РІШЕННЯ

Іменем України

20.08.2019 м. Жашків

Жашківський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Шимчика Р.В.,

за участю секретаря судового засідання Коломієць С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань м. Жашків у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , яка діє від імені свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - служба у справах дітей Жашківської районної державної адміністрації,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Каленська С.С., яка діє на підставі договору про надання правової допомоги від 10.02.2019 року, звернулася до суду в інтересах ОСОБА_1 (далі - позивач), яка діє від імені свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 , із позовною заявою до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - служба у справах дітей Жашківської районної державної адміністрації.

В обгрунтування позовних вимог вказала, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є сином позивачки ОСОБА_1 . У період з 2016-2017 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були стосунки, результатом яких стало народження їхньої спільної дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Починаючи фактично із 3-х місячного віку дитина ОСОБА_4 перебуває на утриманні позивачки, її чоловіка ОСОБА_5 , проживає разом із ними однією сім`єю та із батьком ОСОБА_2 , а матір ОСОБА_3 фактично проживає у м. Умань Черкаської області, займається навчанням у ДНЗ «Уманський професійний аграрний ліцей» та побудовою власного життя зі своїм співмешканцем.

Зазначає, що відповідачка не виконує свого материнського обов`язку щодо піклування про дитину та її виховання, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення.

Тому ОСОБА_1 звернулася з даною позовною заявою до суду та просила позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_4 ; визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_4 разом із батьком ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Жашківського районного суду Черкаської області від 03.05.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у цивільній справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання та роз`яснено відповідачу про право подати відзив на позовну заяву, а третій особі про право подати пояснення.

Ухвалою суду від 19.06.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник не з`явилися, при цьому від адвоката Каленської С.С., яка діє на підставі договору про надання правової допомоги від 10.02.2019 року, надійшла заява, у якій просить розглянути цивільну справу у її відсутності. Заявлений позов підтримує повністю, просить його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засіданні не з`явилася, однак надала заяву про розгляд справи без її участі, а також вказала, що позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення, заперечень проти позовних вимог не має.

У судове засідання представник третьої особи - служби у справах дітей Жашківської РДА - не з`явився, причини неявки суду не повідомив, пояснення щодо позову не надав.

Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явилися, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, безпосередньо дослідивши надані докази, приходить до наступного.

Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом установлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є батьками малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 09.01.2019 р., виданим Монастрищенським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області.

В свою чергу, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є матір`ю неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до копії довідки № 515 від 10.12.2018 р., виданої виконавчим комітетом Соколівської сільської ради Жашківського району Черкаської області, гр. ОСОБА_1 з 20.08.2016 року фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 і має такий склад сім`ї: ОСОБА_5 - чоловік, 1978 р.н.; ОСОБА_2 - син, 2002 р.н. (незареєстрований, але фактично проживає).

Рішенням виконавчого комітету Соколівської сільської ради № 57 від 27.11.2018 року вирішено: оскільки мати ( ОСОБА_3 ) нехтує своїми обов`язками, не займається вихованням дочки, матеріально не забезпечує дитину, залишила її на догляд ОСОБА_1 та не цікавиться вихованням і забезпеченням дитини, вважати доцільним взяти на внутрішній облік сім`ю ОСОБА_3 та забезпечити права дитини.

Із акту обстеження умов проживання дитини у сім`ї вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 проживають: ОСОБА_2 - заявник, батько дитини ОСОБА_4 ; ОСОБА_1 - мати ОСОБА_2 ; ОСОБА_5 - батько ОСОБА_2 ; ОСОБА_9 - донька ОСОБА_2 . У будинку чисто, охайно, підтримується температурний режим. Дитина забезпечена повноцінним харчуванням та посезонним одягом. У дитини є окреме спальне місце, кімната для розвитку та дозвілля, придбані іграшки. Вихованням дитини займаються батьки ОСОБА_2 . Батько малолітньої дитини ОСОБА_2 та його батьки не проти того, щоб дитина проживала разом з ними та вихованням займався ОСОБА_2 .

