Дата документу 19.02.2019 Справа № 318/2747/15-ц
Запорізький Апеляційний Суд
Єдиний унікальний номер 318/2774/15 Головуючий у 1-й інстанції Петров В.В.
Номер провадження 22-ц/807/308/19 Суддя-доповідач Поляков О.З.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого Полякова О.З.,

суддів: Крилової О.В.,

Кухаря С.В.,

при секретарі Камаловій В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі адвоката Гальки Назара Олександровича на рішення Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 26 квітня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до районного відділу освіти, молоді і спорту Кам'янсько-Дніпровської районної державної адміністрації, Кам'янсько-Дніпровської районної державної адміністрації про визнання наказу протиправним, стягнення вихідної допомоги та стягнення заробітку за час затримки у розрахунку,-

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2015 року ОСОБА_3 звернулась до суду з вищевказаним позовом, який в ході розгляду справи неодноразово змінювала, доповнювала і уточнювала. Зазначала, що з вересня 2009 року працювала вихователем у дошкільному навчальному закладі ясла-садок №5 «Топольок». Наказом начальника відділу освіти, молоді і спорту Кам'янсько-Дніпровської райдержадміністрації № 306-к від 31 грудня 2014 року її звільнено з роботи за п.1 ст.40 КЗпП України у зв'язку з реорганізацією дитячого закладу - передачею з балансу райдержадміністрації на баланс міської ради. Проте, наказом №023-к від 19 лютого 2015 року вказаний наказ про звільнення визнано таким, що втратив чинність, її поновлено на роботі з 31 грудня 2014 року. На порушення вимог трудового законодавства в день звільнення з нею не був проведений остаточний розрахунок, не виплачена вихідна допомога. Неправомірними діями відповідачів їй завдано також і моральну шкоду. Посилаючись на вказані обставини, просила суд: стягнути з відділу освіти, молоді та спорту Кам'янсько-Дніпровської райдержадміністрації індексацію заробітної плати за 2014 рік у сумі 1049,91 грн., визнати протиправним та скасувати п.1.3 Наказу за №040 від 16 лютого 2015р. «Про приведення у відповідність до законодавства трудових відносин з працівниками дошкільних закладів» відділу освіти, молоді і спорту Кам'янсько-Дніпровської районної державної адміністрації Запорізької області; визнати протиправним та скасувати наказ за №023-к від 19 лютого 2015р. «Про визнання таким що втратив чинність наказ про звільнення працівників» відділу освіти, молоді та спорту Кам'янсько-Дніпровської районної державної адміністрації Запорізької області; стягнути з обох відповідачів невиплачену вихідну допомогу у сумі 2 565,80 грн., середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні за 812 робочих днів у сумі 123 018 грн.; моральну шкоду у розмір 10 000 грн.; а також відшкодувати витрати на правничу допомогу.

Рішенням Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 26 квітня 2018 року у задоволені позову ОСОБА_3 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що при передачі дошкільного навчального закладу з балансу районного відділу освіти на баланс міської ради трудові права ОСОБА_3 не були порушені, її умови праці не змінювалися, позивач фактично залишилася працювати на тій же посаді в тому самому дитячому садочку. Оскільки трудовий договір з ОСОБА_3 був поновлений, а наказ про її звільнення визнано не чинним, підстави для нарахування і виплати вихідної допомоги були відсутні. Індексація заробітної плати за 2014-2015 роки була виплачена своєчасно, що встановлено іншим судовим рішенням.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням ОСОБА_3 в особі адвоката Гальки Н.О. подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі про скасування судового рішення і ухвалення нового про задоволення позову ОСОБА_3 зазначає, що судом першої інстанції порушені норми матеріального права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Вважає, що наказ районного відділу освіти від 19 лютого 2015 року «Про визнання таким, що втратив чинність наказ про звільнення працівників», яким її фактично поновлено на роботі, не відповідає вимогам трудового законодавства і Закону України «Про міські державні адміністрації». На думку позивача, поза увагою суду першої інстанції залишилася та обставина, що відповідачі не здійснили виплату індексації заробітної плати за травень-грудень 2014 року в загальній сумі 1086, 45 грн., не виплатили вихідну допомогу у зв'язку із її звільненням за п.1 ст. 40 КЗпП у розмірі 2 565, 80 грн., тому на підставі ст.117 КЗпП України вони мали сплатити їй середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні за 812 днів у загальній сумі 123 018 грн., відшкодувати моральну шкоду і компенсувати витрати на правничу допомогу.

