Р І Ш Е Н Н Я
іменем України
(заочне)

Справа №377/930/18

Провадження №2/377/47/19

21 лютого 2019 року Славутицький міський суд Київської області у складі: головуючої - судді Теремецької Н.Ф., за участю секретаря судового засідання Прядко Н.М., за відсутності учасників справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Славутичі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Вольф Тетяна Леонідівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

УСТАНОВИВ:

19 грудня 2018 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивач просить визнати виконавчий напис, вчинений 27.06.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., зареєстрований в реєстрі за № 5693, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Перший український міжнародний банк» заборгованості у розмірі 23962,50 гривень таким, що не підлягає виконанню, а також стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по оплаті судового забору в сумі 1057,20 гривень.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 09.08.2018 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Вольф Т.Л. на підставі виконавчого напису № 5693 від 27.06.2018 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 56937806, яку позивачем отримано не було. Позивач дізнався про наявність виконавчого провадження тільки вже з постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, що винесена приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Вольф Т.Л. у виконавчому провадженні № 56937806, та яка була направлена за місцем роботи позивача. На підставі вказаної постанови щомісячно утримується заборгованість із заробітної плати позивача, починаючи з вересня 2018 року. Заборгованість по даному виконавчому напису є спірною, оскільки позивач будь-яких договорів з ПАТ «Перший український міжнародний банк» не підписував, та повідомлення про наявну заборгованість від ПАТ «Перший український міжнародний банк» не отримував. Проте, даний виконавчий напис вчинений всупереч вимогам ст. 88 Закону України «Про нотаріат», оскільки з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років, а будь-які письмові угоди, на яких міститься підпис позивача про збільшення строку позовної давності, відсутні. В порушення п. 2.3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України позивач будь-якої вимоги про усунення порушень по кредитному договору від ПАТ «ПУМБ» не менше, як за 30 днів до вчинення виконавчого напису, про порушення кредитних зобов`язань не отримував, чим відповідач позбавив позивача права оскаржити вимоги у судовому порядку або надати письмові заперечення. Крім того, постановою Київського апеляційного адміністративного суду у справі № 826/20084/14 від 22.02.2017 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, визнано незаконною та нечинною постанову КМУ № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29 червня 1999 року № 1172, на який послалася приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу у виконавчому написі від 27.06. 2018 року.

Ухвалою від 21 грудня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою від 21 грудня 2018 року зупинено стягнення у виконавчому провадженні № 56937806, відкритому приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Вольф Т.Л. на підставі оскаржуваного позивачем виконавчого напису № 5693, виданого 27.06.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., згідно якого боржник ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; стягувач ПАТ «Перший Український міжнародний банк», , адреса: м. Київ, вул. Андріївська, 4.

Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, до канцелярії суду подав заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідач свого представника повторно в судове засідання не направив, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Відзив до суду не подав, заяву про розгляд справи за відсутності його представника не надіслав.

Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Вольф Т.Л., третя особа у справі, в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила.

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., третя особа у справі, в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Надіслала до суда заяву, в якій просила проводити судовий розгляд справи за її відсутності.

За наявності умов, передбачених ст. ст. 280-282 ЦПК України, відповідно до ухвали суду від 21 лютого 2019 року суд ухвалив заочне рішення у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що 27 червня 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною, на підставі ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та п. 2 Переліку, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, було вчинено виконавчий напис № 5693, за яким запропоновано звернути стягнення з громадянина України ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: місто Славутич, місце роботи: військова частина НОМЕР_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_3 , виданий 29.01.2003 року Славутицьким МВ ГУМВС України в Київській області, який є боржником за кредитним договором № 4543 від 18.02.2012 року, укладеним ним із АТ «Банк Ренесанс Капітал», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є Публічне акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк», ідентифікаційний код юридичної особи 14282829, місцезнаходження: 04070, м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4, п/р НОМЕР_4 , МФО 334851, заборгованість за кредитним договором № 4543 від 18.02.2012 року. Строк платежу за кредитним договором № 4543 від 18.02.2012 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Сума заборгованості за період з 22 червня 2017 року по 22 червня 2018 року складає 23962,50 гривень, в тому числі: 13000 гривень прострочена заборгованість за сумою кредиту; 10577,84 гривень прострочена заборгованість за процентами; 384,66 гривень строкова заборгованість за процентами.

09 серпня 2018 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києві Вольф Т.Л., на підставі вказаного виконавчого напису, було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за № 56937806.

