ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7769/19 Справа № 176/1677/15-ц Суддя у 1-й інстанції - Павловська І. А. Доповідач - Макаров М. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Макарова М.О.

суддів - Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

при секретарі - Керімовій-Бандюковій Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_15 на ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 05 липня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_2 , як законного представника малолітніх дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , яка діє від свого імені та в інтересах малолітнього ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , треті особи: ОСОБА_7 , служба у справах дітей виконавчого комітету Жовтоводської міської ради, реєстраційна служба П`ятихатського районного управління юстиції Дніпропетровської області про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання ФГ «Сім вітрів» особистою приватною власністю, визнання договору купівлі- продажу недійсним, витребування майна із чужого володіння та поділ спадкового майна, -

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2018 року ОСОБА_2 , як законний представник малолітніх дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_1 , яка діє від свого імені та в інтересах малолітнього ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання ФГ «Сім вітрів» особистою приватною власністю, визнання договору купівлі- продажу недійсним, витребування майна із чужого володіння та поділ спадкового майна.

28 лютого 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просила: накласти арешт на транспортний засіб Lexus GS 300, номерний знак НОМЕР_1 , 2006 року випуску, на даний час реєстраційний номер НОМЕР_2 , зареєстрований на ім`я ОСОБА_6 ; накласти арешт на транспортний засіб «LAND CRUISER 200» номерний знак НОМЕР_3 , зареєстрований за ФГ «Сім вітрів». Передати зазначені транспортні засоби до вирішення справи по суті на відповідальне зберігання фізичній особі-підприємцю ОСОБА_13

Заява мотивована тим, що в ході розгляду справи ОСОБА_1 проведено відчуження траспортного засобу Lexus GS 300 на користь ОСОБА_6 та проведено перереєстрацію транспортного засобу «LAND CRUISER 200» зареєстрованого за ФГ «Сім вітрів». Вказані протиправні дії відповідачки направлені на позбавлення спадкоємців права власності на це майно.

Представники позивачки ОСОБА_10 та ОСОБА_16. , кожна окремо, відмовились від заяви в частинні накладення арешту на автомобіль «LEXUS GS 300», з метою подальшого уточнення відомостей про сам автомобіль та власника.

Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 05 липня 2019 року накладено арешт на транспортний засіб «LAND CRUISER 200», зареєстрованого за фермерським господарством «СІМ ВІТРІВ». В іншій частині заяву залишити без задоволення.

Задовольняючи частково заяву, суд першої інстанції виходив з того, що предметом спору по вказаній справі є спадкове майно, а саме рухоме та нерухоме майно, яка відкрилася після смерті ОСОБА_12 .. Однією із вимог є визнання, окрім інших, за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька на вказаний цілісний майновий комплекс, тобто майно даного фермерського господарства, у тому числі і транспортні засоби яких воно являється. За таких обставин, враховуючи те, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог, беручи до уваги позовні вимоги позивача суд вважав заяву про забезпечення позову такою, що підлягає задоволенню щодо накладення арешту на автомобіль «LAND CRUISER 200». При цьому, судом відмовлено в частині передачі спірного автомобіля на відповідальне зберігання фізичній особі-підприємцю ОСОБА_13 , оскільки передача речі, яка є предметом спору, можлива на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору, а в даному випадку ОСОБА_13 є матір`ю позивачки та бабусею її неповнолітніх дітей, в інтересах яких подана заява, а тому вбачається наявність можливого інтересу в результаті вирішення спору.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_14 . посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив вказану ухвалу суду скасувати в частині накладення арешту на транспортний засіб та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви у вказаній частині.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції не взято до уваги, що арешт майна полягає у проведенні його опису, оголошення заборони розпоряджатися ним, а в разі потреби - обмеженні права користування майном або його вилучені в боржника, тоді як позивачем не вмотивовано вказану заяву. При цьому, апелянт зазначив, що судом не враховано безпідставність позовних вимог щодо визнання права власності в порядку спадкування на цілісний майновий комплекс юридичної особи, оскільки спадкоємці спадкують лише частку у статутному фонді юридичної особи.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу в оскаржуваній частині без змін, з наступних підстав.

Задовольняючи частково заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що предметом спору по вказаній справі є спадкове майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_12 .. Так як, однією із вимог є визнання, окрім інших, за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька на вказаний цілісний майновий комплекс, тобто майно даного фермерського господарства, у тому числі і транспортні засоби, враховуючи те, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог, суд вважав заяву в частині накладення арешту на автомобіль «LAND CRUISER 200» такою, що підлягає задоволенню.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України встановлено, що позов може бути забезпечено накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Колегія суддів вважає, що обраний вид забезпечення позову є цілком співмірним із заявленими позовними вимогами, оскільки між сторонами дійсно існує спір щодо спадкового майна, до складу якого входить й спірний транспортний засіб.

А тому, враховуючи наявність спору та обставин, які можуть утруднити або зробити неможливим виконання судового рішення в разі задоволення позовних вимог, суд першої інстанції правильно вирішив питання забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль «LAND CRUISER 200».

Колегією суддів не встановлено будь-яких обставин, які б свідчили про невідповідність вжитих заходів дійсним обставинам справи, а тому суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку саме про необхідність часткового вжиття заходів забезпечення позову.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не взято до уваги, що арешт майна полягає у проведенні його опису, оголошення заборони розпоряджатися ним, а в разі потреби - обмеженні права користування майном або його вилучені в боржника, тоді як позивачем не вмотивовано вказану заяву, - колегія суддів вважає безпідставними з наведених вище підстав.

При цьому, твердження апелянта про те, що судом не враховано безпідставність позовних вимог щодо визнання права власності в порядку спадкування на цілісний майновий комплекс юридичної особи, оскільки спадкоємці спадкують лише частку у статутному фонді юридичної особи, - також є необґрунтованими та такими, що не впливають на законність ухвали в оскаржуваній частині, оскільки наразі переглядається законність ухвали в частині накладення арешту на автомобіль, а не вирішується спір по суті позовних вимог.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що при розгляді вказаної заяви, судом першої інстанції було дотримано вимоги процесуального закону, а тому оскаржувана ухвала як законна та обґрунтована підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_14 - залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 05 липня 2019 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко