Постанова

Іменем України

16 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 264/1502/19

провадження № 61-13852св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Яремка В. В. (суддя-доповідач), Олійник А. С., Погрібного С. О.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 , Маріупольська міська рада,

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Донецького апеляційного суду від 26 червня 2019 року у складі колегії суддів: Принцевської В. П., Баркова В. М., Мальцевої Є. Є.,

ВСТАНОВИВ:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог та рішень судів

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , Маріупольської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення Маріупольської міської ради, визнання незаконним та скасування державного акта на право власності на земельну ділянку.

Ухвалою Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 24 травня 2019 року провадження у цій справі закрито на підставі пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що у провадженні Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області знаходилася цивільна справа зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, за наслідками розгляду якого ухвалено рішення від 29 грудня 2014 року, яке набрало законної сили, а звернення з новим позовом має ту ж мету - визнати незаконним та скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий на підставі рішення Маріупольської міської ради від 20 червня 2001 року.

Постановою Донецького апеляційного суду від 26 червня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Ухвалу Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 24 травня 2019 року скасовано. Справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що вказані позови не є тотожними ні за складом учасників справи (різні відповідачі у справах), ні за предметом позову.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги та позиції інших учасників

У липні 2019 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_2 , в якій заявник, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просить постанову суду апеляційної інстанції скасувати, ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Касаційну скаргу мотивовано тим, що позовні вимоги заявлені у серпні 2013 року та позовні вимоги заявлені у березні 2019 року є тотожними, оскільки вони стосуються саме ОСОБА_2 та стосуються вимог про визнання незаконним та скасування державного акта на право власності на земельну ділянку, які вже вирішені у судовому порядку.

Заявник вважає, що на час подання ОСОБА_1 цього позову Іллічівським районним судом м. Маріуполя Донецької області вже розглядалась справа за її ж позовом до ОСОБА_2 , Маріупольської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення Маріупольської міської ради, визнання незаконним та скасування державного акта на право власності на земельну ділянку, з приводу цього спору ухвалено рішення суду від 29 грудня 2014 року, а тому суд першої інстанції мав підстави для закриття провадження у справі за пунктом 3 частини першої статті 255 ЦПК України.

Відзив на касаційну скаргу не надходив.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 05 серпня 2019 року відкрито касаційне провадження в указаній цивільній справі.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція Верховного Суду

Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги та відзиву на неї, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою та підлягає залишенню без задоволенню з огляду на таке.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Встановлено, що рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 29 грудня 2014 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Колективного підприємства «Госпрозрахунковий земельно-кадастровий центр», ОСОБА_2 , треті особи: Управління Держземагенства у м. Маріуполі, Маріупольське міське комунальне підприємство «Маріупольське бюро технічної інвентаризації», Маріупольська міська рада, про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням та земельною ділянкою, про визнання недійсним державного акта про право власності на земельну ділянку, акта та схеми квартальної зйомки відмовлено. Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 26 лютого 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 , Маріупольської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення Маріупольської міської ради, визнання незаконним та скасування державного акта на право власності на земельну ділянку.

Верховний Суд погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, що указані позови не є повністю тотожними ні за складом учасників справи, ні за предметом позову, а судом першої інстанції помилково закрито провадження у справі у повному обсязі за пунктом 3 частини першої статті 255 ЦПК України.

У цій справі до складу відповідачів входить Маріупольська міська рада, тоді як у попередній справі вона мала статус третьої особи і до неї вимоги не заявлялися.

Не повністю тотожними у цій справі порівняно з попередньою є і предмети спору. Зокрема, новою є вимога про визнання незаконним та скасування рішення Маріупольської міської ради.

Тому, наведені у касаційній скарзі доводи щодо тотожності предмету спору та складу учасників не дають підстав для висновку щодо незаконності та неправильності судового рішення.

При встановленні під час розгляду справи по суті та дослідженні матеріалів справи тотожності окремих елементів позову та/або сторін суд першої інстанції не позбавлений можливості вирішити питання про закриття провадження у справі саме щодо окремих вимог та/або сторін, а не в цілому.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

За наслідками розгляду касаційної скарги встановлено, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права. Отже, відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, оскільки відсутні підстави для скасування судового рішення.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10 лютого 2010 року, заява №4909/04).

Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України передбачено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки в цьому випадку оскаржувані судові рішення підлягають залишенню без змін, то розподілу судових витрат Верховний Суд не здійснює.

Керуючись статтями 400, 401, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Донецького апеляційного суду від 26 червня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Яремко

А. С. Олійник

С. О. Погрібний