ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2816/19 Справа № 187/744/18 Суддя у 1-й інстанції - Караул О. А. Суддя у 2-й інстанції - Ткаченко І. Ю.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2019 року Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Ткаченко І.Ю.

суддів - Деркач Н.М., Каратаєвої Л.О.

за участю секретаря - Лященко С.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: служба у справах дітей Петриківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною

за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 18 жовтня 2018 року,-

В С Т А Н О В И В:

До суду звернулися ОСОБА_1 , ОСОБА_2 з позовною заявою до ОСОБА_3 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною. В обґрунтування позовних вимог посилались на те, що з відповідачкою по справі - ОСОБА_3 , їхній син - ОСОБА_4 перебував у зареєстрованому шлюбі з 01 березня 2014 року. Від спільного життя у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син - ОСОБА_5 , який проживає разом з матір`ю. ІНФОРМАЦІЯ_2 березня ІНФОРМАЦІЯ_3 син - ОСОБА_4 - помер. Після смерті сина між позивачами та відповідачкою склалися напруженні стосунки, оскільки вона перешкоджає їм спілкуватися з онуком. У зв`язку з цими обставинами, позивачі змушені були звернутися до органів опіки та піклування з проханням визначити їм час та місце спілкування з малолітнім онуком. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини Петриківської райдержадміністрації 07.05.2018 року було вирішено: задовольнити заяву та встановити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 дні побачень з малолітнім онуком - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 без присутності матері, за їхнім місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , кожного тижня у неділю зранку до ранку понеділка. Відповідачка ще на засіданні комісії заявляла, що не зважаючи на ухвалене рішення комісії, вона як не давала дитину так і не дасть та не збирається виконувати вищевказане рішення. Але позивачі вважали, що з часом вона змінить своє ставлення, врахує, що не по-людські перешкоджати дідусеві та бабусі бачитись з онуком, але очікуваного не відбулося. 28.05.2018 року позивачі з представником служби захисту дітей прийшли за місцем проживання відповідачки з метою взяти дитину до себе на прогулянку, але ОСОБА_3 відмовила. У дитячому садочку, який відвідує їхній онук, відповідачка надала заяву до адміністрації дошкільного закладу, що б вихователі не надавали позивачам дитину для спілкування. Про це вони дізналися від працівників дитячого садка, що приголомшило та обурило. За таких обставин, позивачі змушені звернутися до суду з даною позовною заявою. Враховуючи зазначене, просили суд постановити рішення, яким зобов`язати ОСОБА_3 не чинити перешкоди у спілкуванні і вихованні та надавати можливість ОСОБА_1 та ОСОБА_2 систематично спілкуватися з їх онуком - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , брати участь у його вихованні. Визначити наступні способи дідусеві - ОСОБА_1 та бабусі ОСОБА_2 у вихованні їх онука ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , 1) побачення кожного тижня місяця з неділі по понеділок, без присутності матері, з відвідуванням місця проживання дідуся ОСОБА_1 та бабусі ОСОБА_2 за адресою; АДРЕСА_2 , для чого їм дозволити забирати онука з 9.00 год. неділі до 9.00 год. Понеділка. 2) можливість спільного відпочинку та оздоровлення онука ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 два рази на рік кожного року за місцем проживання дідуся ОСОБА_1 та бабусі ОСОБА_2 або за його межами: - взимку з 06 січня 16.00 год по 12 січня 16 год включно; - влітку протягом 15 календарних днів з 01 серпня с 16-00 год до 15 серпня 16-00 год включно.

За попередньою домовленістю між ОСОБА_3 (з одного боку) та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (з іншого боку) можлива зміна часу спільного відпочину дідуся- ОСОБА_1 та бабусі- ОСОБА_9 та онука - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Зобов`язати ОСОБА_1 , ОСОБА_2 по закінченю терміну побачення повернути ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 за місцем його проживання.

Зобов`язати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 обов`язково попередити мати дитини ОСОБА_5 ОСОБА_3 про виникнення обставин, через які не можливі їх побачення з дитиною у встановлені дні та неможливий спільний відпочинок та оздоровлення дитини (попередити, що вони онука забирати не будуть) не пізніше ніж за три доби (а.с. 2-а-4).

Рішенням Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 18 жовтня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задоволені частково.

Зобов`язано ОСОБА_3 , не чинити перешкоди у спілкуванні та вихованні ОСОБА_5 , та надавати можливість ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 систематично спілкуватися з їх онуком - ОСОБА_5 , брати участь у його вихованні.

