справа № 156/19/19
Провадження № 2/156/94/19
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

26 лютого 2019 року смт Іваничі

Іваничівський районний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді Мушкета О. О.,

за участю секретаря судового засідання Фітя А.А.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної матері, яка потребує матеріальної допомоги,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної матері, яка потребує матеріальної допомоги.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона є матір'ю ОСОБА_2 З 08 січня 2004 року вона є пенсіонером за віком і єдиним джерелом її доходу є пенсія у розмірі 2400 грн. Вказаних коштів не вистачає на придбання продуктів харчування речей першої необхідності. В силу свого віку вона хворіє на ряд хронічних захворювань та змушена купувати ліки для підтримання належного стану здоров'я. В зв'язку зі постійними витратами на ліки, оплатою комунальних послуг вона не може в повній мірі забезпечити себе продуктами харчування та іншими необхідними речами повсякденного користування. Зазначає, що відповідач добровільно не надає їй коштів, хоча має таку можливість. Також вказує, що відповідач офіційно працевлаштований та має змогу надавати матеріальну допомогу на її утримання.

З огляду на наведене, просить стягнути з ОСОБА_2 на свою користь аліменти на її утримання як непрацездатної матері, яка потребує матеріальної допомоги, в розмірі 22,5 % що становить 1/5 частки від його доходу, щомісячно з моменту подачі позову до суду та здійснювати стягнення довічно.

Позивач в судове засідання не з'явилась, однак від неї надійшла заява про підтримання позовних вимог та просить розгляд справи проводити без її участі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, від нього також надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позов визнає та не заперечує щодо стягнення з нього на утримання пристарілої матері аліментів в розмірі 22,5 % від всіх видів заробітку довічно.

Згідно ч. 1 ст. 223 Цивільно-процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Випадки відкладення розгляду справи відсутні.

У зв'язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи та проведенням розгляду справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позов є підставним та таким, що підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 є матір'ю ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 (а.с.5).

Позивач ОСОБА_1 є пенсіонеркою за віком, що підтверджено копією пенсійного посвідчення серії НОМЕР_4, виданого 05 жовтня 2005 року Управлінням Пенсійного фонду в Маневицькому районі. (а.с.4).

Статтею 51 Конституції України передбачено, що повнолітні діти зобов'язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків.

Відповідно до ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Аналіз даної норми закону свідчить про те, що необхідною умовою для виникнення обов'язку повнолітніх дітей утримувати своїх батьків є наявність двох обов'язкових підстав - непрацездатність батьків та потреба в матеріальній допомозі.

Згідно ст. 205 СК України, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.

Пункт 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" містить роз'яснення, що обов'язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202), не є абсолютним. У зв'язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред'явлено позов про стягнення аліментів, зобов'язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов'язків щодо них. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов'язку надання їм утримання стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Свідченням такої потреби є отримання матір'ю чи батьком доходів, які є меншими за прожитковий мінімум. Згідно діючого законодавства, держава забезпечує необхідним утриманням непрацездатних осіб пенсією за віком, пенсією з інвалідності, державною допомогою тощо.

Судом встановлено, що відповідач є дитиною позивача, ОСОБА_1 є непрацездатною особою та такою, що потребує матеріальної допомоги. Також суд враховує, що інших членів сім'ї, окрім відповідача у позивача немає, за своїм станом здоров'я вона потребує лікування, що передбачає витрати на придбання ліків. Наведене свідчить, що позивач потребує утримання свого сина.

У разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд (ч. 4 ст. 206 ЦПК України). Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, а тому суд приймає визнання позову представником відповідача у даній справі.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем (ч. 4 ст. 200 ЦПК України).

Враховуючи, що відповідач має можливість матеріально утримувати матір, оскільки офіційно працевлаштований, отримує постійний дохід та не заперечує щодо стягнення з нього аліментів на утримання матері, суд дійшов висновку про можливість задоволення позову в повному обсязі.

Згідно ч.1ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі вище викладеного, керуючись ст. ст.202, 205 СК України, ст. ст.10,12,13,141,263-265, 430 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Позов задовольнити повністю.

Стягувати довічно з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер картки платника податків - НОМЕР_1, аліменти на утримання непрацездатної матері ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3, яка проживає за адресою: АДРЕСА_2, реєстраційний номер картки платника податків - НОМЕР_2 на її користь, в розмірі 22,5 % , що становить 1/5 частину від усіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, починаючи з 04 січня 2019 року.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 реєстраційний номер картки платника податків - НОМЕР_1 в дохід держави 768 гривні 40 копійок судового збору.

Згідно підп. 15.5 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції через Іваничівський районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О. О. Мушкет