Житомирський апеляційний суд
Справа №2-4309/12 Головуючий у 1-й інст. Слюсарчук Н. Ф.
Категорія 61 Доповідач Трояновська Г. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2019 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Трояновської Г.С.

суддів Миніч Т.І., Павицької Т.М.

з участю секретаря судового засідання Кучерявого О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу №2-4309 за поданням Богунського відділу державної виконавчої служби м. Житомира Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - Янчука Максима ОСОБА_2 на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 05 жовтня 2018 року, постановлену під головуванням судді Слюсарчук Н.Ф. у м. Житомирі,

в с т а н о в и в :

У вересні 2018 року Богунський ВДВС м. Житомир ГТУЮ в Житомирській області звернувся до суду із поданням, в якому просив тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 до виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням. В обґрунтування подання державний виконавець зазначив, що на виконанні у Богунському відділі державної виконавчої служби м. Житомира Головного територіального управління юстиції у Житомирській області знаходиться виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-4309/12 виданого 22.05.2013 Богунським районним судом м. Житомира про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 заборгованості в сумі 2 790 445 (два мільйони сімсот дев`яносто тисяч чотириста сорок п`ять) гривень 00 копійок, 1560 (одна тисяча п`ятсот шістдесят) гривень 26 копійок судового збору та 120 (сто двадцять) гривень 00 копійок витрат за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Вказав, що під час здійснення виконавчих дій було здійснено ряд запитів з метою виявлення доходів та майна у боржника, проте згідно отриманих відомостей встановлено, що останній не має ні доходів, ні майна. Зазначив, що 22.05.2018 державним виконавцем здійснено вихід за адресою, вказаною у виконавчому документі ( АДРЕСА_1 ), проте двері ніхто не відчинив. Посилаючись на те, що рішення суду не виконано, а ОСОБА_1 ухиляється від його виконання та не вживає для цього будь-яких заходів за рахунок належного йому майна і доходів та має паспорт для виїзду за кордон ER № НОМЕР_1 від 19.05.2014, НОМЕР_2 від 30.05.2008, державний виконавець просив тимчасово обмежити його у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 05 жовтня 2018 року подання задоволено. Тимчасово обмежено у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 ), що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до виконання своїх зобов`язань, покладених на нього рішенням суду, згідно виконавчого листа № 2-4309/12, виданого 22.05.2013 року Богунським районним судом м. Житомира.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати. Зазначає, що звертаючись до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон, державний виконавець не надав доказів ухилення боржника від виконання виконавчого документа.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 заперечує проти доводів апеляційної скарги та просить залишити її без задоволення, а судове рішення суду першої інстанції без змін. Зазначає, що ОСОБА_1 достеменно відомо про судове рішення, яке перебуває на виконанні, оскільки він брав безпосередню участь у судових засіданнях в суді першої інстанції, оскаржував його в апеляційному та касаційному порядку. Однак ОСОБА_1 ухиляється від виконання судового рішення. Вказує, що місце реєстрації боржника не змінилося, на його адресу державним виконавцем неодноразово здійснювалися виклики та вихід з метою опису майна, про що надані відповідні докази. Також наголошує на тому, що у ОСОБА_1 є кошти, оскільки він періодично з сім`єю виїжджає за кордон на відпочинок, про що сам зазначає у своїй апеляційній скарзі, проте рішення суду свідомо не бажає виконувати.

Від Богунського ВДВС міста Житомир ГТУЮ в Житомирській області надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності його представника.

В суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 ОСОБА_4 доводи апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити, надав пояснення аналогічні, викладеному в ній.

Представник ОСОБА_3 ОСОБА_5 проти доводів апеляційної скарги заперечив, надав пояснення аналогічні викладеному у відзиві на апеляційну скаргу.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 367 ЦПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Пунктом 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Випадки тимчасових обмежень права громадян України на виїзд за кордон та підстави для застосування таких обмежень визначені в статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», згідно якої громадянину України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів;

Такі обмеження права громадян України на виїзд за кордон у конкретно визначених законом випадках мають тимчасовий характер і зумовлені необхідністю забезпечення захисту прав і законних інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

На стадії виконання судового рішення обмеження права особи на виїзд за кордон здійснюється в порядку, передбаченому ст. 441 ЦПК України.

Згідно ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця. Суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Застосування тимчасового обмеження права особи на виїзд за межі України (за кордон) слід вважати доцільним у випадках, коли особа ухиляється від виконання зобов`язання, покладеного на неї рішенням суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Подання державного виконавця повинно бути обґрунтованим, тобто містити зазначення обставин, що підтверджують необхідність обмежити право особи на виїзд за межі України.

