Справа № 171/265/19
"18" лютого 2019 р. м. Апостолове
Суддя Апостолівського районного суду Дніпропетровської області Семенова Н.М., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1, заінтересована особа Апостолівська міська рада про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, -
12.02.2019 року позивач звернувся до Апостолівського районного суду Дніпропетровської області із позовом про встановлення факту належності правовстановлюючих документів.
Вивчивши матеріали справи вважаю за необхідне повернути позивачу заяву з наступних підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 27 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.
Згідно положень ч. 1 ст. 30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред'являються за місцем знаходженням майна або основної його частини. Якщо пов'язані між собою позовні вимоги пред'явлені одночасно щодо декількох об'єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об'єкта, вартість якого є найвищою.
Як вбачається з матеріалів справи, вимоги, з якими звертається позивач, а саме про встановлення факту належності правовстановлюючих документів на Ѕ частки квартири № 9, що знаходиться в м. Дніпро, вул. Лешко-Попеля, буд 7, та на автомобіль VOLKSWAGEN 2005 року випуску, д.н. НОМЕР_1, місце знаходження якого не зазначено в заяві, що перешкоджає визначенню підсудності справи.
Відповідно до п. 42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 01.03.2013, № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», Виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересів.
У разі пред`явлення позову (подання заяви) необхідно визначити, в який суд позивач або заявник мають звернутися. Це питання вирішує інститут підсудності цивільних справ. Підсудність це розмежування компетенції між окремими ланками судової системи і між судами однієї ланки щодо розгляду і вирішення цивільних справ, які належать до їх юрисдикції.
Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» система судоустрою будується за принципами територіальності, спеціалізації та інстанційності.
Територіальна підсудність персоніфікує суди щодо розгляду справ, визначає, який конкретно суд може розглянути конкретну справу у першій інстанції.
ЦПК видокремлює декілька видів територіальної підсудності: загальна, альтернативна, договірна, виключна, за зв`язком справ.
Виключна підсудність це підсудність за деякими категоріями справ на підставі специфіки предмета спору, за якою тільки один конкретний суд серед інших може розглядати таку категорію справ.
Також, відповідно до вимог ст.119 Цивільного процесуального кодексу України, позовна заява повинна містити: найменування суду, до якого подається заява; ім'я (найменування) позивача і відповідача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі; зміст позовних вимог; ціну позову щодо вимог майнового характеру; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; перелік документів що додаються до позовної заяви.
Згідно ч.1 п.7 Постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного законодавства при розгляді справ в суді першої інстанції" у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.
Згідно ст. 115 ЦПК України якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду, про що постановляється ухвала. Ухвала суду разом із заявою та всіма додатками до неї надсилаються позивачеві.
Керуючись ст.ст. 109,114, 115 ЦПК України, суддя
Позовну заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Апостолівська міська рада про встановлення факту належності правовстановлюючих документів повернути позивачеві для подачі в належний суд за підсудністю.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Апостолівський районний суд Дніпропетровської області протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Н. М. Семенова