УХВАЛА

28 січня 2019 року

м. Київ

справа № 182/7360/17

провадження № 61-1608ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Червинської М. Є. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 14 листопада 2018 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 21 грудня 2018 року за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 30 грудня 2015 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ :

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 14 листопада 2018 року, залишеною без змін постановою Миколаївського апеляційного суду від21 грудня 2018 року, в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 30 грудня 2015 року за нововиявленими обставинами відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постанову апеляційного суду, і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Перелік ухвал, які можуть бути оскаржені окремо від рішення суду в апеляційному порядку, визначено у частині першій статті 353 ЦПК України.

Пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити у касаційному ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6-8, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Таким чином, оскарження ухвал про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, після їх перегляду в апеляційному порядку, у статті 389 ЦПК України, яка є спеціальною нормою процесуального права, що регламентує право касаційного оскарження судових рішень у касаційному порядку, не передбачено.

Пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України встановлено, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи, що відповідно до частини першої статті 353, пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України ухвала Заводського районного суду м. Миколаєва від 14 листопада 2018 року та постанова Миколаївського апеляційного суду від 21 грудня 2018 року не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження слід відмовити з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України.

Керуючись пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 14 листопада 2018 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 21 грудня 2018 року за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 30 грудня 2015 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Копію ухвали разом із доданими до касаційної скарги матеріалами направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М. Є. Червинська