Про наявність вказаного виконавчого напису позивачу стало відомо з постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, яка була винесена приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Вольф Т.Л. від 15.08.2018 року та направлена по місцю роботи позивача, після чого він звернувся з позовом до суду про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Вирішуючи спір згідно встановлених обставин справи та відповідних їм правовідносин, суд виходить з наступного.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною другою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадах.

При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з частиною першої ст. 1 ЗУ «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерстваюстиції України22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерствіюстиції України22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі Порядку вчинення нотаріальних дій, Порядок).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»).

Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Проте, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не потрібно обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі необхідно перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі № 6-887цс17.

В обґрунтування позову позивач послався на те, що приватний нотаріус при вчиненні виконавчого напису не перевірив наявність доказів належного направлення та отримання ним письмової вимоги про усунення порушень, що призвело до порушення процедури вчинення напису, передбаченої пунктом 2.3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій. В порушення ст. 87 Закону України «Про нотаріат», підпунктів 3.1, 3.4 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, нотаріус вчинив виконавчий напис, хоча з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років, а будь-які письмові угоди про збільшення строку позовної давності, відсутні. Заборгованість, зазначена у виконавчому написі, на момент його вчинення була спірною.

Як вбачається з копії заяви представника ПАТ «ПУМБ» про вчинення виконавчого напису, поданої приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., до заяви про вчинення виконавчого напису були додані наступні документи: оригінал кредитного договору пропозиції укласти договір карткового рахунку та договір страхування (оферти) № 4543 від 18.02.2012 року; засвідчена виписка з рахунку ОСОБА_1 із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості за кредитним договором № 4543, документи стягувача та представника стягувача за довіреністю, зокрема, копія Статуту ПАТ «Перший український міжнародний банк», письмова вимога від 13.04.2018 року, адресована ОСОБА_1 , про погашення заборгованості по кредитному договору в загальному розмірі 23180,36 гривень в строк до 20.04.2018 року.

Згідно пропозиції укласти договір карткового рахунку та договір страхування (оферти) № 4543 від 18.02.2012 року, ОСОБА_1 пропонує АТ «Банк Ренесанс Капітал», який діє як від власного імені, так і від імені та в інтересах ПрАТ «Ренесанс Життя» на підставі агентського договору, на умовах, зазначених в цій пропозиції, загальних умовах відкриття та обслуговування карткового рахунку і договору страхування та чинних правилах добровільного страхування, які є невід`ємною частиною цієї пропозиції, укласти з ним договір страхування й договір карткового рахунку, в рамках яких: відкрити картковий рахунок на його ім`я; випустити на його ім`я платіжну картку міжнародної платіжної системи Master Card; встановити йому ліміт овердрафту (кредитування) за рахунком на умовах, визначених в цій пропозиції; оформити страхування його майнових інтересів, пов`язаних з його життям, здоров`ям та працездатністю, як це зазначено у відповідній заяві. Згідно п. 1 даної пропозиції, ОСОБА_1 , з огляду на його фінансовий стан та кредитну історію, просить банк встановити в момент укладення або протягом дії договору рахунку ліміт овердрафту та строк користування овердрафтом в межах максимально погодженої суми, яка не перевищує 50000 гривень.

Пропозиція укласти договір карткового рахунку та договір страхування (оферти) № 4543 від 18.02.2012 року містить наступні умови: розмір комісії за обслуговування овердрафту 2 %; процентна ставка за користування овердрафтом 0,0001 % річних при здійсненні розрахункових операцій в торгівельно-сервісній мережі за рахунок коштів овердрафту (в межах ліміту) і 36 % річних при здійсненні інших дебетових операцій по рахунку за рахунок коштів овердрафту (в межах ліміту); строк користування овердрафтом 24 місяці.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Як вказано у виписці з рахунку ОСОБА_2 , прострочена сума заборгованості за кредитом становить 13000 гривень, прострочена заборгованість за процентами становить 10577,84 гривень, строкова заборгованість за процентами становить 384,66 гривень. Вищезазначена сума заборгованості вказана станом на 22 червня 2018 року.

