Справа № 463/3056/18 Головуючий у 1 інстанції:Жовнір Г.Б.
Провадження № 22-з/811/59/19 Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В.
УХВАЛА

21 лютого 2019 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду Ніткевич А.В., вирішуючи питання про відвід судді Левика Я.А., заявлений ОСОБА_3 у цивільній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 26 жовтня 2018 року,

встановив:

В провадженні Львівського апеляційного суду знаходиться цивільна справа за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 26 жовтня 2018 року.

Ухвалою судді-доповідача від 17.12.2018 року апеляційна скарга ОСОБА_3 на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 26 жовтня 2018 року залишена без руху, апелянту запропоновано сплатити судовий збір у відповідному розмірі у визначений строк.

13.02.2019 року ОСОБА_3 подала заяву про відвід судді Львівського апеляційного суду Левика Я.А. від розгляду даної справи у порядку п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, яку обгрунтовувала неупередженістю, на її думку, судді під час вчинення процесуальних дій на стадії вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Зокрема, із змісту заяви слідує, що заявник не погоджується із розміром судового збору, який розрахований судом для сплати апелянтом за розгляд апеляційної скарги, оскільки зверталася до Личаківського районного суду м. Львова з позовними вимогами немайнового характеру, судовий збір сплачений нею в повному обсязі, при цьому апеляційний суд порахував судовий збір з розрахунку трьох немайнових вимог та однієї майнової. З цього приводу ОСОБА_3 зверталась із заявою про роз'яснення ухвали від 17.12.2018 року про залишення її апеляційної скарги без руху, однак у задоволенні такої відмовлено.

Покликалась на штучне перешкоджанням з боку судді у праві доступу до суду.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 15 лютого 2019 року відвід заявлений ОСОБА_3 судді Левику Я.А. - визнано необґрунтованим.

Вирішення питання про відвід судді Левику Я.А. передано на розгляд іншого судді, який не входить до складу суду, що розглядає дану справу, призначення якого провести в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19 лютого 2019 року для розгляду цивільної справи № 463/3056/18 (провадження № 22-з/811/59/19), заяви про відвід визначено суддю Ніткевича А.В.

Відповідно до ч. 8 ст. 40 ЦПК України, суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

За таких обставин розгляд заяви здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України судове засідання не проводиться.

Підстави для відводу судді визначені статтями 36, 37 ЦПК України.

Питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження (ч. 3 ст. 39 ЦПК України).

При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

З огляду на наведені вище норми процесуального закону, незгода сторони з процесуальним рішенням суду, зокрема залишення апеляційної скарги без руху у зв'язку з її невідповідністю процесуальному закону, не може бути підставою для відводу судді.

Крім цього, невиконання вимог ухвали суду про залишення без руху апеляційної скарги має відповідні наслідки, про які апелянту ОСОБА_3 роз'яснено.

Також, звертаю увагу заявника на практику Європейського суду з прав людини в контексті неупередженості судді, який встановив два аспекти «неупередженості»: по-перше, суддя повинен бути суб'єктивно вільний від особистих упереджень або пристрасті, по-друге, він повинен бути об'єктивно неупереджений, тобто гарантовано виключати будь-які обґрунтовані сумніви щодо цього.

У контексті об'єктивного критерію окремо ЄСПЛ відзначає поведінку суддів, а саме необхідно визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об'єктивно обґрунтованими.

Разом з цим, докази, які б підтверджували необ»єктивність та упередженість головуючого-судді Левика Я.А. в розгляді даної справи і, які можна було б перевірити, відсутні.

Виходячи з наведеного та враховуючи зміст заяви про відвід, приходжу висновку про необгрунтованість заявленого відводу та відмову в задоволенні заяви про відвід судді.

Керуючись ст.ст. 33, 36, 40, 381 ЦПК України,-

ухвалив:

Відмовити у задоволені заяви ОСОБА_3про відвід судді Левика Я.А., заявлений у цивільній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 26 жовтня 2018 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя А.В. Ніткевич