Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" лютого 2019 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Матвєєвої Ю. О. , за участю секретаря судового засідання Ткачук Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів ,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2018 року позивачка звернулася до суду з даним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що вона має спільних з відповідачем ОСОБА_2 дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, 29 жовтня 2006 року. Рішенням Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 17 січня 2013 року з відповідача ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менш, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення найстаршою дитиною повноліття, починаючи утримання з 08 січня 2013 року. 17 липня 2015 року дочка ОСОБА_3 досягла повноліття, внаслідок чого було припинено стягнення аліментів на її утримання. На підставі викладеного, просила змінити розмір стягуваних на її користь аліментів, визначений рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 17 січня 2013 року, та стягнути на її користь з ОСОБА_2А аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 частини заробітку ( доходу), але не менш 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, а також просила відкликати виконавчий лист № 2/265/753/14 та стягнути з відповідача понесені нею витрати, пов'язані з оплатою професійної правничої допомоги в сумі 300 грн.

Позивачка в судове засідання не зявилась, направила на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, направив на адресу суду заяву про розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, мають спільних дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до рішення Іллічівського райсуду м.Маріуполя від 17 січня 2013 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуті аліменти на утримання дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, та ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_6, в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, до досягнення найстаршою дитиною повноліття, починаючи утримання з 08 січня 2013 року.

Згідно довідки старшого державного виконавця Кальміуського ВДВС м.Маріуполя від 18жовтня 2018 року, встановлено, що з 07 лютого 2013 року на примусовому виконанні знаходиться виконавчий лист №264/175 від 30 січня 2013 року, відповідно до якого з відповідача по справі на користь позивачки ОСОБА_1 стягувались аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, до досягнення найстаршою дитиною повноліття, починаючи утримання з 08 січня 2013 року. З 17 липня 2015 року на користь дитини ОСОБА_4 аліменти утримуються в розмірі 1/6 частини, оскільки старша дитина досягла повноліття.

Наданими матеріалами встановлено та це не оспорюється відповідачем, що дитина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6 проживає разом з позивачкою ОСОБА_1

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За змістом ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Крім того, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч. 1 ст. 184 СК України).

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст. ст. 183, 184 СК України.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Як роз'яснено у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду і пов'язує таку заміну із способом їх присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на наявність імперативного дозволу змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. ст.183, 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

З урахуванням встановлених обставин, які сторонами визнані, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, імперативну норму про можливість зміни саме способу стягнення аліментів, суд дійшов висновку, що заявлені позивачкою вимоги ґрунтуються на положеннях Сімейного кодексу України, відповідають інтересам дитини, рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, і визначення указаного позивачкою способу та розміру стягнення аліментів призведе до рівності прав дитини на утримання від батьків відповідно до положень Закону.

З огляду на викладене слід дійти висновку про наявність підстав задоволення позову.

Разом з тим, згідно ч. 4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Аналіз положень ст. 191 і ст. 192 СК України дає підстави для обґрунтованого висновку про те, що «присудження аліментів» і «зміна розміру аліментів» - це є різні поняття, якщо у першому випадку йдеться про вирішення вперше спору про стягнення аліментів, то у другому випадку про зміну порядку, розміру вже стягуваних аліментів. Отже, для вирішення вперше спору про стягнення аліментів з метою захисту інтересів дитини спеціальною нормою закону (ч. 1 ст. 191 СК України) передбачено стягнення аліментів за рішенням суду з дня предявлення позову. А для судових рішень у спорах про зміну розміру аліментів законом передбачений загальний порядок, тобто змінений розмір аліментів стягується з дня набрання судовим рішенням законної сили (ст. 273, ст. 384 ЦПК України). Саме з цих підстав у абзаці 4 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року роз'яснено, що у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Так, позивачкою надано суду договір №258 про надання професійної правничої допомоги від 10 жовтня 2018 року та акт прийняття-здачі виконаних робіт від 25 жовтня 2018 року, відповідно до яких, остання сплатила 300 грн. за надану професійну правничу допомогу.

На підставі викладеного, з відповідача на користь позивачки слід стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 300 грн.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача у дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Керуючись ст. ст. 180, 181, 182, 183, 192 СК України, ст. ст. 4, 12, 13, 263-265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів задовольнити частково.

Змінити розмір та спосіб стягуваних аліментів, визначений рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 17 січня 2013 року, яким з ОСОБА_2 стягнуті аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, до досягнення найстаршою дитиною повноліття, починаючи утримання з 08 січня 2013 року.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_1, що проживає в м.Маріуполі по пров.Алтайському, 18-А, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_2, яка проживає в м.Маріуполі по пров.Алтайському, 24 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, з дня набрання рішенням законної сили.

Виконавчий лист, виданий на підставі рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 17 січня 2013 року № 264/175/13-ц, 2/264/252/2013 про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, до досягнення найстаршою дитиною повноліття, починаючи утримання з 08 січня 2013 року - відкликати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 300 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Ю. О. Матвєєва