Справа №560/1292/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2019 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого - судді Отупор К.М.,

за участю секретаря судового засідання Волкодав А.А.,

представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в місті Дубровиця справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ Є ГРОШІ" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

Позивач ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ Є ГРОШІ" звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 17 травня 2018 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір №-004520 про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Вказаний договір було укладено в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на інтернет сайті https://e-groshi.com. 17 травня 2018 року позивачем було перераховано на картковий рахунок відповідача №617203 позику у розмірі 3000 грн. Позивач свої зобов'язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредитні кошти у розмірі, встановленому Договором. Проте, відповідач у свою чергу не виконала належним чином свої зобов'язання за укладеним договором №-004520 від 17 травня 2018 року щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків, в результаті чого станом на 13 вересня 2018 року, утворилась заборгованість в розмірі 16291,10 грн.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні позов визнала частково, погодилася на стягнення з неї заборгованості за вимогами позивача, однак просила суд відмовити в частині стягнення пені.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов висновку, що позов слід задовольнити частково з таких підстав.

Судом встановлено, що 17 травня 2018 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір №-004520 про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Вказаний договір було укладено в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на інтернет сайті https://e-groshi.com. (а.с.11-18).

17 травня 2018 року позивачем було перераховано на картковий рахунок відповідача №617203 позику у розмірі 3000 грн., що підтверджується договором співробітництва №2829 від 28 грудня 2017 року та повідомленням про переказ грошових коштів (а.с.23-25)

Позивач свої зобов'язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, надавши Відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором.

Стаття 13 Закону України "Про споживче кредитування" передбачає, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.

Згідно частини 3 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною 6 цієї статті.

Згідно частини 6 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію", відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом:

- надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;

- заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;

- вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко розяснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці розяснення логічно повязані з нею.

Стаття 12 Закону України "Про електронну комерцію" передбачає, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Пункт 12 частини 1 статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" дає визначення, що одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі субєкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися субєктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом звязку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Відповідно до вимог статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобовязання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до частини 2 статті 1054 та частини 2 статті 1050 Цивільного кодексу України, наслідками порушення Боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Дослідивши у судовому засіданні розрахунок суми заборгованості, судом встановлено, що Відповідач порушила свої зобов'язання, внаслідок чого станом на 13 вересня 2018 року за договором №-004520 від 17 травня 2018 року року, утворилась заборгованість на загальну суму - 16291,10 грн., яка складається з: 3000 грн. (три тисячі гривень) - заборгованість за кредитом; 5461,10 грн. (п'ять тисяч чотириста шістдесят одна гривня 10 коп.) - заборгованість за процентами за користуванням кредитом; 7830 грн. (сім тисяч вісімсот тридцять гривень) - заборгованість за пенею.

Згідно частини 1 статті 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом відповідно до вимог частини 1 статті 611, частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України.

Згідно зі статтею 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до вимог статтей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Предметом кредитного договору є грошові кошти в національній або іноземній валюті.

Відповідно до частини 2 статті 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів.

Згідно статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Разом з тим, суд враховує, що відповідно до частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частини 2,3 статті 549 Цивільного кодексу України).

Частиною 3 статті 551 Цивільного кодексу України передбачено, зокрема, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків.

Отже, частина 3 статті 551 Цивільного кодексу України з урахуванням положень статті 3 Цивільного кодексу України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини пятої статті 12 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав, дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків.

Вказана правова позиція висловлена Верховним судом України у Постанові від 03 вересня 2014 року у справі №6-100цс14.

Заборгованість за тілом кредиту становить 3000 гривень.

Враховуючи, що розмір пені 7830 грн. не є співмірним з сумою тіла кредиту та значно перевищує збитки, які завдані позивачу, суд вважає необхідним з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності, застосувати вимоги частини 3 статті 551 Цивільного кодексу України та зменшити розмір пені до суми тіла кредиту, а саме зменшити розмір пені з 7830 грн. до 3000 грн.

У зв'язку з цим з відповідача слід стягнути заборгованість за кредитним договором станом на 13 вересня 2018 року у сумі 11461,10 грн., що включає заборгованість за: тілом кредиту 3000 грн, відсотками 5461,10 грн, пенею 3000 грн. (яка зменшена судом на підставі частини 3 статті 551 Цивільного кодексу України)

Відповідно до вимог пункту 39 Постанови Пленуму ВССУ №10 від 17 жовтня 2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах", у разі якщо суд на підставі частини 3 статті 551 Цивільного кодексу України зменшує розмір неустойки, витрати позивача, пов'язані зі сплатою судового збору, відшкодовуються за рахунок відповідача у сумі, сплаченій позивачем за позовною вимогою, яка підлягала б задоволенню, якби зазначений розмір судом не було зменшено.

Відповідно до положень статті 214 Цивільного процесуального кодексу України, суд, під час ухвалення рішення вирішує, у тому числі, і питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Згідно вимог статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на юридичну допомогу, що були понесені позивачем та підтверджуються довоговом про надання юридичних послуг від 01 серпня 2018 року та актом-приймання-передачі наданих послуг від 09 вересня 2018 року до договору про надання юридичних послуг від 01 серпня 2018 року (а.с.37,38).

Відповідно до вимог статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір у розмірі 1762 грн. слід стягнути з відповідача на користь позивача.

На підставі вищенаведеного, керуючись статтями 2, 15, 525, 526, 530, 551, 611, 612, 625, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, керуючись статтями статтями 4, 13, 81, 137, 141, 258 - 259, 263 - 265, 273, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жительки с. Озерськ, вул. Центральна, 9, Дубровицького району Рівненської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Є ГРОШІ" (), що знаходиться за адресою: 49000, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 10-К, заборгованість за кредитним договором №-004520 від 17 травня 2018 року про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту у розмірі 11461,10 грн. (одинадцять тисяч чотириста шістдесят одна гривня 10 коп.), яка складається з: 3000 грн. (три тисячі гривень) - заборгованість за кредитом; 5461,10 грн. (п'ять тисяч чотириста шістдесят одна гривня 10 коп.) - заборгованість за процентами за користуванням кредитом; 3000 грн. (три тисячі гривень) - заборгованість за пенею.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жительки с. Озерськ, вул. Центральна, 9, Дубровицького району Рівненської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Є ГРОШІ" (), що знаходиться за адресою: 49000, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 10-К, судові витрати з оплати судового збору у розмірі 1762 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні).

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жительки с. Озерськ, вул. Центральна, 9, Дубровицького району Рівненської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Є ГРОШІ" (), що знаходиться за адресою: 49000, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 10-К, судові витрати за надані юридичні послуги у розмірі 1500 грн. (одна тисяча п'ятсот гривень).

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до підпункту 15.5) пункту 15 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повне рішення складено 22 лютого 2018 року.

Суддя: підпис.

З оригіналом згідно.

Суддя Дубровицького

районного суду ОСОБА_3