ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6546/19 Справа № 205/3048/19 Суддя у 1-й інстанції - Остапенко Н. Г. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.

за участю секретаря Черкас Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 травня 2019 року про повернення позовної заяви ОСОБА_1 до директора Дніпровського міського центру зайнятості Ніколаєва Юрія ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 травня 2019 року повернуто позовну заяву ОСОБА_1 до директора Дніпровського міського центру зайнятості ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди, на підставі ч.3 ст.185 ЦПК України.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 просить ухвалу суду від 29 грудня 2018 року про повернення позовної заяви скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, порушення судом норм процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити з наступних підстав.

Згідно з п.4 ч.1ст.379 ЦПК України підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направлення справи для подальшого розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З матеріалів справи вбачається, у квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до директора Дніпровського міського центру зайнятості ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди. У позовній заяві ОСОБА_1 просив суд звільнити його від сплати судового збору за звернення до суду з даним позовом (а.с.1).

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 квітня 2019 року було відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судових витрат у даній справі. Позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху. Надано позивачу термін для усунення недоліків тривалістю 10 (десять) днів з моменту отримання ухвали. Позивачу необхідно було надати докази сплати судового збору або надати документи, що підтверджують підстави для звільнення від сплати судового збору відповідно до закону (а.с.3).

Копію ухвали суду від 08 квітня 2019 року про залишення позовної заяви без руху позивачем отримано 20 квітня 2019 року, що також не заперечується позивачем.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 травня 2019 року було повернуто позовну заяву ОСОБА_1 до директора Дніпровського міського центру зайнятості ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди, на підставі ч.3 ст.185 ЦПК України, у зв`язку з не усуненням недоліків позовної заяви відповідно до ухвали судді від 08 квітня 2019 року про залишення позовної заяви без руху (а.с.11).

Відповідно до п.13 ч.2 ст.3 закону «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

ОСОБА_1 у своєму позові просив звільнити його від сплати судового збору, посилаючись на те, що він звільнений від сплати судового збору на підставі п.13 ч.2 ст. Закону України «Про судовий збір».

Однак, суд першої інстанції не перевірив доводів позивача в обґрунтування клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору, та не перевірив можливість відстрочення сплати судового збору позивачем у звязку з його майновим станом до вирішення справи по суті.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене апеляційну скаргу слід задовольнити, ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 травня 2019 року про повернення позовної заяви скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 367, 374, 379, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 травня 2019 року про повернення позовної заяви ОСОБА_1 до директора Дніпровського міського центру зайнятості ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя

Судді