ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

24 вересня 2019 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 734/863/19

Головуючий у першій інстанції Іванюк Т. І.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/952/19

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді Висоцької Н.В.

суддів: Бобрової І.О., Мамонової О.Є.

із секретарями Зіньковець О.О., Шкарупою Ю.В.,

сторони: позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Козелецька селищна рада Козелецького району Чернігівської області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 15 травня 2019 року (місце ухвалення смт.Козелець, повний текст рішення складений 15.05.2019) у справі за позовом ОСОБА_1 до Козелецької селищної ради Козелецького району Чернігівської області про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем та визнання права власності на спадщину за законом,

В С Т А Н О В И В :

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Козелецької селищної ради Козелецького району Чернігівської області про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем та визнання права власності на спадщину за законом. В обґрунтування позову посилався на те, що батько позивача ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , являється єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 його матері ОСОБА_3 Але, ОСОБА_2 не встиг оформити спадщину за заповітом після смерті матері, хоча він постійно проживав з нею на час відкриття спадщини, але без реєстрації, в житловому будинку, розташованому в АДРЕСА_1 . Позивач в позові зазначає, що подав заяву про прийняття спадщини після смерті батька до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу.

В позові ОСОБА_1 просить встановити факт постійного проживання ОСОБА_2 зі спадкодавцем його матір`ю ОСОБА_3 на час відкриття спадщини 13.09. 2004. Визнати за позивачем право власності на спадкове майно: на 1/2 частку житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого в АДРЕСА_1 .

Рішенням Козелецького районного суду від 15.05.2019 у задоволенні позову ОСОБА_1 до Козелецької селищної ради Козелецького району Чернігівської області про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем та визнання права власності на спадщину за законом відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення місцевого суду від 15.05.2019, та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Доводи скарги зводяться до того, що оскаржуване рішення ухвалено з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, порушено норми процесуального права, неправильно застосовано норми матеріального права.

Помилковими є висновки суду що дві довідки, які маються в матеріалах справи, протирічать одна одній. За доводами скарги одна довідка встановлює факт постійного проживання та ведення спільного господарства ОСОБА_2 та ОСОБА_3 по день смерті останньої, а друга довідка про склад сім`ї на час смерті спадкодавця була надана органом самоврядування для оформлення права на спадщину.

Відмовляючи в задоволенні позову в частині визнання права власності суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку, що ці вимоги є похідними від вимог про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем, оскільки таке рішення порушує не тільки інтереси позивача, але й інтереси другого співвласника домоволодіння. Судом позбавлено позивача права на спадкове майно після смерті батька ОСОБА_2 , як єдиного спадкоємця за законом 1 черги.

На виконання вимог ст. 361 ЦПК України учасникам справи було надіслано копії апеляційної скарги та додані до неї матеріали справи, проте відзив на апеляційну скаргу до суду подано не було.

Згідно з ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Вислухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 в с. Булахів Козелецького району Чернігівської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 (а.с. 8).

З довідки Козелецької селищної ради №5-351 від 30.11.2018 вбачається, що ОСОБА_2 проживав постійно без реєстрації місця проживання в АДРЕСА_1 з матір`ю ОСОБА_3 і вели спільне господарство з 1998 року по день смерті матері ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 13).

Згідно довідки Козелецької селищної ради № 5-23 від 22.01.2019 господарство в АДРЕСА_1 станом на 15.04.1991 відносилося до категорії колгоспних дворів, і станом на 15.04.1991 в ньому проживали і зареєстровані: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 14).

В довідці Козелецької селищної ради № 5-354 від 30.11.2018 зазначено, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на день смерті постійно проживала і прописана в АДРЕСА_1 , одна (а.с. 16).

Згідно довідки Козелецької селищної ради №5-353 від 30.11.2018, ОСОБА_2 вступив в управління спадковим майном до виповнення шестимісячного строку з дня відкриття спадщини після смерті матері ОСОБА_3 який користувався цим майном, сплачував страхові платежі (а.с. 17).

09.03.2019 ОСОБА_2 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_2 (а.с. 11). Згідно довідки Козелецької селищної ради №5-25 від 22.01.2019 на день смерті ОСОБА_2 постійно проживав без реєстрації місця проживання в АДРЕСА_1 , один (а.с. 18).

Як вбачається з довідки КП «Ніжинське МБТІ» № 382 від 05.12.2018, станом на 31.12.2012 1/2 частина житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 зареєстрована на ОСОБА_5 на підставі рішення Козелецького районного суду від 23.12.2011, та зареєстровано в КП «Ніжинське МБТІ» 23.03.2012 № 379. Інша 1/2 частина не зареєстрована (а.с. 19).

Рішенням Козелецького районного суду від 20.09.2017 позов ОСОБА_1 до Козелецької селищної ради Козелецького району Чернігівської області про визначення додаткового строку для подання заяви для прийняття спадщини задоволено. Визначено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , додатковий строк достатній для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_1 після смерті ОСОБА_2 , протягом 6 місяців. Додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини ОСОБА_1 обчислювати з дня набрання цим рішенням законної сили (а.с. 20).

