Провадження № 2/742/156/19
Єдиний унікальний № 742/4061/18
19 лютого 2019 року місто Прилуки
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді Ільченка О.І., секретарясудових засідань ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Прилуки цивільну справу за позовом заступника керівника Прилуцької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Прилуцької центральної районної лікарні до ОСОБА_2 про відшкодування витрат закладу охорони здоров»я на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення, -
Заступник керівника Прилуцької місцевої прокуратуризвернувся до суду в інтересах держави в особі Прилуцької центральної районної лікарні про стягнення з відповідача витрат понесених закладом охорони здоров?я на лікування потерпілої ОСОБА_3 в розмірі 3213.73 грн.
Відповідно до довідки, наданої Прилуцькою центральною районною лікарнею, витрати, понесені на лікування ОСОБА_3, склали 3213,73 грн. в звязку з чим і подано позов про відшкодування витрат закладу охорони здоров»я на стаціонарне лікування потерпілої від кримінального правопорушення.
У судове засідання представник Прилуцької місцевої прокуратурине зявився, проте подав заяву про розгляд справи у його відсутності та позовні вимоги підтримав в повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином. Клопотання про розгляд справи у його відсутності чи відкладення розгляду справи за наявності поважних причин до суду не направив.
У звязку з цим, суд, відповідно до ст.280 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечує позивач.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши наявні у справі докази, повно і всебічно з»ясувавши обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
У зв'язку з отриманими тілесними ушкодженнями ОСОБА_3 з 27.05.2018 по 05.06.2018 перебувала на стаціонарному лікуванні в Прилуцькій ЦРЛ. Відповідно до довідки, наданої Прилуцькою центральною районною лікарнею, витрати, понесені на лікування ОСОБА_3, склали 3213,73 грн. (а.с.9-10).
Згідно з ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, задана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобовязана відшкодувати витрати закладу охорони здоровя на лікування потерпілого від цього злочину. Якщо лікування проводилось закладом охорони здоровя, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти від відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.
У п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07 липня 1995 року № 11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» розяснено, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоровя на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебуває на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка-розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого.
Пунктом 6 даної постанови також передбачено, що відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину можливе лише тоді, коли є причинний звязок між злочинними діями чи бездіяльністю винної особи та перебуванням потерпілого на такому лікуванні.
Пунктом 2 указаного Порядку передбачено, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоровя, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день.
Відповідно до п.4 зазначеного Порядку стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоровя, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоровя.
Отже, коли в результаті злочинних дій ОСОБА_2 потерпіла ОСОБА_3 внаслідок отриманих тілесних ушкоджень перебувала на стаціонарному лікуванні в медичному закладі, який витратив 3213,73 грн. на її лікування, тому саме така сума повинна бути стягнута з відповідача на користь Прилуцької центральної районної лікарні на відшкодування витрат закладу охорони здоров»я на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.200, 206, 247, 263-265, 354 ЦПК України, постановою Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат»,-
Позов заступника керівника Прилуцької місцевої прокуратури (Чернігівська обл., м.Прилуки, вул.1 Травня, 50а) в інтересах держави в особі Прилуцької центральної районної лікарні (Чернігівська обл., м.Прилуки, вул.Київська, 98) до ОСОБА_2 (Чернігівська обл., Прилуцький р-н, с.Рибці, вул.Литовченка, буд.17, ІПН НОМЕР_1) про відшкодування витрат закладу охорони здоров»я на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення - задовольнити повністю.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд.
Головуючий суддя: О.Ільченко