Житомирський апеляційний суд
Справа №278/3173/18 Головуючий у 1-й інст. Грубіян Є. О.
Категорія 50 Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2019 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Галацевич О.М.,

суддів: Борисюка Р.М., Григорусь Н.Й.,

з участю секретаря судового засідання Гарбузюк Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі справу №278/3173/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2,

на рішення Житомирського районного суду Житомирської області, ухвалене 21 грудня 2018 року суддею Грубіяном Є.О. у м. Житомирі,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2, у якому просила: стягнути з останнього на її користь аліменти на утримання дочок ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування вимог зазначала, що ОСОБА_2 офіційно працює, має постійний заробіток, останній матеріальної допомоги на утримання дітей не надає.

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 21 грудня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітніх дітей, ОСОБА_4, ОСОБА_5 щомісячно у розмірі по 70% від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на кожну дитину, але не менше ніж по 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на кожну дитину з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з 01.10.2018 і до досягнення старшою дитиною повноліття. Вирішено питання розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить змінити вказане судове рішення стягнувши з нього аліменти на утримання дітей - ОСОБА_4, ОСОБА_5 у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

На його думку, суд першої інстанції при вирішенні спору не врахував того, що він офіційно працює, його щомісячна середня заробітна плата становить 8833,54 грн, на його утриманні перебуває непрацездатна матір. Тому вважає, що розмір стягнутих з нього аліментів, враховуючи встановлений законом мінімальний їх розмір, має становити 1/3 частину його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В судовому засіданні ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримав, зазначив, що з урахуванням розміру його заробітної плати може сплачувати аліменти на утримання двох дітей в орієнтовній сумі 4500 грн.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_6 апеляційну скаргу не визнав, проте не заперечував щодо запропонованого відповідачем розміру аліментів.

Заслухавши пояснення учасників справи, які з'явились у судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя статті 181 СК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч.2 ст.182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За змістом ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Діти проживають з матір'ю, батьки не дійшли згоди щодо участі в утриманні дітей.

Встановивши зазначені обставини, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення з батька аліментів на утримання дітей.

Разом з тим, стягуючи аліменти у розмірі по 70 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд першої інстанції не врахував вимоги чинного законодавства про те, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відтак, суд не вирішив вимогу ОСОБА_1 про визначення аліментів у твердій грошовій сумі згідно ст. 184 СК України, на яку вона посилалась у своїй позовній заяві.

Тому, суд апеляційної інстанції змінює рішення суду першої інстанції у частині розміру стягнутих аліментів та, зважаючи на встановлені судом обставини, обов'язок обох батьків утримувати своїх дітей, матеріальне становище відповідача, яке підтверджено довідкою про його доходи (а.с. 27), стягує з останнього на утримання дітей на користь позивачки аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі по 2000 грн, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця на кожну дитину окремо до досягнення ними повноліття.

Суд апеляційної інстанції не враховує доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 щодо визначення аліментів у частці від його заробітку, оскільки право щодо визначення способу стягнення аліментів, незалежно від того чи має платник аліментів постійний дохід (заробіток), належить тому з батьків, з яким проживає дитина.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 21 грудня 2018 року змінити, виклавши абзац другий його резолютивної частини у наступній редакції:

Стягувати з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, місце проживання: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_2), аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі по 2000 грн, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на кожну дитину окремо, починаючи стягнення з 01 жовтня 2018 року і до досягнення дітьми повноліття.

У решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді

Повний текст постанови складений 28 лютого 2019 року.