Визначено способи діду - ОСОБА_1 та бабі - ОСОБА_2 у вихованні їх онука ОСОБА_5 : Побачення кожного тижня місяця в неділю, без присутності матері, з відвідуванням місця проживання діда ОСОБА_1 та баби ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_3 , для чого їм дозволити забирати онука ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 з 9.00 годин до 18.00 годин неділі; Можливість спільного відпочинку та оздоровлення онука ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 два рази на рік кожного року за місцем проживання діда ОСОБА_1 та баби ОСОБА_2 або за його межами: - взимку з 06 січня 16.00 години по 12 січня 16.00 години включно; - влітку протягом 15 календарних днів з 01 серпня з 16.00 години до 15 серпня 16.00 години включно.

За попередньою домовленістю між ОСОБА_3 (з одного боку) та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (з іншого боку) можлива зміна часу спільного відпочинку діда - ОСОБА_1 та баби - ОСОБА_2 та онука - ОСОБА_5 .

Зобов`язано ОСОБА_1 , ОСОБА_2 по закінченню терміну побачення повернути ОСОБА_5 , за місцем його проживання.

Зобов`язано ОСОБА_1 та ОСОБА_2 обов`язково попереджати мати дитини ОСОБА_5 ОСОБА_3 про виникнення обставин, через які не можливі їх побачення з дитиною у встановлені дні та неможливий спільний відпочинок та оздоровлення дитини (попередити, що вони онука забирати не будуть) не пізніше ніж за три доби.

Вирішено питання щодо судових витрат (а.с.112-118).

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_3 посилаючись на порушення судом 1 інстанції вимог матеріального та процесуального права при неповному з`ясування обставин справи, просить рішення суду змінити в частині визначення порядку участі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у вихованні та спілкуванні з онуком, зазначивши, що спілкування та зустріч ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з онуком повинно здійснюватись в присутності матері. Визначити побачення кожного другого та четвертого тижня місяця в неділю в присутності матері з 9:00 до 18:00 години дитини. Можливість спільного відпочинку та оздоровлення онука, після досягнення ним 8 річного віку, два рази на рік кожного року за місцем проживання діда та бабки або за його межами: взимку з 13 січня 16:00 години до 18 січня 16:00 години включно; влітку протягом 7 календарних днів з 01 серпня з 16:00 години до 08 серпня 16:00 години включно.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду без змін, виходячи з наступних підстав.

Судом 1 інстанції встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 з 01.03.2014 року перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну дитину сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.13, 14).

ОСОБА_4 є рідним сином позивачів по справі ОСОБА_10 та ОСОБА_2 (а.с. 15), тобто ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є онуком позивачів.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 12).

Згідно акту спеціального розслідування нещасного випадку зі смертельним наслідком, що стався у Петриківському ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області від 16.05.2018, смерть ОСОБА_4 трапилася внаслідок нещасного випадку через механічну асфіксію (а.с.45-51).

Згідно довідки, виданої Петриківською селищною радою 05.06.2018, ОСОБА_1 проживає за адресою АДРЕСА_1 та має наступний склад сімї: ОСОБА_2 - дружина, ОСОБА_11 - дочка (а.с. 9).

Згідно довідки-характеристики, виданої Петриківською селищною радою 05.06.2018, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 характеризуються позитивно, мають постійне місце роботи, добру ділову та громадянську репутацію. У спільному житті селища проявили себе з найкращого боку, виявляють належне усвідомлення про побудову свого життя і зайнятість в особистому підсобному господарстві (а.с.62)

Відповідно до характеристики з місця роботи ТОВ «Автомагістраль-Південь» позивач ОСОБА_1 характеризується позитивно, у спілкуванні з колегами доброзичливий і привітний, з партнерами і клієнтами фірми - ввічливий і чемний, у скрутних ситуаціях завжди націлений на знаходження компромісних рішень (а.с. 63). Згідно довідки про заробітну плату ОСОБА_1 за період з грудня 2017 по травень 2018 нарахована заробітна плата у розмірі 41 050 грн. (а.с. 64).

Відповідно до характеристики з місця роботи ТОВ «Автомагістраль-Південь» позивач ОСОБА_2 характеризується позитивно, за характером витримана і миролюбива, сторониться конфліктних ситуацій, не має поганих звичок (а.с. 66). Згідно довідки про заробітну плату ОСОБА_2 за період з грудня 2017 по травень 2018 нарахована заробітна плата у розмірі 28 900 грн. (а.с. 65).

Згідно довідок від лікаря нарколога та психіатра ОСОБА_10 та ОСОБА_2 на відповідних обліках не перебувають (а.с. 7, 8) .

Відповідно до акту обстеження умов проживання від 23.04.2018 року, будинок за адресою АДРЕСА_1 площею 250 кв.м. має 3 житлові кімнати. Для дитини відведена окрема кімната, сучасно мебльована, в наявності книги та іграшки. ОСОБА_10 та ОСОБА_2 створили належні умови для розвитку дитини (а.с 11).