Крім того, у матеріалах справи міститься копія заяви ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , завірена 10.01.2019 року приватний нотаріусом Уманського міського нотаріального округу Черкаської області Імбері Я.С., про те, що ОСОБА_3 не заперечує (погоджується) проти позбавлення її батьківських прав стосовно її малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зміст положень Сімейного кодексу України щодо позбавлення батьківських прав, у тому числі наслідків позбавлення батьківських прав, зокрема ст.ст. 164-166, 168 СК України, їй відомий та зрозумілий, роз`яснень не потребує.

Як вбачається із характеристики № 10 від 01.02.2019 р., виданої виконавчим комітетом Соколівської сільської ради Жашківського району Черкаської області, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована по АДРЕСА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_8 вона народила доньку ОСОБА_9 , яка фактично з 12.12.2017 року проживає в АДРЕСА_1 , біля матері цивільного чоловіка. Піклуванням та доглядом дитини ОСОБА_3 займалася до ІНФОРМАЦІЯ_6 , після чого відмовилася виконувати свої батьківські обов`язки, дитина залишилася на утримання гр. ОСОБА_1 . Спроби з`ясувати усі обставини про ухилення від виконання батьківських обов`язків ОСОБА_3 були проігноровані. Свідоцтво про народження ОСОБА_9 було змінено 09.01.2019 р. на « ОСОБА_4 » за заявою батька дитини. 10.01.2019 р. була написана нотаріально завірена заява від гр. ОСОБА_3 про її погодження на позбавлення батьківських прав.

Відповідно до копії висновку органу опіки та піклування Жашківської районної державної адміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно її малолітньої дочки ОСОБА_4 № 101/01-24 від 19.02.2019 р., орган опіки та піклування Жашківської районної державної адміністрації, захищаючи інтереси малолітньої дитини, вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_3 відносно малолітньої дочки.

Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини, що передбачено ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства».

Статтею 150 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно із ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

У відповідності до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи, можуть бути позбавлені батьківських прав тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

При ухваленні рішення, суд враховує положення ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, де зазначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Як передбачено ч.ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Таким чином, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, дослідивши у судовому засіданні надані докази, враховуючи перш за все інтереси дитини, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 дійсно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, передбачених ст. 150 СК України, а також приймаючи до увагите, що відповідачка позов визнала та визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, суд вважає, що визнання позову може бути прийнято судом, тому вбачає підстави для позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно її малолітньої дочки ОСОБА_4 .

Згідно із ч. 1 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Суд, врахувавши те, що на даний час дитина проживає разом із батьком, який створив всі умови для проживання, виховання та розвитку доньки, вважає за можливе визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_4 разом із батьком ОСОБА_2 .

Крім того, у відповідності до ч.ч. 2, 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Положеннями ч. 2 ст. 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

У відповідності до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджується за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

За таких обставин, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_4 та визначає розмір стягуваних аліментів у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

У зв`язку з визнанням ОСОБА_3 позову до початку розгляду справи по суті судовий збір повертається ОСОБА_1 з державного бюджету в розмірі 50 відсотків судового збору.

Керуючись ст.ст. 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ст.ст. 150, 164, 166, 182, 183, 191 СК України, ст.ст. 13, 142, 247, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , яка діє від імені свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - служба у справах дітей Жашківської районної державної адміністрації - задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьківських прав відносно її малолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , разом із батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягувати з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати з 04.03.2019 року до досягнення дитиною повноліття, перераховуючи аліменти на особистий рахунок ОСОБА_4 .

Зобов`язати Управління Державної казначейської служби України у Жашківському районі повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , з державного бюджету України 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп. судового збору за квитанцією від 26.02.2019 р.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п. 15.5 п. 5 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя: Роман Васильович Шимчик