КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження: Доповідач - Ратнікова В.М.
№ 22-ц/824/1927/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 370/1517/15-ц

21 лютого 2019 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Левенця Б.Б.

- БорисовоїО.В.

при секретарі - Куркіній І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_2 на рішення Бородянського районного суду Київської області від 09 жовтня 2018 року, ухвалене під головуванням судді Міланіч А.м.. у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, Головного управління Держгеокадастру у Київській області, третя особа: ОСОБА_5 про витребування майна з чого незаконного володіння, -

в с т а н о в и в:

15 червня 2015 року ОСОБА_2 звернулася до Макарівського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_4, Головного управління Держгеокадастру у Київській області про витребування майна з чого незаконного володіння.

На обґрунтування позовних вимог зазначала, що за рішенням Макарівського районного суду Київської області від 19 листопада 2012 року, яке змінене рішенням Апеляційного суду Київської області від 14 травня 2013 року, визнано недійсними договори купівлі-продажу земельних ділянок та зобов'язано ОСОБА_6 повернути їй земельні ділянки. Однак ОСОБА_6 ухилилася від виконання цього рішення суду та передала земельну ділянку площею 2.00 га з кадастровим номером НОМЕР_1 ОСОБА_3, розподіливши її на дві земельні ділянки з новими кадастровими номерами: земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_2, площею 1,00001 га, та земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_5, площею 0,99974 га. Земельну ділянку площею 0,250 га з кадастровим номером НОМЕР_4 ОСОБА_6 передала ОСОБА_3 та вона була розподілена на дві земельні ділянки: земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_3, площею 0,12492 га та на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_6, площею 0,12489 га.

Посилаючись на те, що вказані земельні ділянки вибули з її володіння поза її волею та були продані особами, які не мали права їх продавати, просила суд витребувати з незаконного володіння ОСОБА_3 на її користь земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_2, площею 1,00001 га, земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_5, площею 0,99974 га, земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_3, площею 0, 12492 га, земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_6, площею 0,12489 га., скасувати реєстрацію цих земельних ділянок за ОСОБА_3 та визнати право власності на спірні земельні ділянки за ОСОБА_2, зобов'язати Управління Держземагенства у Київській області відновити реєстрацію земельних ділянок за ОСОБА_2.

Протокольною ухвалою суду від 13 березня 2017 року відповідача ОСОБА_6 було виключено з числа відповідачів у даній справі за клопотанням позивачки ОСОБА_2.

Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 13 березня 2017 року залучено до участі у справі ОСОБА_7 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідачів.

Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 28 вересня 2017 року цивільну справу передано до Бородянського районного суду Київської області.

Ухвалою Бородянського районного суду Київської області від 28 лютого 2018 року залучено до участі у справі в якості відповідача Головне управління Держгеокадастру у Київській області замість Управління Держгеокадастру у Макарівському районі Київської області.

02 липня 2018 року ОСОБА_2 подала до суду уточнену позовну заяву, в якій просила витребувати з незаконного володіння ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_2, площею 1,00001 га, земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_5, площею 0,99974 га, витребувати з незаконного володіння ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_3, площею 0, 12492 га, земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_6, площею 0,12489 га, скасувати реєстрацію земельних ділянок за ОСОБА_3 та ОСОБА_4, визнати право власності на спірні ділянки за ОСОБА_2, зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Київській області відновити реєстрацію земельних ділянок за ОСОБА_2 (а.с.221-223 т. 2).

Ухвалою Бородянського районного суду Київської області від 02 липня 2018 року залучено до участі у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Головного Управління Держгеокадастру у Київській області, третя особа: ОСОБА_5 про витребування майна з чужого незаконного володіння в якості співвідповідача ОСОБА_4.

Рішенням Бородянського районного суду Київської області від 09 жовтня 2018 року в позові ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, Головного Управління Держгеокадастру у Київській області, третя особа: ОСОБА_5 про витребування майна з чужого незаконного володіння відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати рішення Бородянського районного суду Київської області від 09 жовтня 2018 року та ухвалити нове судове рішення, яким витребувати з незаконного володіння ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_2, площею 1,00001 га, земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_5, площею 0,99974 га; витребувати з незаконного володіння ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_3, площею 0, 12492 га, земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_6, площею 0,12489 га; скасувати реєстрацію земельних ділянок за ОСОБА_3 та ОСОБА_4, а саме: земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_2, площею 1,00001 га, земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_5, площею 0,99974 га; земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_3, площею 0, 12492 га, земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_6, площею 0,12489 га; визнати право власності на спірні ділянки за ОСОБА_2 та зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Київській області відновити реєстрацію земельних ділянок за ОСОБА_2 на підставі оригіналів державних актів, а саме: земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1, площею 2,00 га, та земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_4, площею 0,250 га.

