Ухвала

27 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 2-1730/2010

провадження № 22-ц/824/5377/2019

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ КравецьВ.А., перевіривши відповідність вимогам статті 356 ЦПК України апеляційної скарги ОСОБА_2 на ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 21 грудня 2018 року у справі за заявою ОСОБА_2 про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2018 року представник стягувача ОСОБА_2 - ОСОБА_5 подав до суду заяву про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 21 грудня 2018 року у задоволенні заяви відмовлено.

Повний текст ухвали складено 26 грудня 2018 року.

Не погоджуючись з ухвалою, 22 січня 2019 року стягувач ОСОБА_2 звернувся до суду з апеляційною скаргою.

Згідно з вимогами статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом 15 днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Отже, апелянтом пропущено строк на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції.

Безпосередньо в апеляційній скарзі стягувач ОСОБА_2 порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження та вказує, що копію повного тексту оскаржуваної ухвали апелянт отримав 27 грудня 2018 року (а.с. 246 Том 1) та в межах строку на апеляційне оскарження, а саме 08 січня 2019 року, направив апеляційну скаргу на адресу Київського апеляційного суду, проте вказану апеляційну скаргу судом апеляційної інстанції було повернуто без розгляду.

Разом з тим, апелянт не надав суду доказів на підтвердження того, що 08 січня 2019 року він направляв апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду та доказів, що апеляційну скаргу було повернуто без розгляду.

З доданої апелянтом копії накладної № 222 від 08 січня 2019 року не убачається за можливе встановити, що цього дня до апеляційного суду була направлена саме вказана ним апеляційна скарга на ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 21 грудня 2018 року.

Окрім того, в матеріалах справи відсутня ухвала Київського апеляційного суду, якою було повернуто без розгляду апеляційну скаргу ОСОБА_2 та будь-які відомості які б підтверджували поважність пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції.

Згідно частини третьої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею в заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

З огляду на викладене, апелянту на виконання вищевказаних положень закону необхідно надати докази на підтвердження поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, адже безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року).

Відповідно до вимог частини другої статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

За вказаних обставин, апеляційну скаргу слід залишити без руху та надати строк для усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 185, 354, 356, 357 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 21 грудня 2018 року - залишити без руху.

Надати апелянту строк до 27 березня 2019 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали, для надання суду доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені статтею 357 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя: В.А. Кравець