Справа № 638/9113/19
Провадження № 2/638/3685/19
26 вересня 2019 року
26 вересня 2019 року м. Харків
Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді - Цвіри Д.М.,
при секретарі - Бадран В.Р.,
представника позивача - адвоката Петросяна А.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в спрощеному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття нежитлового приміщення, -
Свій позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона користується нежитловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1. ОСОБА_2 проживає поверхом вище у квартирі АДРЕСА_3 того ж будинку.
12.02.2019р. вищевказане нежитлове приміщення цокольного поверху було затоплено. Згідно з актом комісії Житлово - експлуатаційного підприємства від 12.02.2019р., причиною затоплення було розрив гнучкого шлангу подачі холодної води в квартирі відповідача.
Унаслідок залиття, нежитлове приміщення, яке орендує позивач потребувало термінового ремонту, оскільки працювати в ньому стало неможливо.
Позивач намагалася врегулювати спір до звернення з позовом до суду, намагалася домовитися з відповідачем, останній навіть спочатку погодився відшкодувати шкоду, завдану залиттям, але згодом відмовився відшкодовувати завдану шкоду і взагалі відповідати а телефонні дзвінки.
Представник позивача в судовому засідання заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, вважає позовні вимоги підтверджені копією акту від 12.02.2019р., звітом про оцінку майна за № 18/06/2019. Обґрунтовуючи в судовому засіданні позовні вимоги, щодо стягнення з відповідача завдану матеріальну шкоду у розмірі 3000 грн., наголосив на тому, що позивач після залиття не могла здійснювати в цьому приміщенні діяльність, яку вона здійснює в цьому приміщенні. Додатково представник позивача пояснив, що відповідач в квартирі АДРЕСА_3 з`являється періодично, проживає зі своєю матір`ю за іншою адресою, адреса матері позивачу невідомо, не заперечував проти розгляду справи в заочному порядку.
Відповідач в судове засідання не з`явився, відповідно до відомостей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України в Харківській області, ОСОБА_2 16.04.2019р. знято з реєстрації за адресою: АДРЕСА_3 , куди вибув невідомо. Судом направлялася ухвала про відкриття провадження разом з позовною заявою з додатками рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, але повернулося до суду без вручення в зв`язку з закінченням терміну зберігання. Також, на виконання вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України, відповідач викликався до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Відзив на позов не подав, клопотання від відповідача не надійшло.
Відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.
Суд, виконуючи вимоги ст. 280 ЦПК, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин та без повідомлення причин, не подав відзив та представник позивача не заперечує проти заочного вирішення справи, ухвалив провести заочний розгляд справи.
Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив таке.
У акті від 12.02.2019р. комісією у складі: начальника дільниці № 8 КП «Жилкомсервісу» Одарченко Дмитра Юрійовича, інженера дільниці № 8 КП «Жилкомсервісу» ОСОБА_6 , майстра дільниці № 8 КП «Жилкомсервісу» ОСОБА_7 , вказано, що 12.02.2019р. в квартирі АДРЕСА_3 , стався розрив гнучкого шлангу подачі холодної води під рукомийником, в результаті чого відбулося залиття нежитлового приміщення, розташованого нижче, в цокольному поверсі, під`їзд № 6 житлового будинку АДРЕСА_1 , «Baby Spa» (договір оренди від 01.08.2018. ФОП ОСОБА_1 ). В нежитловому приміщенні - стеля - облаштований подіум з гіпсокартону з LED освітленням, пофарбований водоемульсійною фарбою - видно сліди затоки у вигляді розтріскування фарбувального шару, жовті плями і потьоки по всьому периметру стелі, залиття натяжної стелі зі слідами здуття, під стелею залиті стіни, потріскалася штукатурка. Залиття відбулося з квартири АДРЕСА_3 .
Відповідно до другого абзацу п. 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Держжитлокомунгоспу України від 17.05.2005 N 76, у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт (додаток 4). В додатку № 4 до цих Правил зазначено, що факт залиття квартири та його наслідки фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньо-будинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою. В акті повинно бути відображено: дата складання акта (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття.
Вищевказаний акт від 12.02.2019 року не відповідає вимогамПравил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, а саме: акт не затверджено; слюсаря-сантехніка (слюсаря-електрика), представників організації, яка відповідно до укладеної угоди обслуговує внутрішньобудинкові системи опалення та гарячого водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету під час складання акту не було; присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою; не вказано яка завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); акт не підписано та не ознайомлено позивача та відповідача. Крім того, у вказаному акті не зафіксовано відомості щодо винної сторони, як і будь-які дані про осіб, присутніх при складанні акту.
Тому цей акт від 12.02.2019 року не може бути належним і допустимим доказом заподіяння саме відповідачем майнової шкоди.
Слід зазначити, що позивач звернувся до суб`єкта оціночної діяльності лише 11.06.2019р., тобто через чотири місяці після залиття квартири.
Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Отже, відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить: наявність шкоди; протиправну поведінку заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вину. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.
Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів неправомірних дій щодо залиття квартири саме відповідача ОСОБА_2 , а як наслідок - відсутній безпосередній причинний зв`язок між неправомірними діями та шкодою.
При цьому, факт залиття квартири позивача внаслідок течі саме з квартири відповідача не підтверджений належними, допустимими та достатніми доказами. Оскільки за змістом ст. 1166 ЦК України відсутність вини має доводити особа, яка завдала шкоди, тоді як у даному випадку факт завдання шкоди саме відповідачем не встановлений.
Оскільки предметом доказування у цій справі є факт залиття, наявність та розмір заподіяної шкоди, винність дій відповідача, причинно-наслідковий зв`язок між шкодою та діями відповідача. Однак, всіх складових відповідальності відповідача встановлено в судовому засіданні не було.
Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно з ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
На підставі викладеного, суд, прийшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири, задоволенню не підлягають, оскільки не доведено розмір заподіяної шкоди позивачу, не встановлено винність дій відповідача, причинно-наслідковий зв`язок між шкодою та діями відповідача.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 4, 5, 13, 76-81, 262-265 ЦПК України, ст. 1166 ЦК України, суд, -
В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття нежитлового приміщення - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення виготовлено 30.09.2019 року.
Суддя: Д.М.Цвіра