05.06.2018 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Манохіною Г.О. було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії за заявою ОСОБА_1 видачу Свідоцтва про право на спадщину за законом на будинок під номером АДРЕСА_1 після померлого батька ОСОБА_2 . Підставою відмови є те, що заявником не були подані документи, які підтверджують право власності померлого ОСОБА_2 на зазначене майно (а.с. 22).

Відмовляючи в задоволенні позову про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем та визнання права власності на спадщину за законом, суд першої інстанції прийшов до висновку, що позивачем не доведено належними доказами позовних вимог, суд послався, що підставами відмови нотаріуса в оформленні спадщини є не надання заявником правовстановлюючих документів на спадкове майно та наявність в матеріалах справи довідок, які протирічать одна одній. З врахуванням зазначеного суд прийшов до висновку і про відмову позову в частині визнання права власності на спадкове майно.

З таким висновком суду першої інстанції не погоджується суд апеляційної інстанції враховуючи наступне.

Відповідно до частини першої ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового чи майнового права чи інтересу.

Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (стаття 1261 ЦК України).

За правилом статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Права та обов`язки, які не входять до складу спадщини, передбачені положеннями статті 1219 ЦК України.

Отже, об`єктами спадщини за ЦК України є права та обов`язки, які належали особі на час смерті, крім тих, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця.

Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Розділ ІІІ ЦК України визначає перелік цивільних прав та їх правовий статус.

Відповідно до статті 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага.

При цьому відповідно до частини першої статті 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових справ у нотаріальному порядку.

Звертаючись з даним позовом до суду ОСОБА_1 посилався на те, що його батько за життя не встиг оформити спадщину за заповітом, позивач являється спадкоємцем за законом 1 черги на спадщину, а тому для оформлення необхідно встановити факт постійного проживання його померлого батька з спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини.

Юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Згідно з пунктами 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо.

Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Встановлено, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини після смерті його матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , постійно проживав разом з нею за адресою АДРЕСА_1 .

Вказані обставини підтверджуються довідкою Козелецької селищної ради №5-351 від 30.11.2018, з якої вбачається, що ОСОБА_2 проживав постійно без реєстрації місця проживання в АДРЕСА_1 з матір`ю ОСОБА_3 і вели спільне господарство з 1998 року по день смерті матері ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 13).

Відповідно до даних свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_2 від 11.03.20114 ОСОБА_2 , місце смерті зазначено с. Булахів, Козелецького району, Чернігівської області (а.с. 56).

Крім того, згідно довідки Козелецької селищної ради №5-353 від 30.11.2018, ОСОБА_2 вступив в управління спадковим майном до виповнення шестимісячного строку з дня відкриття спадщини після смерті матері ОСОБА_3 який користувався цим майном, сплачував страхові платежі (а.с. 17). Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 та на день смерті постійно проживав без реєстрації місця проживання в АДРЕСА_1 , один (а.с. 11, 18), проте за час свого життя не встиг оформити спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_3

Матеріали справи містять копію рішенням Козелецького районного суду від 20.09.2017, яким ОСОБА_1 визначено додатковий строк достатній для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_1 після смерті ОСОБА_2 , протягом 6 місяців (а.с. 20). Проте, 05.06.2018 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Манохіною Г.О. було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії за заявою ОСОБА_1 видачу Свідоцтва про право на спадщину за законом на будинок під номером АДРЕСА_1 після померлого батька ОСОБА_2 . Підставою відмови є те, що заявником не були подані документи, які підтверджують право власності померлого ОСОБА_2 на зазначене майно (а.с. 22).

Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру спадкова справа щодо майна ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , не заводилась (а.с. 41-42).

Враховуючи викладене вище, суд першої інстанції прийшов до передчасного висновку про відмову в задоволенні позову, не надавши доводам позивача належної правової оцінки, не оцінивши належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у сукупності.

Відповідно до копії довідки КП «Ніжинське МБТІ» № 382 від 05.12.2018, станом на 31.12.2012 1/2 частина житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 зареєстрована на ОСОБА_5 на підставі рішення Козелецького районного суду від 23.12.2011 (а.с. 154-155), та зареєстровано в КП «Ніжинське МБТІ» 23.03.2012 № 379. Інша 1/2 частина не зареєстрована (а.с. 19).

Як вбачається, відповідно до рішення Козелецького районного суду від 23.12.2011 було визнано за ОСОБА_5 право власності на 1/2 частину житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 154-155).

З врахуванням наведеного, слід дійти висновку про не можливість оформлення спадщини на даний будинок у позасудовому порядку, отже існує порушене право, яке підлягає судовому захисту шляхом визнання права власності на спадкове майно.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги є обгрунтованими, рішення суду першої інстанції слід скасувати та задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376 ч. 1 п. 4, 381-384, 389,390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 15 травня 2019 року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Козелецької селищної ради Козелецького району Чернігівської області про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем та визнання права власності на спадщину за законом задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини після смерті його матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , постійно проживав разом з нею за адресою АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого в АДРЕСА_1 .

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду, протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повне судове рішення складено 26.09.2019.

Головуючий Судді :