Проте, виписка з рахунку ОСОБА_1 не містить даних про те, який розмір грошових коштів було надано позивачу, за якою процентною ставкою нараховувалися відсотки, оскільки Пропозиція укласти договір карткового рахунку та договір страхування (оферти) № 4543 від 18.02.2012 року містить два розмірі процентної ставки: процентна ставка за користування овердрафтом 0,0001 % річних при здійсненні розрахункових операцій в торгівельно-сервісній мережі за рахунок коштів овердрафту (в межах ліміту) і 36 % річних при здійсненні інших дебетових операцій по рахунку за рахунок коштів овердрафту (в межах ліміту). Також у даній виписці не зазначено, за який період нараховані проценти, адже в Пропозиції укласти договір карткового рахунку та договір страхування (оферти) № 4543 від 18.02.2012 року вказано, що строк користування овердрафтом 24 місяці.

Згідно висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 К України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Враховуючи, що строк користування овердрафту закінчився 18.02.2014 року, то у відповідача відсутні підстави для нарахування відсотків після 18.02.2014 року на умовах, визначених в Пропозиції укласти договір карткового рахунку та договір страхування (оферти) № 4543 від 18.02.2012 року.

Таким чином, у виписці з рахунку ОСОБА_2 відсутня достатня і безспірна інформація щодо строку прострочення та періоду, за який виникла заборгованість, а також інформація яка б встановлювала, що заборгованість, яку пропонується стягнути з позичальника, виникла виключно в межах строку позовної давності.

Виходячи з викладеного, суд погоджується з доводами позивача, наведеними в позовній заяві про те, що заборгованість, яка запропонована приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. до стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Перший український міжнародний банк», не є безспірною. Подані документи ПАТ «Перший український міжнародний банк» до нотаріуса не підтверджують безспірність заборгованості, і з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років.

Крім того, постановою Київського апеляційного адміністративного суду у справі № 826/20084/14 від 22.02.2017 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, на який послалася приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. у виконавчому написі від 27 червня 2018 року.

Вказані обставини є підставою для визнання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Наталії Станіславівни, зареєстрованого в реєстрі за № 5693 від 27.06.2018 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» заборгованості за кредитним договором № 4543 від 18.02.2012 року в сумі 23962,50 гривень, таким, що не підлягає виконанню.

Проте, не ґрунтуються на матеріалах справи доводи позивача про те, що між позивачем і відповідачем відсутні кредитні відносини, виходячи з такого.

Згідно Пропозиції укласти договір карткового рахунку та договір страхування (оферти) № 4543 від 18.02.2012 року, ОСОБА_1 пропонує АТ «Банк Ренесанс Капітал», який діє як від власного імені, так і від імені та в інтересах ПрАТ «Ренесанс Життя» укласти договір карткового рахунку та договір страхування (оферти).

Як вбачається із Статуту ПАТ «ПУМБ», затвердженого позачерговими загальними зборами акціонерів від 17.11.2016 року, Публічне акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк» є правонаступником всіх прав та обов`язків ПАТ «Ренесанс Капітал» в результаті реорганізації АТ «Банк Ренесанс Капітал» шляхом приєднання до Банку згідно рішення загальних зборів акціонерів Банку та згідно рішення єдиного акціонера АТ «Банк Ренесанс Капітал».

З урахуванням наведеного, Публічне акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк» є правонаступником всіх прав та обов`язків ПАТ «Ренесанс Капітал» в результаті реорганізації АТ «Банк Ренесанс Капітал», з яким у позивача було укладено кредитний договір, тому до ПАТ «ПУМБ» перейшло право вимоги за вказаним кредитним договором.

Згідно з положеннями ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Наталії Станіславівни, зареєстрований в реєстрі за № 5693 від 27.06.2018 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» заборгованості за кредитним договором № 4543 від 18.02.2012 року в сумі 23962,50 гривень, слід визнати таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору, сплаченого позивачем за подання позову до суду та заяви про забезпечення позову, в сумі 1057 гривень 20 копійок.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 258, 263-265, 280-281 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Наталії Станіславівни, вчинений 27 червня 2018 року, зареєстрований в реєстрі за № 5693, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» заборгованості за кредитним договором № 4543 від 18.02.2012 року в сумі 23962,50 гривень.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Перший український міжнародний банк», , юридична адреса: 04070, м. Київ, вул. Андріївська, 4, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , судовий збір в сумі 1057 гривень 20 копійок.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається через Славутицький міський суд Київської області до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач Публічне акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк», , юридична адреса: м. Київ, вул. Андріївська, 4.

Третя особа приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Вольф Тетяна Леонідівна, адреса місця знаходження: м. Київ, вул. Юрія Поправки, 6, оф. 15.

Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, адреса місця знаходження: АДРЕСА_3 .

Повне заочне рішення складено 21 лютого 2019 року.

Суддя Н. Ф. Теремецька