Дата документу 17.09.2019 Справа № 335/314/13-ц
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Є.У.№ 335/314/13 Головуючий у 1 інстанції: Апаллонова Ю.В.
№ 22-ц/807/2624/19 Суддя-доповідач: Крилова О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Бєлки В.Ю.

Онищенко Е.А.

секретар: Бєлова А.В.

розглянувши апеляційну скаргу Вознесенівського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19 червня 2019 року по цивільній справі за скаргою Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» на дії державного виконавця Вознесенівського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Радченко В.С., заінтересована особа ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19 червня 2019 року скаргу ПАТ «Запоріжжяобленерго» на дії державного виконавця Вознесенівського ВДВС м. Запоріжжя ГТ УЮ у Запорізькій області Радченко В.С., заінтересована особа ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано неправомірним та скасовано повідомлення державного виконавця Вознесенівського відділу державної виконавчої служби м.Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Радченко Вікторії Сергіївни про повернення виконавчого документу № 335/314/13-ц від 06.05.2019 року стягувачу без прийняття до виконання.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, Вознесенівський ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою в задоволенні скарги відмовити в повному обсязі.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що заявник звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця. У скарзі вказав, що 06.05.2019 року державним виконавцем Вознесенівського ВДВС винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу з виконання виконавчого листа №335/314/13-ц , виданого 04.04.2016 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Запоріжжяобленерго» 5451,31 грн. заборгованості.

Підставою відмови стало відсутність ІПН боржника. Позивач вважав дії державного виконавця незаконними, та просив скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 06.05.2019 року та зобовязати Вознесенівський ВДВС ЗМУЮ прийняти до виконання виконавчий лист.

Судом першої інстанції встановлено, що 22.02.2013 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя ухвалено рішення по справі № 335/314/13-ц (2/335/314/2013) про стягнення з ОСОБА_1 , вартості не облікованої електроенергії в розмірі 5451,31 грн.

14.09.2016 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя було винесено ухвалу по справі № 335/314/13-ц (2/335/314/2013) про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого 04.04.2016 року про стягнення з ОСОБА_1 , вартості не облікованої електроенергії в розмірі 5451,31 грн.

06.05.2019 року державним виконавцем Радченко В.С., було підписано Повідомлення про Повернення виконавчого документу стягувану, супровідний лист № 24847/2, винесену на підставі п.6 частини 4 ст. 4 Закону України «Про Виконавче провадження».

Відповідно до Постанови державного виконавця виконавчий документ повертається без виконання у зв`язку з відсутністю відомостей про реєстраційний номер облікової картки ватника податків боржника, серія та номер паспорта, не зазначено дату народження боржника-фізичної особи.

Задовольняючи вимогу про визнання неправомірними дій ВДВС, суд першої інстанції виходив з того, що за ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, який визначає умови і порядок виконання рішень судів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України "Про виконавче провадження" .

Відповідно до частини 2 ст.7 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» державний виконавець є представником влади, діє від імені держави і перебуває під її захистом та уповноважений державою здійснювати діяльність з примусового виконання рішень у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до п. 1 частини 1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження» примусовому виконанню підлягають рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України;

Відповідно до частини 1 та частини 2 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до частини 1 ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред`явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред`явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Разом із тим, згідно з п. 3 частини 3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Відповідно до частини 5 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Відповідно до правових позицій, викладених у Постанові Верховного Суду України від 25.06.2014 року в справі № 6-62цс14 та Постанові Верховного Суду України від 21.05.2014 року в справі № 6-45цс14, відсутність у виконавчому листі певних даних про особу боржника (ідентифікаційного номера) не є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження.

У апеляційній скарзі Вознесенівський відділ державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області посилається на те, що виконавчий документ не відповідає вимогам, які зазначені у Законі «Про виконавче провадження», що унеможливлює здійснення відкриття провадження за відсутності реєстраційного номера облікової картки платника податків боржника, або серії та номера паспорту боржника.

Натомість, як встановив суд першої інстанції, номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта не були відомі суду під час розгляду судової справи.

У зв`язку з вищевикладеним, суд першої інстанції зробив висновок про те, що відсутність у виконавчому документі реєстраційного номера облікової картки платника податків та дати народження не є опискою чи помилкою, та не дає підстав ПАТ «Запоріжжяобленерго» для звернення до суду з вимогою щодо виправлення виконавчого документа, або визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Суд першої інстанції також визнав слушними посилання заявника скарги на те, що відповідно до ч.2 ст.32 Конституції Україини та ч.1 ст.302 ЦК України не допускається збирання, зберігання, використання та поширення, конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом. Тому відомості про ідентифікаційний номер можуть бути надані лише на вимогу державного органу, яким ПАТ «Запоріжжяобленерго» не є.

Офіційне тлумачення вказаного положення Конституції України міститься в Рішенні Конституційного суду України від 20 січня 2012 року №2-рп/2012, відповідно до п.1 якого збирання, зберігання, використання та поширення, конфіденційної інформації про особу без її згоди державою, органам місцевого самоврядування, юридичним або фізичним особам є втручанням в її особисте та сімейне життя, таке втручання допускається винятково у випадках, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Правова позиція, яка висловлена Верховним Судом України в Постанові від 25 червня 2014 року у справі № 6-62цс14 та Верховним судом у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду по справі № 471/283/17ц від 22 серпня 2018 року, стосується саме реалізації прав державного виконавця.

Так, за змістом пункту 3 частини 1, пункту 6 частини 4 статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у виконавчому документі зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місце знаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи.

Якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, то він повертається стягувачу органом державної виконавчої служби без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення.

В той же час, частиною 1 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» передбачена можливість зазначення інших даних, які ідентифікують боржника, та сприяють примусовому виконанню рішення, зокрема реєстраційного номеру картки платника податків.

Суд першої інстанції виходив з того, що з копії виконавчого листа, наданого до матеріалів справи, вбачається, що в ньому відсутня дата народження боржника ОСОБА_1 та її реєстраційний номер картки боржника як платника податків, але зазначено місце реєстрації.

Тобто у виконавчому листі зазначені дані боржника, які можуть ідентифікувати його особу, та сприяти примусовому виконанню рішення.

За змістом положень пункту 3 частини 2 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, зокрема має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати інформацію, в тому числі конфіденційну, яка стосується особи боржника та його майнового стану.

Тож оскаржувана ухвала суду першої інстанції є мотивованою, висновки суду першої інстанції базуються на чинному законодавстві та сталій судовій практиці.

Доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки висновків суду та не спростовують їх, а твердження про технічну неможливість винести постанову про відкриття виконавчого провадження з огляду на положення про Автоматизовану систему, не повинні вирішуватися шляхом порушення прав стягувача та нівелювання закону про обов`язковість виконання судових рішень.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Вознесенівського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області залишити без задоволення.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19 червня 2019 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови апеляційним судом складений 26 вересня 2019 року.

Головуючий О.В. Крилова

Судді: В.Ю. Бєлка

Е.А. Онищенко