Апеляційну скаргу обґрунтовувала тим, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначала, що встановивши факт належності на праві власності ОСОБА_2 земельних ділянок з кадастровими номерами НОМЕР_1, та НОМЕР_4 суд повинен був визнати право власності на них та зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Київській області відновити їх реєстрацію, яка незаконним шляхом була анульована.

Вказувала на те, що суд не надав оцінки доказам про те, що на ці ділянки було накладено арешт ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 08 серпня 2007 року, а тому ні управління земельних ресурсів, ні ОСОБА_6 не мали права ділити ці ділянки та відчужувати їх. Крім того, арешт також було накладено постановою слідчого Печерського РУГУ МВС України І.А. Кішка.

Також, суд не врахував лист управління Держземагенства у Макарівському районі Київської області від 26.05.2015 року № 29-1013-0.4-3186/2-15 та лист від 16.05.2018 року № 29-10-.222-7650/2-18, в яких зазначено щодо поділу земельних ділянок з кадастровими номерами НОМЕР_1, та НОМЕР_4 на чотири земельні ділянки: з кадастровим номером НОМЕР_2, площею 1,00001 га, з кадастровим номером НОМЕР_5, площею 0,99974га, з кадастровим номером НОМЕР_3, площею 0,12492 га, з кадастровим номером НОМЕР_6, площею 0, 12492 га та їх належність ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

В судовому засіданні ОСОБА_2 та її представник адвокат Зейкан Ярослав Павлович підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 в судове засідання повторно не з"явились, про день та час слухання справи судом повідомлялись у встановленому законом порядку, причину неявки суду не повідомили, а тому колегія суддів вважає можливим розгляд справи у їх відсутності.

Представник Головного управління Держгеокадастру у Київській області Чурпіта ЮрійМиколайович в судовому засіданні заперечував проти задоволення вимог апеляційної скарги в частині позовних вимог щодо скасування реєстрації вказаних ділянок за відповідачами, так як такі повноваження у управління відсутні. В іншій частині покладався на розсуд суду.

Представник третьої особи ОСОБА_5 адвокат РівнийЄвгеній Олександрович проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до державних актів на право власності на земельну ділянку, виданих Макарівським районним відділом земельних ресурсів Київської області 24 травня 2007 року на підставі свідоцтва на право на спадщину за законом від 27 січня 2006 року, позивачці належить на праві власності земельна ділянка площею 0,25 га, кадастровий номер НОМЕР_4, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд та земельна ділянка площею 2.000 га, кадастровий номер НОМЕР_1, з цільовим призначення для ведення особистого селянського господарства, що розташовані на території Небелицької сільської ради Макарівського району Київської області (т. 1 а.с. 34-35).

Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 19 листопада 2012 року, зміненим рішенням Апеляційного суду Київської області від 14 травня 2013 року, було частково задоволено позов ОСОБА_2, визнано недійсними довіреності від імені ОСОБА_2 на імя ОСОБА_14, визнано недійсними договори купівлі-продажу земельних ділянок, укладених ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_14 з ОСОБА_6, в тому числі, і від 6 червня 2007 року земельної ділянки площею 2,0 га на території Небелицької сільської ради Макарівського району Київської області для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер НОМЕР_1, та від 8 червня 2007 року земельної ділянки площею 0,25 га на території Небелицької сільської ради Макарівського району Київської області для будівництва та обслуговування житлового будинку та споруд, кадастровий номер НОМЕР_4, зобов'язано ОСОБА_6 повернути позивачці зазначені земельні ділянки (а.с. 19-31 т. 3).

