ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/1253/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"15" січня 2019 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді - Заставенко М.О.,
за участю секретаря судового засідання - Долі М.А.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_2 про відшкодування в порядку регресу витрат пов'язаних з виплатою страхового відшкодування,
30.10.2018 року позивач звернувся в Дарницький районний суд м. Києва з позовом у якому просить стягнути з ОСОБА_2 завдану шкоду в порядку регресу у сумі 50 000 грн. та судовий збір.
Позовні вимоги мотивує тим, що 07.11.2015 року в м. Києві на вул. Саперно-Слобідській, заїзд на вул. Кіквідзе відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки "Пежо", державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2, та автомобіля марки "Тойота", державний номерний знак НОМЕР_2, який у свою чергу здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_3, який був припаркований та власником якого є ОСОБА_3 В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілям було завдано механічних пошкоджень.
Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 24.02.2016 року ОСОБА_2 визнано винним у настанні вказаної ДТП.
На момент дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 не мав чинного договору страхування цивільно-правової відповідальності, тому потерпіла особа звернулася до МТСБУ із заявою про виплату страхового відшкодування.
На підставі звіту № 4933/4 від 23.02.2016 року про визначення вартості матеріального збитку, був складений наказ № 3566 від 11.05.2016 року про виплату страхового відшкодування потерпілій особі.
13.05.2016 року МТСБУ здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 50 000 грн. на користь власника пошкодженого автомобіля.
Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 12.11.2018 року було відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в судове засідання.
В судове засідання представник позивача не з'явився, до суду подав заяву в якій просить провести розгляд справи без його участі, зазначив, що позовні вимоги підтримує та проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за адресою реєстрації проживання, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав.
З урахуванням вищевикладеного судом ухвалено розглядати справу на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення у відповідності до вимог ст. ст. 280-282 ЦПК України.
Вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що 07.11.2015 року о 11 год. 20 хв. ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Пежо», державний номерний знак НОМЕР_1, на вул. Саперно-Слобідській заїзд на вул. Кіквідзе в м. Києві, не врахував дорожньої обставновки змінюючи напрямок руху не переконався в безпеці при перестроюванні не надав автомобілю "Тойота", державний номерний знак НОМЕР_2, який рухався попутному напрямку по тій смузі на яку він мав намір перестроїтися, внаслідок чого здійснив зіткнення з вказаним автомобілем "Тойота", який в свою чергу здійснив зіткнення з автомобілем "Geely", державний номерний знак НОМЕР_4, який належить ОСОБА_3, та був припаркований, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів, чим порушив п. 2.3 (б), 10.1, 10.3 ПДР та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП.
Вина відповідача у скоєнні вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди підтверджується постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 24.02.2016 року у справі № 752/347/16-п (а. с. 7).
Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов'язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
З матеріалів справи убачається, що на дату скоєння ДТП відповідач не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а. с. 31).
Відповідно до Звіту № 4933/4 про визначення вартості матеріального збитку, складеного оцінювачем ФОП ОСОБА_4, матеріальний збиток завданий власникові автомобіля "Geely", державний номерний знак НОМЕР_4, в результаті його пошкодження у ДТП складає 105 631,65 грн. (а. с. 11-12).
Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі.
Вбачається, що 26.11.2015 року власник транспортного засобу "Geely", державний номерний знак НОМЕР_4, ОСОБА_3 звернувся до МТСБУ із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 28).
З матеріалів справи вбачається, що договірних зобов'язань між МТСБУ, потерпілою особою та відповідачем не виникало.
Нормами ст. 11 ЦК України, передбачено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства.
Таким актом є Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який містить спеціальні норми щодо регулювання спірних правовідносин.
Відповідно до п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
Згідно ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров'ю та майну третіх осіб під час ДТП.
Судом встановлено, що у зв'язку з настанням події, передбаченої п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ 13.05.2016 року здійснило виплату відшкодування власнику пошкодженого транспортного засобу "Geely", державний номерний знак НОМЕР_4, ОСОБА_3 в розмірі 50 000 грн., що підтверджується копією платіжного доручення №3566рв від 13.05.2016 року (а.с. 30).
Отже, МТСБУ виконало покладений на нього Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язок по відшкодуванню шкоди заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
Ст. 1191 ЦК України та п. 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.
Згідно вимог ч. ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У спростування зазначеного будь яких доказів відповідачем суду надано не було.
З огляду на наведене вище, суд приходить до висновку, що позивач довів ті обставини на які посилався, як на підставу своїх позовних вимог, а тому позов підлягає задоволенню.
Відповідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 1 762 грн. 00 коп.
Керуючись ст. ст. 22, 29, 34, 36, 38, 39, 40, 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 11, 16, 1166, 1187, 1191 ЦК України, ст. ст. 10, 12, 19, 81, 82, 141, 223, 263-265, 274-283 ЦПК України, суд
Позовну заяву Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_2 про відшкодування в порядку регресу витрат пов'язаних з виплатою страхового відшкодування - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України витрати, пов'язані з виплатою страхового відшкодування у розмірі 50 000 грн. 00 коп. та судовий збір в сумі 1 762 грн., а всього суму 51 762 грн.
Відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1.
На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: Заставенко М.О.