Ухвала

Іменем України

25 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 2-2011/2008

провадження № 61-15770ск19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Воробйової І. А., Черняк Ю. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 26 листопада 2018 року та постанову Львівського апеляційного суду від 04 червня 2019 року у справі за скаргою ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на постанову державного виконавця Залізничного відділу державної виконавчої служби м. Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області про закінчення виконавчого провадження та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до суду зі скаргою на постанову державного виконавця Залізничного відділу державної виконавчої служби м. Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області (далі - Залізничний ВДВС м. Львова) про закінчення виконавчого провадження та зобов`язання вчинити певні дії.

Скарга обґрунтована тим, що 01 жовтня 2018 року у телефонній розмові з працівниками Залізничного ВДВС м. Львова вони дізнались про виконавче провадження ВП № 35071911 та те, що 10 листопада 2017 року старшим державним виконавцем Залізничного ВДВС м. Львова Крилишиним Р. М. винесено постанову про закінчення вказаного виконавчого провадження.

Вказували, що державним виконавцем Залізничного ВДВС м. Львова Крилишиним Р. М. жодних дій по виконанню виконавчого провадження ВП № 35071911 від 21 березня 2014 року не проводилось.

Ураховуючи наведене, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 просили суд визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Крилишина Р. М. про закінчення виконавчого провадження від 10 листопада 2017 року; зобов`язати начальника Залізничного ВДВС Стасишин А. Р. вчинити дії щодо відновлення виконавчого провадження ВП № 35071911 по виконавчому листу № 2-2011/2008 від 10 липня 2009 року; зобов`язати старшого державного виконавця Залізничного ВДВС Крилишина Р. М., здійснити примусове виконання рішення Залізничного районного суду м. Львова від 26 грудня 2008 року у справі № 2-2011/2008.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 26 листопада 2018 року скаргу ОСОБА_2 , ОСОБА_3 задоволено частково.

Скасовано постанову державного виконавця Залізничного відділу державної виконавчої служби м. Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області про закінчення виконавчого провадження ВП № 35071911 від 10 листопада 2017 року.

У задоволенні вимог про зобов`язання вчинити дії щодо відновлення виконавчого провадження та дій щодо примусового виконання рішення суду відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного суду від 04 червня 2019 року апеляційну скаргу боржника ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 26 листопада 2018 року - без змін.

У серпні 2019 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 26 листопада 2018 року та постанову Львівського апеляційного суду від 04 червня 2019 року з пропуском строку на касаційне оскарження, оскільки згідно з поштовим штемпелем на конверті відправлена до Верховного Суду 19 серпня 2019 року.

Ухвалою судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 23 серпня 2019 року поновлено ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження судового рішення, а касаційну скаргу залишено без руху з наданням строку на усунення недоліків. Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.

У наданий суддею Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду строк заявник направила матеріали на усунення недоліків, зазначених в ухвалі Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 23 серпня 2019 року.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні скарги ОСОБА_2 , ОСОБА_3 відмовити.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Частиною першою статті 447 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутись до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до статті 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Задовольняючи частково скаргу стягувачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, виходив із того, що в оскаржуваній постанові про закінчення виконавчого провадження від 10 листопада 2017 року лише перелічені процесуальні дії державного виконавця, проте відсутні підстави та нормативне обґрунтування неможливості виконання рішення Залізничного районного суду м. Львова від 26 грудня 2008 року у справі № 2-2011/2008.

Суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що державним виконавцем не вжито передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів щодо примусового виконання рішення суду, необхідних виконавчих дій та заходів примусового виконання рішення суду.

Наведені у касаційній скарзі доводи були предметом дослідження у судах попередніх інстанцій із наданням відповідної правової оцінки, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд касаційної інстанції.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у справі з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо: правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

З огляду на зміст оскаржуваних судових рішень та касаційної скарги, вона є необґрунтованою, правильне застосовування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судового рішення, зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанції щодо їх оцінки, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою, п`ятою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 26 листопада 2018 року та постанову Львівського апеляційного суду від 04 червня 2019 року у справі за скаргою ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на постанову державного виконавця Залізничного відділу державної виконавчої служби м. Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області про закінчення виконавчого провадження та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Р. А. Лідовець

І. А. Воробйова

Ю. В. Черняк