Справа № 703/4187/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2019 року

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Кирилюк Н.А.

з участю секретаря Римського Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Смілі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору,: служба у справах дітей Смілянської районної державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав.

В обґрунтування позову зазначив, що відповідач по справі є його батьком. Його мати померла ІНФОРМАЦІЯ_3.

Близько 4 років батько не підтримує з ним стосунки, не бере участі у його вихованні та утриманні, проживає окремо від нього, не вчиняє спроб до зустрічей та побачень, байдужий до його проблем.

Позивач вважає, що це свідчить про небажання відповідача виконувати свої батьківські обов'язки і є підставою для позбавлення його батьківських прав.

На даний час він проживає з бабою по лінії матері, яка займається його виховання та утриманням.

Враховуючи наведене, просив позбавити ОСОБА_2 батьківських прав.

В судове засідання сторони та представник третьої особи не з'явились. В направлених до суду заявах просили розглядати справу у їх відсутності; позивач підтримав позов, відповідач позов визнав, представник третьої особи проти задоволення позову не заперечував.

За таких обставин, суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно із свідоцтвом про народження ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, що є позивачем по справі.

Мати позивача - ОСОБА_3 - померла ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3.

Частиною 1 статті 165 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

У відповідності із актом обстеження житлово-побутових умов від 3 серпня 2018 року ОСОБА_1 живе з бабою ОСОБА_4 в АДРЕСА_1. Баба піклується про позивача, батько жодного разу не відвідував сина, не допомагав йому матеріально.

Як встановлено з характеристики Петранківської ЗОШ І-ІІІ ступенів від 15 серпня 2018 року вихованням позивача займається баба. Вона опікується ним, відвідує школу, цікавиться навчанням. Батько дитини участі у вихованні сина не бере, школу не відвідує.

Згідно з висновком органу опіки та піклування від 16 серпня 2018 року ОСОБА_2 до дитини не приїжджає, життям сина не цікавиться. На даний час постало питання щодо виготовлення ІD-картки дитини. Враховуючи, що ОСОБА_1 є учнем старших класів, у нього можуть виникнути проблеми із реєстрацією на ЗНО. Однак батько у телефонній розмові з начальником служби у справах дітей відмовився приїхати і допомогти у вирішенні даної проблеми. Відповідач не звертався до органу опіки і піклування із заявами про визначення його участі у вихованні сина. Об'єктивних причин невиконання ним своїх батьківських обов'язків встановлено не було. В зв'язку з цим орган опіки та піклування вважає, що позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав є доцільним та відповідає інтересам дитини.

Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, окреме проживання їх від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

У відповідності з ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він в т.ч. ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до абз. 2 п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Для позбавлення батьківських прав мало впевнитися в невиконанні обов'язків по вихованню. Належить також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо.

Таким чином, позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов'язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Враховуючи, що відповідач позов визнав, не заперечував викладені в позовній заяві та у висновку органу опіки та піклування факти, суд вважає за можливе задоволити позов.

У відповідності з п. 14 ч. 2 ст. 3 ЗУ «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб. Інші документально підтверджені судові витрати у матеріалах справи відсутні. В зв'язку з цим відсутні підстави для їх розподілу.

На підставі наведеного, керуючись ст. 12, 13, 81, 258-259, 264-266, 268 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_2), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору,: служба у справах дітей Смілянської районної державної адміністрації (, м. Сміла Черкаської області, вул. Незалежності, 37), про позбавлення батьківських прав задоволити повністю.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця с. Сунки Смілянського району Черкаської області батьківських прав щодо сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Сунки Смілянського району Черкаської області.

Рішення може бути оскаржене сторонами до апеляційного суду Черкаської області через Смілянський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного тексту.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: Н. А. Кирилюк