Згідно з Витягом з протоколу №4 засідання комісії з питань захисту прав дитини від 07.05.2018, комісія вирішила встановити ОСОБА_10 та ОСОБА_2 дні побачення з внуком ОСОБА_5 без присутності матері за місце проживання дідуся та бабусі за адресою АДРЕСА_1 кожного тижня у неділю зранку до ранку понеділка (а.с. 10).

Відповідно до довідки № 1-21/37 від 02.07.2018, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 відвідує Петриківський дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 2 «Ромашка» (а.с.43).

Відповідно до режиму роботи ДНЗ № 2 «Ромашка», затвердженого завідувачем дошкільного навчального закладу ОСОБА_2 , прийом дітей та їх огляд здійснюється з 07 до 08 години ранку (а.с.44).

Задовольняючи частково позовні вимоги суд 1 інстанції виходив з того, що позивачі є бабусею та дідусем онука сина відповідачки та їх померлого сина, мають право на спілкування з онуком та його виховання, а визначений спосіб виховання та надання можливості позивачам спілкуватися з онуком буде відповідати інтересам дитини, а також забезпечувати її гармонійний розвиток.

Колегія суддів погоджується з висновками суду 1 інстанції, які відповідають обставинам справи, зроблені на підставі відповідних норм матеріального права у відповідності з нормами процесуального права.

Однією із засад регулювання сімейних відносин відповідно до ст. 7 СК України є забезпечення дитини можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, в тому числі і забезпеченням їй сімейного виховання.

Відповідно до ст. 263 СК України спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Суд визначає способи участі у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров`я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною у присутності іншої особи (ч. ч. 1, 2 ст. 159 СК України).

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Відповідно до принципу шостого «Декларації прав дитини», яка прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і під відповідальністю своїх батьків і в усякому разі в атмосфері любові і моральної і матеріальної забезпеченості.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції доказів, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції щодо наявності підстав для часткового задоволення позовних вимог є законним і обґрунтованим, відповідає обставинам справи та положенням матеріального закону і не суперечить інтересам дитини.

Отже, суд першої інстанції всебічно і об`єктивно дослідив всі обставини справи, зібраним доказам дав вірну правову оцінку й постановив рішення, що відповідає вимогам закону.

Рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому підстав для його скасування, колегія суддів не вбачає.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що орган опіки та піклування Петриківської райдержадміністрації не робив висновок щодо визначення способу та порядку спілкування з дитиною, зокрема ОСОБА_3 зазначила, що такий висновок до суду 1 інстанції не надавався, є безпідставними, оскільки в матеріалах справи наявний витяг з протоколу №4 засідання комісії з питань захисту прав дитини від 07.05.2018 року, з якого вбачається, що комісія вирішила встановити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 дні побачень з малолітнім онуком без присутності матері, кожного тижня у неділю зранку до ранку понеділка (а.с.10 зворот).

Між тим, 05.06.2019 року ухвалою Дніпровського апеляційного суду для повного та всебічного розгляду справи, витребувано від служби у справах дітей Петриківської державної адміністрації Дніпропетровської області письмовий висновок щодо встановлення порядку та способу участі дідуся та бабусі у вихованні та спілкуванні з малолітнім онуком (а.с.155,156-157).

18.07.2019 року на виконання ухвали Дніпровського апеляційного суду направлено висновок органу опіки та піклування Петриківської райдержадміністрації про визначення способу участі бабки та діда у вихованні малолітнього ОСОБА_5 , з якого вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 встановлені дні побачення з малолітнім онуком, без присутності матері та за місцем проживання дідуся та бабусі, щотижня з ранку неділі до ранку понеділка.

Посилання апелянта, на те, що побачення онука з дідом та бабусею можливе лише виключно в її присутності не заслуговують на увагу з огляду на те, що сама ОСОБА_3 вказувала на те, що між нею та позивачами склались неприязні стосунки, а тому сумісні зустрічі ОСОБА_3 та позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 й онука можуть негативно позначитись на емоційному стані ОСОБА_5 та будуть суперечити інтересам дитини.

Також колегія не вбачає підстав для зміни визначених судом 1 інстанції періодів порядку участі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у вихованні та спілкуванні з онуком, оскільки судом їх було визначено з урахуванням інтересів сторін та дитини.

Апелянт не скористалася наданими їй правами, не обґрунтувала свої заперечення проти позову та доводи апеляційної скарги, не надала суду доказів на їх підтвердження, а згідно із ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках, а відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана надати суду докази на підтвердження своїх вимог або заперечень.

Матеріали справи не містять доказів, які б давали підстави задовольнити апеляційну скаргу.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Інші доводи, приведені в апеляційній скарзі зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду 1 інстанції, яким у досить повному обсязі з`ясовані права та обов`язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені і їм дана належна оцінка. Порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни рішення - не встановлено, тому апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду в частині яка оскаржується відповідає вимогам ст. 263, 264 ЦПК України, і його слід в оскарженій частині залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 18 жовтня 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.

Судді: