Справа № 383/823/19
Номер провадження 2/383/338/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2019 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді - Бондаренко В.В.,

за участю:

секретаря судового засідання - Могиленко В.М.,

позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в місті Бобринець Кіровоградської області в залі судових засідань Бобринецького районного суду Кіровоградської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна, що знаходиться по АДРЕСА_1 , укладений 12.12.2015 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 дійсним та визнання за ОСОБА_1 права власності на житловий будинок, що знаходиться по АДРЕСА_1 . Позов обґрунтовує тим, що 12 грудня 2015 року між ним та ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, що знаходиться в АДРЕСА_1 . Зазначене нерухоме майно належало померлій ОСОБА_3 , яка є сестрою ОСОБА_2 Відповідач продала спірний будинок позивачу, однак нотаріально посвідчений договір не складався і угода ніде не реєструвалася, оскільки на момент укладення договору угоди відповідач не мала правовстановлюючих документів, так як не оформила спадщину. На підтвердження укладення договору купівлі-продажу відповідач 12.11.2015 року написала розписку про отримання від позивача коштів в сумі 5000 грн. в рахунок продажу будинку по АДРЕСА_1 , та передала ключі від будинку, а він їх прийняв. Він неодноразово звертався до відповідача з метою нотаріального посвідчення договору, але ОСОБА_2 ухилялась від виконання своєї обіцянки, а потім взагалі відмовилась через незадовільний стан свого здоров`я, небажання відлучатись з дому та відсутність коштів на оформлення спадщини. Через відповідача не може здійснити реєстрацію права власності на нерухоме майно, які набув на підставі договору купівлі-продажу. Письмова форма та нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу не дотримані. На підтвердження укладення договору повністю розрахувався з відповідачем, передавши відповідачу 5000 грн., а відповідач передала йому ключі від будинку, тобто домовились про всі істотні умови договору, вчинили взаємні дії для настання юридично значимих наслідків та у повному обсязі виконали умови договору купівлі-продажу. Посилаючись на те, що договір купівлі-продажу нерухомого майна укладений в усній формі і одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, шляхом прийняття виконання, а саме відповідач передала позивачу нерухоме майно, а позивач в свою чергу, повністю розрахувався з відповідачем обумовленою сумою та прийняв нерухоме майно, але нотаріальне засвідчення договору не відбулось в зв`язку з ухиленням відповідача від нотаріального посвідчення, просив позов задовольнити.

Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 19.07.2019 року позовну заяву залишено без руху (а.с.17-18).

Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 26.07.2019 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено у справі підготовче судове засідання (а.с.24-25).

Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 13.08.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.36).

Позивач в судовому засіданні позов підтримав з підстав, вказаних в позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи вважається повідомленою належним чином (а.с.40).

Суд, заслухавши пояснення позивача та дослідивши письмові докази прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч.ч.1, 5 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 658 ЦК України, право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару. Якщо продавець товару не є його власником, покупець набуває право власності лише у випадку, якщо власник не має права вимагати його повернення.

За правилами ст. 317 ЦК України права володіння, користування та розпоряджання своїм майном належать власникові.

Судом встановлено, що будь-які правовстановлюючі документи на будинок відсутні.

Згідно копії розписки ОСОБА_2 від 12.11.2015 року, остання продає будинок покійної сестри ОСОБА_3 по АДРЕСА_1 ОСОБА_1 за 5000 грн. (а.с.5).

Отже, оскільки за розпискою відповідач не являється власником вказаного будинку, а отже не може бути стороною спірного договору купівлі-продажу вказаного будинку, який останньому не належить. Також суду не надано будь-яких доказів наявності у відповідача повноважень на відчуження вказаного будинку від імені та в інтересах його власника. Вказана обставина є підставою для відмови в задоволенні позову.

Також, укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна шляхом складення продавцем розписки параграфом 1 глави 54 Цивільного кодексу України не передбачено. Вказана розписка ОСОБА_2 про продаж будинку, що належить іншій особі, не є укладенням договору в простій письмовій формі, не містить всіх істотних умов договору купівлі-продажу, зокрема умов про передачу чи зобов`язання продавця передати майно у власність покупця, та приймання чи зобов`язання прийняти покупцем майно та сплатити за нього певну грошову суму.

Крім того, зі змісту ст.ст. 317, 655, 656 ЦК України вбачається, що продавцем майна може бути лише його власник, однак матеріали справи не містять будь-яких доказів перебування будинку у власності ОСОБА_2 . Натомість зі змісту розписки вбачається, що будинок належить не ОСОБА_2 , а її покійній сестрі ОСОБА_3 , що також свідчить про те, що спірний договір купівлі-продажу будинку не є укладеним і не створює прав та обов`язків для сторін.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 203 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається (ч.2 ст. 220 ЦК України).

Згідно ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Отже, недодержання простої письмової форми угоди, що вимагається законом, не дає право суду визнавати право власності та таку угоду дійсною у зв`язку з фактичним виконанням сторонами умов угоди.

Відповідно до ч.1 ст. 220 ЦК України, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Згідно ч.3 ст. 640 ЦК України, договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення.

Згідно ч.1 ст. 210 ЦК України, правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

Таким чином, виходячи з цих положень закону, норма ч. 2 ст. 220 ЦК України не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до статей 210 та 640 ЦК України пов`язується з державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обов`язків для сторін.

Разом з тим, оскільки спірний договір не був укладений тобто не вчинено, похідна вимога про визнання права власності на будинок задоволенню також не підлягає.

Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов є необґрунтованим, безпідставним та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 13, 76-81, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 203, 210, 220, 317, 640, 655, 657, 658 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_1 у задоволенні позову до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно - відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Кропивницького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п. 15.5) п.15 ч.1 Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди (Бобринецький районний суд Кіровоградської області).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації АДРЕСА_4 .

Повне судове рішення складено 30.09.2019 року.

Суддя В.В. Бондаренко