Справа № 744/1126/19
Провадження по справі № 2/744/572/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2019 року Семенівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Смаги С. В.,

при секретарі судового засідання Бородінійй В. В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Семенівка Чернігівської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Іванівської сільської ради Семенівського району Чернігівської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими і побутовими будівлями та надвірними спорудами; треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Семенівська районна державна нотаріальна контора Чернігівської області; Семенівська районна державна адміністрація Чернігівської області, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1 , подав до суду позов до відповідача, Іванівської сільської ради Семенівського району Чернігівської області, в якому позивач просив визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на житловий будинок з усіма господарсько - побутовими спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач у позовній заяві зазначив про те, що в селі Іванівка Семенівського району Чернігівської області проживала його тітка, ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після смерті ОСОБА_2 на його майно відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку АДРЕСА_2 . Зазначений будинок, ОСОБА_2 заповідала йому, ОСОБА_1 , однак будинок оформити як спадщину він не має можливості, оскільки будинок зареєстрований, згідно свідоцтва про право особистої власності на будинок, за колгоспним двором, головою якого була ОСОБА_2 Свідоцтво про право особистої власності на будинок видане на підставі рішення виконкому Семенівської районної ради народних депутатів № 122 від 20 травня 1988 року, де зазначено, що домоволодіння, яке знаходиться по АДРЕСА_3 належить колгоспному двору головою якого є ОСОБА_2 . В середині 1990 року колгоспні двори були ліквідовані і з цього часу вважається, що будинок розташований не на землях колгоспу, а на землях Іванівської сільської ради Семенівського району Чернігівської області. Після ліквідації колгоспних дворів, ОСОБА_2 , маючи законні підстави, але будучи юридично не обізнаною, не оформила право власності на домоволодіння, у якому мешкала. Про те, що покійна ОСОБА_2 мала право власності на майно, яке належало колгоспному двору, роз`яснено в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності». Зокрема, підпунктом а) пункту 6 вказаної постанови визначено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору.

Після смерті тітки він фактично володіє даним будинком, мешкає в ньому, оформив на себе право власності на земельну ділянку, яка має цільове призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Враховуючи ту обставину, що на даний час він не має можливості оформити як спадщину житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , він змушений звернутись до суду за захистом своїх невизнаних прав.

Ухвалою судді від 14 серпня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання на 24 вересня 2019 року.

Позивач ОСОБА_1 не з`явився, належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, до суду надав письмову заяву, згідно даних якої у судове засідання він не має можливості прибути, просить розгляд даної справи провести без його участі, позовні вимоги підтримує, просить його задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача, Іванівської сільської ради Семенівського району Чернігівської області, Іванівський сільський голова Семенівського району Чернігівської області Казановський Олександр Федорович у підготовче судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином про дату, час і місце судового засідання, подав до суду письмову заяву, згідно даних якої просив розглянути справу без його участі протягом всіх судових засідань, позов визнає повністю, наслідки визнання позову йому роз`яснені та зрозумілі.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Семенівської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області, ОСОБА_3 у підготовче судове засідання не з`явилась, будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, надала до суду письмову заяву, у якій просить суд розглянути справу без присутності представника Семенівської районної державної нотаріальної контори на розсуд суду.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Семенівська районна державна адміністрація Чернігівської області, у підготовче судове засідання свого представника не направила, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, про поважні причини неявки представника суд не повідомила, письмове пояснення з викладом своїх аргументів і міркувань на підтримку або заперечення проти позову до суду не подала.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, розглянувши справу у відповідності до ч. 3 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Ч. 4 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що ухвалення в підготовчому судовому засіданні рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

У справі встановлено, що в селі Іванівка Семенівського району Чернігівської області проживала тітка позивача, ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після смерті ОСОБА_2 на її майно відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку АДРЕСА_1 ). Зазначений будинок, ОСОБА_2 заповідала позивачу, ОСОБА_1 , однак будинок оформити як спадщину позивач не має можливості, оскільки будинок зареєстрований, згідно свідоцтва про право особистої власності на будинок, за колгоспним двором, головою якого була ОСОБА_2 Свідоцтво про право особистої власності на будинок видане на підставі рішення виконкому Семенівської районної ради народних депутатів № 122 від 20 травня 1988 року, де зазначено, що домоволодіння, яке знаходиться по АДРЕСА_3 належить колгоспному двору головою якого є ОСОБА_2 . В середині 1990 року колгоспні двори були ліквідовані і з цього часу вважається, що будинок розташований не на землях колгоспу, а на землях Іванівської сільської ради Семенівського району Чернігівської області. Після ліквідації колгоспних дворів, ОСОБА_2 , маючи законні підстави, але будучи юридично не обізнаною, не оформила право власності на домоволодіння, у якому мешкала. Про те, що покійна ОСОБА_2 мала право власності на майно, яке належало колгоспному двору, роз`яснено в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності». Зокрема, підпунктом а) пункту 6 вказаної постанови визначено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору.

Після смерті тітки позивач фактично володіє даним будинком, мешкає в ньому, оформив на себе право власності на земельну ділянку, яка має цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

На даний час позивач не має можливості оформити як спадщину житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх невизнаних прав.

Відповідно до вимог ст. 16 ЦК України одним із способів захисту особистих немайнових або майнових прав та інтересів являється - визнання права.

Оскільки позов відповідачем визнається повністю, а тому немає ніяких перешкод для визнання права власності на зазначений житловий будинок з господарськими і побутовими будівлями та надвірними спорудами за позивачем ОСОБА_1 , суд приходить до висновку про прийняття визнання позову відповідачем та про винесення рішення по суті справи у підготовчому судовому засіданні.

Виходячи з викладеного, позовні вимоги позивача підлягають повному задоволенню.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 81, 89, 200, ч. 4 ст. 206, ч. 2 ст. 247, ст. ст. 259, 263, 264, 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , до Іванівської сільської ради Семенівського району Чернігівської області (ідентифікаційний код юридичної особи в , місцезнаходження: вулиця Нова, будинок 50-б, село Іванівка Семенівського району Чернігівської області, 15432) про визнання права власності на житловий будинок з господарськими і побутовими будівлями та надвірними спорудами; треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Семенівська районна державна нотаріальна контора Чернігівської області (ідентифікаційний код юридичної особи в , місцезнаходження: вулиця Червона Площа, будинок 2, місто Семенівка Чернігівської області, 15400); Семенівська районна державна адміністрація Чернігівської області (ідентифікаційний код юридичної особи в , місцезнаходження: вулиця Червона Площа, будинок 6, місто Семенівка Чернігівської області, 15400), - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , проживаючим за адресою: АДРЕСА_4 , право приватної власності на житловий будинок з усіма господарсько-побутовими спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду через Семенівський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: С. В. Смага