Відзив на апеляційну скаргу відповідачі не надавали.

В силу вимог ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

За вимогами п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Згідно ст.ст. 13 Закону України «Про дошкільну освіту» дошкільний навчальний заклад є юридичною особою і діє на підставі статуту. Управління системою дошкільної освіти здійснюють: центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері освіти; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері освіти; інші центральні органи виконавчої влади, яким підпорядковані дошкільні навчальні заклади; Рада міністрів Автономної Республіки Крим; обласні, Київська та Севастопольська міські, районні державні адміністрації; органи місцевого самоврядування.

Повноваження місцевої державної адміністрації у галузі науки, освіти, охорони здоров'я, культури передбачені ст. 22 Закону України від 09.04.1999 року № 586-XIV «Про місцеві державні адміністрації» (далі - Закон № 586-XIV). Згідно із її приписами місцева державна адміністрація реалізовує державну політику в галузі науки, освіти, охорони здоров'я, культури фізкультури і спорту, материнства і дитинства, сім'ї та молоді; виконує програми щодо обов'язковості повної загальної середньої освіти, здійснює загальне керівництво закладами науки, освіти, охорони здоров'я, культури, фізкультури і спорту, що належать до сфери її управління, їх матеріально-технічне забезпечення тощо.

Статтею 31 Закону України від 11.07.2001 року № 2628-III «Про дошкільну освіту» (далі - Закон № 2628-ІІІ) врегульовано трудові відносини у системі дошкільної освіти. Вказаною нормою права передбачено, що трудові відносини у системі дошкільної освіти регулюються законодавством України про працю, Законом України «Про освіту», цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них.

Відповідно до частини 3 статті 36 КЗпП України зміна підпорядкованості установи не припиняє дії трудового договору, а також у разі зміни власника підприємства дія трудового договору працівника продовжується.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 з 03 вересня 2009 року працювала вихователем дошкільного навчального закладу комунальної власності ясла-садок №5 «Топольок» , який з 2001 року перебував на балансі відділу освіти, молоді та спорту Кам'янсько-Дніпровської районної державної адміністрації (т. 1, а.с.105-108, 109-111).

30 жовтня 2014 року голова районної державної адміністрації у зв'язку із відсутністю фінансування на 2015 рік запропонував начальнику відділу освіти, молоді та спорту районної адміністрації до кінця 2014 року передати майновий комплекс ясла-садка «Топольок» зі свого балансу на баланс міської ради (т. 1, а.с.92).

Наказом начальника відділу освіти, молоді та спорту Кам'янсько-Дніпровської районної державної адміністрації №276 від 30 жовтня 2014 року дошкільний навчальний заклад комунальної власності ясла-садок №5 «Топольок» передано на баланс Кам'янсько-Дніпровської міської ради з 1 січня 2015 року, затверджено склад комісії по передачі майна дошкільного закладу, попереджено працівників закладу про зміни в підпорядкуванні і звільнено працівників навчального закладу з 31 січня 2014 року за п.1 ст.40 КЗпП (т. 1, а.с.93-95).

Рішенням Кам'янсько-Дніпровської районної ради №1 від 23 грудня 2014 року прийнято на баланс виконавчого комітету Кам'янсько-Дніпровської міської ради майновий комплекс «Дошкільний навчальний заклад ясла-садок загального розвитку комунальної власності №5 «Топольок» з 1 січня 2015 року (т. 1, а.с.113).

Наказом начальника відділу освіти, молоді та спорту Кам'янсько-Дніпровської районної державної адміністрації №306-к від 31 грудня 2014 року ОСОБА_3 звільнено з роботи за п.1 ст.40 КЗпП України у зв'язку з реорганізацією закладу (т.1, а.с.96).

