Провадження № 2/752/2104/19
РІШЕННЯ

Іменем України

заочне

07.02.2019 року Голосіївський районний суд м. Києва

в складі головуючого судді Чередніченко Н.П.

з участю секретаря Сінг А.Ж.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

В липні 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 29.12.2017 року між ним та відповідачем було укладено договір позики, відповідно до якого відповідачу була надана та, останнім, отримана грошова сума в розмірі 70455,00 грн., з терміном повернення коштів - до 05.02.2017 року. Вказує, що відповідач в зазначений строк борг не повернув та свої зобов»язання за укладеним договором не виконав. Оскільки, відповідач не бажає в добровільному порядку повернути суму отриманого боргу, просить суд задовольнити позов, та винести рішення, яким стягнути з відповідача на його користь грошову суму в розмірі 70455,00 грн., а також судові витрати.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 06.08.2018 року, у справі відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження (а.с.13-15).

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 06.11.2018 року, у справі закінчено підготовче провадження та призначено судовий розгляд (а.с.24).

Позивач в судове засідання не з»явився. Подав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі. Просив позовні вимоги задовольнити з викладених в позові підстав. Проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач в судове засідання не з»явився. Про розгляд справи повідомлявся належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. З будь-якими клопотаннями до суду не звертався. Відзив до суду не подав.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу в без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи, а також суд ухвалив про заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що 29.12.2017 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики, відповідно до якого відповідачу була надана та, останнім, отримана грошова сума в розмірі 70455,00 грн., з терміном повернення коштів - до 05.02.2017 року. Відповідно до письмової розписки від 29.12.2017, ОСОБА_2 отримав готівку в позику в розмірі 70445,00 грн. (а.с.7).

Відповідач свої зобов'язання щодо повернення грошей не виконав, та доказів зворотному суду не надав.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України, договір позики - це угода, за якою одна особа (позикодавець) передає іншій особі (позичальникові) безоплатно або за певну винагороду у власність гроші або речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або рівну кількість речей того ж роду і якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або з інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Борговим документом, що підтверджує укладання договору позики між відповідачем та позивачем є розписки, які посвідчують передання йому визначеної грошової суми.

Таким чином, так як договір позики це односторонній договір, то у відповідача виник обов'язок повернути позикодавцю грошові кошти у такій самій сумі, відповідно до ст. 1049 ЦК України.

Письмова форма договору позики через його реальний характер є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Після укладення цього договору всі обов'язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми.

Як передбачено ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Згідно із ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ст. 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

Згідно із ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частиною 1 статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму, відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що в порушення вищезазначених приписів закону та письмового договору позики, відповідачем не було повернуто борг в обумовлений в ньому строк, що є істотним порушенням умов договору, внаслідок якого друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення основної суми заборгованості за договорами позики є обґрунтованими та законними, в зв»язку з чим підлягають задоволенню в повному обсязі.

Крім того, за правилами ст. 141 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 525,526, 533, 610, 615, 611, 1054 ЦК України, ст.ст. 12, 76, 223, 258, 259, 260, 280-282 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, - задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, - суму боргу за договором позики від 29.12.2017 року в розмірі 70445 (сімдесят тисяч чотириста сорок п»ять) грн. 00 коп.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, - судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Участник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Голосіївський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатми апеляційного розгляду справи.

Повні ім»я сторін:

позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець м. Києва, громадянин України, ідентифікаційний код НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1;

відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, громадянин України, паспорт НОМЕР_4, виданий Голосіївським РУГУМВС України в м. Києві 01.08.1995 року, ідентифікаційний код НОМЕР_3, проживає за адресою: АДРЕСА_2.

Суддя Н.П. Чередніченко