. на те, що їй не було відомо про відсутність заборгованості ОСОБА_2 по сплаті аліментів станом на 11.06.2015 р., є безпідставним.

Згідно Розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 18.02.2019 р за виконавчим листом № 2-1401/2009 від 14.01.2010 р, виданим Славутським міськрайонним судом Хмельницької області про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 на утримання дочки ОСОБА_7, здійсненим з урахуванням рішення суду від 15.06.2015 р про відсутність заборгованості по аліментах та у відповідності до рішення суду від 29.12.2009 р про стягнення аліментів з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_8 на утримання дочки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 14/частки заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, станом на листопад 2018 року заборгованість по аліментах відсутня, переплата зі сплати аліментів становить 1148,74 грн. (додається).

В ході розгляду скарги державним виконавцем не доведено, що боржник ОСОБА_2 повідомлявся про зміни в законодавстві від 03.07.2018 р щодо мінімального розміру аліментів на одну дитину відповідно до Сімейного кодексу України , який становить 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та про необхідність сплати саме такого розміру аліментів.

Стягувачка ОСОБА_4 пояснила, що із заявою про збільшення розміру аліментів, що стягуються в її користь з ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_7, вона до суду не зверталась.

21.12.2018 р у зв'язку з тим, що боржник ОСОБА_2 допустив заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки і станом на 21.12.2018 р становить 18 958 грн 32 коп, державним виконавцем Славутського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області ОСОБА_5 винесено постанови: про арешт майна боржника ОСОБА_2 ; про накладення на нього штрафу у розмірі 9479, 16 грн; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно виконавчого листа № 2-1401 виданого 14.01.2010; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у поновному обсязі ; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії до погашення заборгованості з-і сплати аліментів у повному обсязі згідно виконавчого листа № 2-1401 виданого 14.01.2010; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України до погашення заборгованості з-і сплати аліментів у повному обсязі . ОСОБА_3 постанови були направлені скаржинку та стягувачу 21.12.2018 року.

Проте, судом встановлено та обгрунтовано вище, відсутність заборгованості баржника ОСОБА_2 по сплаті аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки і станом на 21.12.2018 р становить 18 958 грн 32 коп. Тому наведені постанови державного виколнавця є необгрунтованими та протиправними.

Спори щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця під час виконання судового рішення врегульовано Розділом VII Цивільного процесуального кодексу України та Законом України "Про виконавче провадження".

Частиною 1 ст. 449 ЦПК України встановлено, що скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Згідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Частиною 1 статті 13 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст. 477 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до частин 3, 8 ст.71 ЗУ «Про виконавче провадження» визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. Спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобовязати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

На підставі викладеного скаргу слід задовольнити.

Керуючись ч.1 ст. 449, ст. 477 ЦПК України, ст. 74 ЗУ "Про виконавче провадження", суд

у х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_2 задоволити.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Славутського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області ОСОБА_5 щодо нарахування заборгованості за виконавчим листом № 2-1401/2009 від 14.01.2010 р виданим Славутським міськрайонним судом Хмельницької області про стягнення аліментів з ОСОБА_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4 частини від всіх видів мого заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення нею повноліття, починаючи з 28.09.2009 р., у розмірі 18 958 грн 32 коп станом на листопад 2018 року.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Славутського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області ОСОБА_5 щодо винесення постанов від 21.12.2018 р у виконавчому провадженні ВП № 16796571, відносно ОСОБА_2 сергія Валентиновича, який в період з 28.09.2009 року по 21.12.2018 р допустив заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки і станом на 21.12.2018 р становить 18 958 грн 32 коп, а саме: про накладення штрафу на боржника на користь держави у розмірі 9479,16 грн; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання; про арешт майна боржника.

Зобов'язати начальника Славутського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області скасувати постанови, винесені 21.12.2018 р у виконавчому провадженні ВП № 16796571 державним виконавцем Славутського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області ОСОБА_5 відносно ОСОБА_2: про накладення штрафу на боржника на користь держави у розмірі 9479,16 грн; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання; про арешт майна боржника.

Апеляційна скарга подається на ухвалу суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Зеленська В.І.