Згідно повідомлення ГУ Держгеокадастру у Київській області від 24 травня 2018 року в Державному земельному кадастрі та в архіві відділу відсутні відомості щодо поділу земельних ділянок з кадастровими номерами НОМЕР_4 та НОМЕР_1. Земельні ділянки з кадастровими номерами НОМЕР_2, НОМЕР_5 обліковуються за ОСОБА_3, а земельні ділянки з кадастровими номерами НОМЕР_3, НОМЕР_6 - обліковуються за ОСОБА_4 Відомості щодо переходу права власності на земельні ділянки, виготовлення правовстановлюючих документів, документацій із землеустрою, а також договори купівлі-продажу цих земельних ділянок в архіві відділу відсутні (т. 2 а.с. 156-158).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що в матеріалах справи відсутні докази щодо поділу земельних ділянок з кадастровими номерами НОМЕР_4 та НОМЕР_1, що належать позивачці на праві власності на земельні ділянки з кадастровими номерами НОМЕР_2, НОМЕР_5, що обліковуються за ОСОБА_3, та на земельні ділянки з кадастровими номерами НОМЕР_3, НОМЕР_6, що обліковуються за ОСОБА_4, та суду не надано доказів перебування у володінні відповідачів належних позивачці земельних ділянок, а тому вимоги про витребування їх у відповідачів є необгрунтованими.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду першої інстанції ґрунтується на встановлених дійсних обставинах справи, досліджених судом доказах та відповідають вимогах процесуального та матеріального права, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Відповідно до ст. 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно:1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння;2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння;3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень. Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.

Звертаючись до суду з вказаним позовом, ОСОБА_2 посилалася на те, що земельні ділянки з кадастровими номерами НОМЕР_4 та НОМЕР_1, що належать їй на праві власності були розділені на чотири ділянки з присвоєнням їм інших кадастрових номерів: НОМЕР_2, НОМЕР_5, НОМЕР_3, НОМЕР_6, які незаконно перебувають у володінні відповідачів.

Як вбачається з листа Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 24 травня 2018 року № 9-10-0.62-8207/2-18, відповідно до Національної кадастрової системи Державного кадастру відомості щодо земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1 відсутні. Земельні ділянки з кадастровим номером НОМЕР_2, НОМЕР_5 згідно Державного земельного кадастру обліковуються за ОСОБА_3 Відомості щодо земельної ділянки НОМЕР_4 в Державному земельному кадастрі відсутні. Земельні ділянки з кадастровим номером НОМЕР_3, НОМЕР_6 згідно Державного земельного кадастру обліковуються за ОСОБА_4 В державному земельному кадастрі та в архіві відділу відсутні відомості щодо поділу земельних ділянок з кадастровими номерами НОМЕР_4, НОМЕР_1. В архіві Відділу наявні другі примірники державних актів на право власності на земельні ділянки: 1. На земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_4 державний акт серії НОМЕР_7 від 24.05.2007 року зареєстрований в Книзі записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі за № 24 на ім"я ОСОБА_2. Державний акт виданий на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.01.2006 року № 2с-278. 2. На земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1 державний акт серії НОМЕР_8 від 24.05.2007 року зареєстрований в Книзі записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі за № 25 на ім'я ОСОБА_2. Державний акт виданий на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.01.2006 року № 2с-278. Технічна документація щодо виготовлення державних актів на право власності на земельні ділянки на ім'я ОСОБА_2 знаходиться на зберіганні в архіві відділу.

Також в архіві Відділу наявні другі примірники державних актів на право власності на земельну ділянкуНОМЕР_11 На земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_4 державний акт серії НОМЕР_9 від 10.08.2007 року зареєстрований в Книзі записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі за № 9 на ім"я ОСОБА_6. Державний акт виданий на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 08.06.2007 року № 989. 2. На земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1 державний акт серії НОМЕР_12 від 10.08.2007 року зареєстрований в Книзі записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі за № 0 на ім"я ОСОБА_6. Державний акт виданий на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 06.06.2007 року № 927. Технічна документація щодо виготовлення державних актів на право власності на земельні ділянки на ім"я ОСОБА_6 на зберігання до архіву Відділу не передавалася.