Розпорядженням №6 від 02 січня 2015 року ОСОБА_3 призначено на посаду вихователя дошкільного навчального закладу ясла-садок загального розвитку комунальної власності №5 «Топольок» Кам'янсько-Дніпровської міської ради (т.1, а.с.107).

Наказом №040 від 16 лютого 2015 року начальника відділу освіти, молоді та спорту Кам'янсько-Дніпровської районної державної адміністрації зобов'язано методиста по роботі з кадрами привести у відповідність до норм законодавства накази, у тому числі наказ №306-к від 31 грудня 2014 року про звільнення ОСОБА_3 (т.1, а.с.97).

Наказом №023-к від 19 лютого 2015 року начальника відділу освіти, молоді та спорту Кам'янсько-Дніпровської районної державної адміністрації визнано таким, що втратив чинність наказ № 306-к від 31 грудня 2014 року про звільнення ОСОБА_3 та поновлено останню на посаді вихователя дошкільного навчального закладу №5 «Топольок» ясел-садка загального розвитку комунальної власності Кам'янсько-Дніпровської міської ради з 31 грудня 2014 року (т.1, а.с.99).

Рішеннями Кам'янсько-Дніпровської районної ради від 09 червня 2015 року №4 та від 07 липня 2015 року №1 ясла-садок загального розвитку комунальної власності №5 «Топольок» прийнято у спільну власність територіальних громад сіл, міста Кам'янсько-Дніпровського району (т.1, а.с.115).

Отже, судом встановлено, що у грудні 2014 року відбулася зміна підпорядкованості дошкільного навчального закладу, яка не супроводжувалася скороченням чисельності (штату) працівників, а отже, за положенням ч.3 ст.36 КЗпП, трудовий договір позивачки не повинен був припинятися.

Звільняючи позивача 31 грудня 2014 року з роботи за ст. 40 п.1 КЗпП України, відповідач порушив вимоги трудового законодавства. Проте вказані порушення були усунуті роботодавцем наказами №040 від 16 лютого 2015 року і №023-к від 19 лютого 2015 року, якими наказ про звільнення працівника визнано таким, що втратив чинність, а працівника поновлено на посаді.

Оскільки вказаними наказами трудові права позивачки відновлені, передбачених законом підстав для їх скасування не має.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що 02 січня 2015 року позивачка уклала новий трудовий договір, є неспроможними, оскільки, як встановлено судом, вона залишилася працювати у тому ж дитячому закладі, на тій самій посаді, в тих самих умовах праці.

Посилання позивача в апеляційній скарзі на висновки, викладені у рішенні апеляційного суду від 2 лютого 2016 року під час перегляду справи за позовом ОСОБА_3 до Виконавчого комітету Кам'янсько-Дніпровської міської ради про стягнення індексації за 2015 рік, є некоректними. Вказане судове рішення не створює преюдицію у цій справі, оскільки районний відділ освіти, молоді та спорту не приймав участі у її розгляді.

Таким чином, суд першої інстанції вірно дійшов висновку, що, скасовуючи наказ про звільнення працівника як такий, що виданий з порушенням вимог трудового законодавства, відповідач діяв у межах своєї компетенції.

Отже, доводи, викладені в апеляційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте, відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.

Вимоги позивача щодо моральної шкоди є похідними від вимог про захист порушених трудових прав.

Виходячи з того, що жодних порушень при звільненні позивача не встановлено, то не підлягає стягненню і моральна шкода.

Окрім того, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відмови у розподілі судових витрат на правничу допомогу, що стосуються позову ОСОБА_5

Витрати на правничу допомогу, пов'язані з позовом ОСОБА_5, у задоволенні якого відмовлено, стягненню не підлягають в силу п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України.

Суд не допустив порушень матеріального або процесуального закону, які могли б бути підставою для скасування рішення суду, а доводи апеляційної скарги не спростовують зроблених в оскаржуваному рішенні висновків, тому підстави для його скасування і задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384,389 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі адвоката Гальки Назара Олександровича - залишити без задоволення.

Рішення Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 26 квітня 2018 року у цій справі - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 20 лютого 2019 року.

Головуючий

Судді: