Справа № 404/3295/17
Номер провадження 6/404/101/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2019 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

Головуючого судді Іванової Н.Ю.

при секретарі - Гуйван О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому подання державного виконавця Фортечного відділу державної виконавчої служби м. Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа, суд, -

В С Т А Н О В И В:

22 лютого 2019 року державний виконавець Фортечного відділу Державної виконавчої служби м. Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_1 звернулась до суду з вищевказаним поданням, просила:

- тимчасово обмежити громадянина України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 у праві виїзду за межі України шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання своїх зобовязань, покладених на нього рішенням Кіровського районного суду від 05 березня 2018 року, а саме: сплати боргу в сумі 69713 грн. 86 коп. на користь ОСОБА_3.

- виконання ухвали покласти на Державну прикордонну службу України.

В обґрунтування поданого подання зазначено, що на виконанні у Фортечному відділі державної виконавчої служби міста Кропивницького Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області перебуває виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 69713 грн. 86 коп. боргу.

Державним виконавцем у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» 14 березня 2018 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, про що повідомлено боржника у визначеному законодавством порядку.

Оскільки боржник на постанову про відкриття державного виконавця до відділу не зявився, державним виконавцем відповідно до вимог ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» розпочато примусове виконання рішення. Згідно інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно № встановлено, що за боржником відсутнє зареєстроване на праві власності нерухоме майно.

Вказано, що державним виконавцем було вжито наступні заходи примусового виконання рішення, що підтверджує повноту вчинення виконавчих дій, а саме: направлено запити до Державної податкової служби України щодо надання відповіді про джерела отримання доходів боржника, згідно наданої відповіді № НОМЕР_2 від 11 січня 2019 року, зареєстрована ознака доходу за податковим номером 1, запит до Державної податкової служби про номери рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах, згідно відповіді № від 10 січня 2019 року, запит до Пенсійного фонду України про осіб боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи, згідно відповіді №103539985 від 14 березня 2018 року останнє місце роботи боржника не встановлено, запит Управління пенсійного фонду України про осіб боржників, які отримують пенсії, згідно відповіді № від 14 березня 2018 року боржник не перебуває на обліку як пенсіонер.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру НАІС МВС від 24 січня 2018 року та відповіді МВС РСЦ в Кіровоградській області від 29 травня 2018 року у боржника відсутнє зареєстроване на праві власності рухоме майно.

На підставі ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем накладено арешт на все майно боржника.

07 червня 2018 року державним виконавцем направлено запит до банківських установ про наявність у боржника відкритих банківських рахунків, згідно відповідей у ОСОБА_2, відсутні відкриті банківські рахунки.

Актом державного виконавця від 13 грудня 2018 року встановлено, що виходом за адресою проживання боржника, по вулиці Г. України, 26-279, здійснити перевірку майнового стану боржника не можливо, оскільки двері ніхто не відчинив, державним виконавцем залишено виклик. На неодноразові виклики державного виконавця боржник не реагує, до відділу не зявляється, пояснення щодо невиконання рішення суду не надає.

Зазначено, що рішення суду не виконується, не дивлячись на те, що державним виконавцем вжито усіх, передбачених чинним законодавством заходів примусового виконання рішень, боржник ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням суду.

У відповідності до ч.4 ст.441 ЦПК України, суд негайно розглядає подання, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, ретельно перевіривши всі надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що на виконанні Фортечного відділу державної виконавчої служби м. Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області перебуває виконавче провадження № 55953247, з примусового виконання виконавчого листа №404/3295/17, виданого 05 березня 2018 року Кіровським районним судом міста Кіровограда про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 боргу за договором позики від 04 січня 2017 року в розмірі 66 000 грн., інфляційних витрат в розмірі 2 470 грн. 62 коп., 3% річних в розмірі 553 грн. та судового збору в розмірі 690 грн. 24 коп., а всього 69 713 грн. 86 коп.

За вказаним виконавчим документом боржником є ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3.

14 березня 2018 року державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Станом на день надходження подання до суду боржником погашення боргу не здійснено.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ст.16 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права від 16.12.1966 року, кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Це право не може бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав та свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Відповідно до ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.

На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

На вищевказані обставини звертає увагу Верховний Суд України в узагальненнях від 01.02.2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України».

Закон України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України»(з подальшими змінами) (далі Закон) регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

За наявності підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, до громадянина в залежності від наявності чи відсутності паспорта для виїзду за кордон застосовується: відмова у видачі паспорта; відмова у виїзді за кордон; тимчасове затримання чи вилучення паспорта для виїзду за кордон.

Статтею 6 цього Закону передбачено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Слід зазначити, що право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань, тобто наявність лише самого зобов'язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон. За переконанням суду обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Враховуючи вищевикладене, суд, вважає, що на момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням суду повинен вже відбутись та бути об'єктивно наявним та доведеним, що має вбачатись з матеріалів виконавчого провадження. Проте, з аналізу наданих державним виконавцем доказів не вбачається, що на момент звернення державного виконавця з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України існував об'єктивно наявний факт навмисного чи свідомого ухилення боржника від виконання зобов'язань за рішенням суду.

Таким чином, сама по собі наявність невиконання зобов'язання не є безумовною підставою для встановлення обмеження у праві, тому в задоволенні подання слід відмовити.

Керуючись ст. 33 Конституції України, ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 258, 260, 441 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання державного виконавця Фортечного відділу державної виконавчої служби м. Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст судового рішення складено 22.02.2019 року.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда Н. Ю. Іванова