В архіві Відділу наявні другі примірники державних актів на право власності на земельну ділянкуНОМЕР_10.На земельну ділянку з кадастровим номером - НОМЕР_3 державний акт серії НОМЕР_13 від 26.07.2010 року зареєстрований в Книзі записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі за № 41 на ім"я ОСОБА_6. Державний акт виданий на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 08.06.2007 року № 989 та заяви власника № 1403 від 31.05.2010 року. На земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_6 - державний акт серії ЯЛ № 011578 від 26.07.2010 року зареєстрований в Книзі записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі за № 40 на ім'я ОСОБА_6. Державний акт виданий на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 08.06.2007 року № 989 та заяви власника № 1403 від 31.05.2010 року. На земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_2 державний акт серії НОМЕР_14 від 26.07.2010 року зареєстрований в Книзі записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі за № 39 на ім'я ОСОБА_6. Державний акт виданий на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 08.06.2007 року № 989 та заяви власника № 1403 від 31.05.2010 року. На земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_5 державний акт серії НОМЕР_15 від 26.07.2010 року зареєстрований в Книзі записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі за № 38 на ім'я ОСОБА_6. Державний акт виданий на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 08.06.2007 року № 989 та заяви власника № 1403 від 31.05.2010 року. Технічна документація щодо виготовлення державних актів на право власності на земельні ділянки на ім"я ОСОБА_6 на зберігання до архіву Відділу організацією не передавалася.

В Державному земельному кадастрі земельні ділянки з кадастровими номерами: НОМЕР_2, НОМЕР_5 обліковуються за ОСОБА_3 Відомості щодо переходу права власності на земельні ділянки, виготовлення правовстановлюючих документів, документацій із землеустрою в архіві Відділу відсутні. Земельні ділянки з кадастровим номером НОМЕР_3, НОМЕР_6 згідно Державного земельного кадастру обліковуються за ОСОБА_4 Відомості щодо переходу права власності на земельні ділянки, виготовлення правовстановлюючих документів, документацій із землеустрою в архіві Відділу відсутні.

Також, договори купівлі-продажу земельних ділянок з кадастровими номерами НОМЕР_2, НОМЕР_5, НОМЕР_3, НОМЕР_6 у Відділі відсутні.

Частиною 1 ст. 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування(ч. 1 ст. 77 ЦПК України)

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК України)

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. (ч. 1 ст. 80 ЦПК України)

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (ч. 1 ст. 81 ЦПК України).

Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи, що матеріали справи не містять та позивачем не надано доказів на підтвердження того, що земельні ділянки з кадастровими номерами НОМЕР_4, НОМЕР_1 були поділені на чотири земельні ділянки, яким присвоєно кадастрові номери НОМЕР_2, НОМЕР_5, НОМЕР_3, НОМЕР_6, а також, що земельні ділянки з кадастровими номерами НОМЕР_3, НОМЕР_6 за відплатним договором перейшли у власність ОСОБА_3, а земельні ділянки з кадастровими номерами НОМЕР_2, НОМЕР_5 за відплатним договором перейшли у власність ОСОБА_4, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про відсутність правових підстав для витребування земельних ділянок з кадастровими номерами НОМЕР_2, НОМЕР_5, НОМЕР_3, НОМЕР_6 у відповідачів у порядку ст. 388 ЦК України.

З 01 січня 2013 року набрав чинності Закон України «Про державний земельний кадастр» (далі - Закон), пунктом 4Прикінцевих та перехідних положень якого визначено, що у разі якщо земельні ділянки, обмеження (обтяження) у їх використанні зареєстровані до набрання чинності цим Законом у Державному реєстрі земель, відомості про такі земельні ділянки, обмеження (обтяження) підлягають перенесенню до Державного земельного кадастру в автоматизованому порядку, без подання заяв про це їх власниками, користувачами та без стягнення плати за таке перенесення.

Відповідно до вимог статті 9 Закону внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Відповідно до вимог статті 11 Закону відомості про об'єкти Державного земельного кадастру під час внесення їх до Державного земельного кадастру мають відповідати існуючим характеристикам об'єктів у натурі (на місцевості), визначеним з точністю відповідно до державних стандартів, норм та правил, технічних регламентів.

Згідно із статтею 15 Закону до Державного земельного кадастру включаються такі відомості про земельні ділянки: кадастровий номер; місце розташування; опис меж; площа; міри ліній периметру; координати поворотних точок меж; дані про прив'язку поворотних точок меж до пунктів державної геодезичної мережі тощо.

