Справа № 541/2697/18
Номер провадження 2/541/256/2019
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

08 лютого 2019 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого - судді Городівського О. А.,

за участю секретаря судового засідання - Пащенка Є.М.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Миргороді в порядку загального провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

установив:

26 листопада 2018 року позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом.

На підтвердження позовних вимог зазначила, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 з 23 лютого 2003 року.

Від даного шлюбу у подружжя є неповнолітня дитина, донька - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

ОСОБА_1 в позовній заяві зазначила, що спільне життя між нею та ОСОБА_2 не склалося у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння.

Спору майнового характеру між сторонами немає.

Спільне господарство не ведеться.

Шлюбні відносини між сторонами припинено з березня 2018 року.

Ухвалою судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 30 листопада 2018 року відкрито провадження у даній справі.

Позивач, ОСОБА_1, в підготовче засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій просила розгляд справи провести у її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «ОСОБА_1».

Відповідач, ОСОБА_2, в підготовче засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій розгляд справи просив провести у його відсутність. Позовні вимоги визнав, на розірвання шлюбу згоден.

Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23 лютого 2003 року. Шлюб зареєстровано Відділом реєстрації актів громадянського стану Миргородського управління юстиції Полтавської області, актовий запис - № 38 (а.с.6).

Від даного шлюбу у подружжя є неповнолітня дитина, донька - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (копія свідоцтва про народження а.с.7).

Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки, це суперечило б інтересам сторін. Позивач не бажає продовжувати подружні стосунки з відповідачем.

Відповідно до ч. 2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

За ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Оскільки сторони наполягали на розірванні шлюбу позов підлягає до задоволення.

Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідно до ч.2 ст.114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Відповідно до ч.3 ст.115 Сімейного Кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Відповідно до ст. ст. 141, 142 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

В зв'язку з тим, що позивач наполягає на не стягненні з відповідача на його користь судових витрат, суд, керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства, закріпленим у ст.13 ЦПК України, не вирішує питання про розподіл судових витрат згідно з ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 12; 13; 81; 141; 142, 258; 264; 265 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Шлюб, укладений 23 лютого 2003 року між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, (адреса: АДРЕСА_1) РНОКПП НОМЕР_1, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, (адреса: АДРЕСА_2) РНОКПП - НОМЕР_2, зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Миргородського управління юстиції Полтавської області, актовий запис - № 38 - розірвати.

Шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище «ОСОБА_1».

Повернути ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, (адреса: АДРЕСА_2), РНОКПП - НОМЕР_2, з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні даного позову на підставі квитанції № 0.0..1 від 15.11.2018, що становить 352 (триста п'ятдесят дві) гривні 40 копійок.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О. А. Городівський