У разі розгляду заяви про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України відповідно до ст. 441 ЦПК України доказуванню підлягають факти ухилення боржника від виконання рішення суду, можливість виїзду за межі України з метою ухилення від виконання рішення суду, в тому числі, наявність закордонного паспорта громадянина України, вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішення суду відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" тощо.

Отже, тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України це певного виду санкція, яка може застосовуватися у зв`язку з ухиленням особи від виконання зобов`язання, зокрема виконання судового рішення та носить тимчасовий характер.

Із матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 22.05.2013 стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 заборгованість в сумі 2 790 445, 00 грн, 1 560, 26 грн судового збору та 120, 00грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи (а.с. 239-240 том 1).

Із 13.09.2016 на виконанні у Богунському відділі державної виконавчої служби м. Житомира Головного територіального управління юстиції у Житомирській області знаходиться виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-4309/12, виданого 22.05.2013 Богунським районним судом м. Житомира, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 заборгованості в сумі 2 790 445 (два мільйони сімсот дев`яносто тисяч чотириста сорок п`ять) гривень 00 копійок, 1560 (одна тисяча п`ятсот шістдесят) гривень 26 копійок судового збору та 120 (сто двадцять) гривень 00 копійок витрат за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи (а.с.71 зворот том 2).

Звертаючись до суду з поданням державний виконавець зазначив, що ним здійснено ряд заходів щодо перевірки майнового стану боржника. Боржник рішення суду не виконав, заборгованість не погасив, ухиляється від виконання та не вживає заходів щодо виконання рішення суду за рахунок належного йому майна та доходів.

Задовольняючи подання державного виконавця, суд першої інстанції виходив із того, що борг боржником не сплачено, а дії ОСОБА_1 підтверджують факт ухилення боржника від виконання рішення суду.

Колегія суддів погоджується із такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Під час здійснення примусового виконання зазначеного вище виконавчого документа державним виконавцем було здійснено виклики державного виконавця 12.05.2017, 14.06.2017, 09.10.2017 із зобов`язанням ОСОБА_1 сплатити борг за виконавчим документом або надати підтверджуючі документи про сплати. Окрім того зобов`язано надати пояснення за фактом невиконання вимог виконавчого документа, а також повідомити про заходи, які вживаються з метою його виконання; достовірні відомості про доходи та місце роботи; відомості про майно; копії паспорта громадянина України та паспорта громадянина України для виїзду за кордон; довідку про склад сім`ї; документи про зареєстрованих осіб в житлових будинках, квартирах, що належать на праві приватної та/або спільної власності (а.с. 65-70 том 2).

Окрім того, 22.05.2018 державним виконавцем ОСОБА_6 Н.В ОСОБА_7 здійснено вихід за адресою АДРЕСА_1 , однак двері ніхто не відчинив, про що свідчить відповідний акт (а.с. 64 том 2).

Водночас, за повідомленням Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області №16/574 від 26.05.2017 гр. ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , має паспорт для виїзду за кордон ER № НОМЕР_1 від 19.05.2014 року, НОМЕР_2 від 30.05.2008 (а.с. 60 том 2).

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що державним виконавцем вживаються всі передбачені законом заходи, спрямовані на примусове виконання рішень. Однак, не дивлячись на вжиті заходи, рішення суду до теперішнього часу не виконується, а боржник ухиляється від його виконання.

Доводи апеляційної скарги представника ОСОБА_1 про те, що державний виконавець не надав доказів ухилення боржника від виконання виконавчого листа не заслуговують на увагу, оскільки ОСОБА_1 знав про рішення Богунського районного суду м. Житомира від 22.05.2013, брав участь у судових засіданнях, оскаржував його до вищих інстанцій, що свідчить про його обізнаність щодо наявності зобов`язання про погашення боргу перед ОСОБА_3 . Водночас із часу набрання вказаним рішенням суду законної сили не вчиняв будь-яких дій щодо погашення заборгованості. Вказане підтверджується матеріалами справи (а.с. 230-240, 278-281 том 1).

З огляду на наведене, в діях ОСОБА_1 вбачається винна бездіяльність щодо виконання судового рішення, а державним виконавцем здійснено ряд виконавчих дій, передбачених законом, що є підставою для звернення до суду в розумінні ст. 441 ЦПК України.

Виходячи із наведеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена із дотриманням норм чинного матеріального та процесуального законодавства, а тому підстав для її скасування немає.

Керуючись ст. 268, 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 390, 391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 05 жовтня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Повний текст постанови складено 26.09.2019.

Головуючий Судді