Крім того, згідно вимог статті 16 Закону кадастровий номер земельної ділянки є її ідентифікатором у Державному земельному кадастрі і може бути скасований лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки.

За змістом статті 24 Закону державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку.

Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за місцем їх розташування відповідним Державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Відповідно до частини другої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпункту «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Захист земельних прав - це передбачені законом способи охорони цих прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб'єктивних земельних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту земельних прав наведено у частині третій статті 152 ЗК України.

Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права, зокрема визначеним частиною третьою статті 152 ЗК України або ж іншим способом, який передбачено законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», систему органів державної реєстрації прав становлять: Міністерство юстиції України та його територіальні органи; суб'єкти державної реєстрації прав: виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації; акредитовані суб'єкти; державні реєстратори прав на нерухоме майно; виконавчі органи сільських, селищних та міських рад (крім міст обласного та/або республіканського Автономної Республіки Крим значення).

Враховуючи викладене, Головне управління Держгеокадастру у Київській області не має повноважень щодо скасування державної реєстрації права та його поновлення.

Доводи апеляційної скарги про неправильність висновку суду першої інстанції щодо недоведеності факту поділу належних на праві власності ОСОБА_2 земельних ділянок з кадастровими номерами НОМЕР_1, та НОМЕР_4 на чотири земельні ділянки, яким було присвоєно кадастрові номери НОМЕР_2, НОМЕР_5, НОМЕР_3, НОМЕР_6, колегія суддів відхиляє, оскільки вказаний висновок суду грунтується на наданих сторонами та досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав вірну правову оцінку.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд повинен був визнати право власності ОСОБА_2 на земельні ділянки з кадастровими номерами НОМЕР_1, та НОМЕР_4, та зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Київській області відновити реєстрацію права власності на земельні ділянки з кадастровими номерами НОМЕР_1, та НОМЕР_4, яка незаконним шляхом була анульована, колегія суддів відхиляє, з огляду на наступне.

Предметом позову у даній справі було витребування з незаконного володіння земельних ділянок з кадастровими номерами НОМЕР_2, НОМЕР_5, НОМЕР_3, НОМЕР_6, визнання права власності на них за позивачем, скасування реєстрації земельних ділянок за ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Вимог про визнання права власності позивача на земельні ділянки з кадастровими номерами НОМЕР_1 та НОМЕР_4 позивачка в суді першої інстанції не заявляла.

Головне управління Держгеокадастру у Київській області не є органом, що здійснює державну реєстрацію права власності чи скасування реєстрації права власності на земельні ділянки.

Відповідно до ч. 6 ст. 367 ЦПК України, в суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції при ухваленні рішення у справі не урахував лист Держземагентства у Макарівському районі Київської області від 26 травня 2015 року та додатків до нього, лист від 16.05.2018 року № 29-10-.222-7650/2-18 в яких зазначено, що земельні ділянки з кадастровими номерами НОМЕР_1, та НОМЕР_4 були поділені на чотири земельні ділянки, яким присвоєно кадастрові номери НОМЕР_2, НОМЕР_5, НОМЕР_3, НОМЕР_6, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вказані листи були досліджені судом, проте вони не містять відомостей щодо поділу земельних ділянок з кадастровими номерами НОМЕР_1 та НОМЕР_4, та на якій правовій підставі земельні ділянки з кадастровими номерами НОМЕР_2, НОМЕР_5, НОМЕР_3, НОМЕР_6 обліковуються за ОСОБА_4 та ОСОБА_3

Земельні ділянки з кадастровими номерами НОМЕР_2, НОМЕР_5, НОМЕР_3, НОМЕР_6 належать на праві власності ОСОБА_6, проте вимог до неї про витребування вказаних земельних ділянок позивачкою заявлено не було.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про невідповідність висновків суду першої інстанції встановленим обставинам справи та дослідженим судом доказам, про порушення судом при ухваленні рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки суд повно та об"єктивно дослідив надані сторонами докази, дав їм вірну правову оцінку та ухвалив рішення з дотриманням норм процесуального права та вірно застосував норми матеріального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення Бородянського районного суду Київської області від 09 жовтня 2018 року ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргуОСОБА_2залишити без задоволення.

Рішення Бородянського районного суду Київської області від 09 жовтня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 25 лютого 2019 року.

Головуючий: Судді: