Справа: 164/2108/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2019 року ОСОБА_1.

Маневицький районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Токарської І.С.,

при секретарі Панасюк Ю.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Маневичі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради Маневицького району Волинської області про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся в суд із вказаним позовом, мотивуючи заяву тим, що 27 серпня 2017 року померла тітка позивача ОСОБА_4, по смерті якої залишилося спадкове майно, зокрема житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по вул. Центральній, 82, в с. Лісове Маневицького району Волинської області; земельна ділянка площею 0,2500 га, з цільовим призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться в с. Лісове Маневицького району Волинської області; земельна ділянка, площею 0,2764 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться в с. Лісове Маневицького району Волинської області. Ще за життя, 16 вересня 2010 року ОСОБА_4 посвідчила заповіт на імя ОСОБА_2, який прийняв спадщину шляхом подачі до нотаріальної контори відповідної заяви, однак у звязку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів про право власності на вказане спадкове майно, йому було відмовлено в нотаріальному оформленні спадкових прав, тому просив суд визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право власності на вищевказане майно.

В судове засідання позивач ОСОБА_2 не зявився, однак подав до суду заяву з проханням проводити розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 сільська рада Маневицького району Волинської області свого представника для участі в розгляді справи не направили, проте подали до суду заяву з проханням проводити розгляд справи у відсутності їх представника, позов визнають, щодо його задоволення не заперечують.

Дослідивши письмові докази у справі та проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1233 ЦК України встановлено, що заповіт є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1235, ч. 1 ст. 1236 цього ж Кодексу заповідач може призначати своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач має право охопити заповітом права та обовязки, які йому належать на момент складання заповіту, а також ті права та обовязки, які можуть йому належати в майбутньому.

Згідно ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

В судовому засіданні встановлено, що 27 серпня 2017 року померла тітка позивача ОСОБА_4, однак ще за життя 16 вересня 2010 року посвідчила заповіт, згідно якого житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, земельну ділянку для обслуговування жилого будинку та для ведення особистого селянського господарства та все те, що їй належало на законом заповіла племіннику ОСОБА_2, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 8, 9).

Згідно витягу з погосподарської книги № 1за 2017 рік та довідки ОСОБА_3 сільської ради Маневицького району Волинської області, власником житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що за адресою: вул. Центральна. 82, с. Лісове Маневицького району Волинської області є ОСОБА_4, яка була зареєстрована та проживала за вищевказаною адресою одна (а.с. 10-11).

Згідно копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власником земельної ділянки площею 0,25 га, з цільовим призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться в с. Лісове Маневицького району Волинської області є ОСОБА_4 (а.с. 12).

Із копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що власником земельної ділянки площею 0,2764 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться в с. Лісове Маневицького району Волинської області є ОСОБА_4 (а.с. 17).

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27 листопада 2018 року, державним нотаріусом Маневицької державної нотаріальної контори ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на імя спадкодавця та які підтверджують право власності на спадкове майно (а.с. 23).

Відповідно до повідомлення Маневицької державної нотаріальної контори Волинської області № 1119/01-16 від 29 грудня 2018 року, після смерті ОСОБА_4, яка померла 27 серпня 2017 року була заведена спадкова справа № 15 за 2018 рік. 23 січня 2018 року із заявою про прийняття спадщини звернувся ОСОБА_2 (а.с. 32-33).

Згідно висновку Маневицького архітектурно планувального підприємства від 23 листопада 2018 року житловий будинок та господарські будівлі, що знаходяться в с. Лісове Маневицького району Волинської області по вул. Центральній, 82, відповідають діючим державним будівельним, санітарним і пожежним нормам (а.с. 19).

Зважаючи на вищевикладене та беручи до уваги те, що ОСОБА_2 є спадкоємцем за заповітом, прийняв спадщину у встановлений законом строк та спосіб, суд приходить висновку про доцільність визнання за ним права власності на вказане спадкове майно.

На підставі ст.ст. 1216, 1217, 1233, 1235, 1236, 1270 ЦК України, керуючись ст. ст. 2, 259, 263-265 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за заповітом право власності на:

житловий будинок № 82 з надвірними будівлями та спорудами, що по вул. Центральній, в с. Лісове Маневицького району Волинської області;

земельну ділянку площею 0,2500 га, з цільовим призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться в с. Лісове Маневицького району Волинської області, кадастровий номер :01:002:0075;

земельну ділянку площею 0,2764 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться в с. Лісове Маневицького району Волинської області кадастровий номер :01:002:0076, як на спадкове майно по смерті ОСОБА_4.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Волинського апеляційного суду через Маневицький районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Маневицького районного суду І.С. Токарська