Провадження № 2/127/2714/18
25.02.2019 Вінницький міський суд Вінницької області
головуючого судді Короля О.П.,
секретаря судового засідання Крижанівського В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «БМУ-2 ЛТД», про визнання права власності на квартиру та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «БМУ-2 ЛТД», ОСОБА_1 про визнання права власності на квартиру,
Згідно з рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 12.02.2019 р. в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «БМУ-2 ЛТД», про визнання права власності на квартиру відмовлено.
Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «БМУ-2 ЛТД», ОСОБА_1 про визнання права власності на квартиру задоволено.
Визнано за ОСОБА_2 право власності на обєкт нерухомого майна квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 72,7 кв.м, житловою площею 34,6 кв.м.
Заява мотивована тим, що питання про стягнення з відповідача ТОВ «БМУ-2 ЛТД» на користь ОСОБА_2 судових витрат із сплати послуг адвоката судом під час ухвалення рішення не вирішувалось у відповідності до положень ч. 8 ст. 141 ЦПК України.
Представник відповідача-позивача ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_4 підтримав заяву про ухвалення додаткового рішення в справі.
Належним чином повідомлені про розгляд заяви позивач-відповідач ОСОБА_1, її представник та представник третьої особи за первісною позовною заявою та відповідача за зустрічною позовною заявою ТОВ «БМУ-2 ЛТД» в судове засідання не з»явились.
Заслухавши пояснення представника відповідача-позивача ОСОБА_2, дослідивши письмові докази, додані до заяви про стягнення судових витрат на правову допомогу, суд дійшов висновку про її задоволення.
Відповідач-позивач ОСОБА_2 поніс витрати на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 119150 грн., що підтверджується доданими до заяви про розподіл судових витрат доказами : розрахунком наданих послуг від 18.02.2019 р., квитанцією б/н від 05.09.2018 р. про отримання гонорару, актами наданих послуг від 14.08.2018 р., від 14.12.2018 р., від 15.02.2019 р., договорами про надання правової допомоги від 17.01.2018 р., від 24.01.2019 р., додатками до цих договорів про вартість послуг адвоката.
Від відповідача за зустрічним позовом ТОВ «БМУ-2 ЛТД» не надходило клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, будь-які докази їх неспівмірності в матеріалах справи відсутні, а тому в суду немає підстав для їх зменшення.
Відповідно до ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу.
Право сторони на відшкодування понесених витрат на оплату послуг адвоката вбачається з рішень Європейського суду з прав людини, практика якого в силу ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» та ч. 4 ст. 10 ЦПК України має використовуватись судами як джерело права, зокрема, п. 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015 року, п.п. 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна та інші проти України" від 10.12.2009 року, п. 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006 року, п. 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004 року.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
3. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
4. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч. 1-3 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються:
1) у разі задоволення позову на відповідача;
2) у разі відмови в позові на позивача;
3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
3. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи повязані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Як передбачено ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у звязку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом пяти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 15, 133, 135, 137, 141, 270 ЦПК України,
Заяву представника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_4 задовольнити.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення.
Учасник справи, якому повне додаткове судове рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження додаткового рішення, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного додаткового рішення.
Повний текст додаткового рішення суду складено 26 лютого 2019 року.
Суддя