Дата документу 25.02.2019 Справа № 333/9111/15-ц
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 333/9111/15-ц
Провадження №22-ц/807/951/18
Головуючий в 1-й інстанції - Наумова І.Й.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2019 року місто Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого, судді-доповідачаКухаря С.В.
суддів:Крилової О.В., Полякова О.З.

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 30 жовтня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, треті особи Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал страхування», Акціонерне товариство Страхова компанія «АХА Страхування» про стягнення матеріальної шкоди завданої внаслідок вчинення ДТП,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. Позовні вимоги з урахуванням уточнень обґрунтовані тим, що 20 грудня 2014 року сталася дорожньо-транспортна пригода внаслідок якої відповідач ОСОБА_4 керуючи автомобілем Toyota Corolla скоїв зіткнення з автомобілем Volkswagen Corrado. Того ж дня відповідач ОСОБА_6 керуючи автомобілем Шевроле скоїв зіткнення з автомобілем Volkswagen Corrado. Внаслідок ДТП позивачу було завдану матеріальну шкоду. Цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_4 була застрахована у ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» і страховик як страхове відшкодування виплатив ОСОБА_5 10777,44 грн., цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_6 була застрахована у АТ СК «АХА Страхування» і страховик як страхове відшкодування виплатив ОСОБА_5 3294,52 грн. Позивач просив стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 матеріальну шкоду у розмірі 10603,50 грн, з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду у розмірі 5726,78 грн., стягнути в солідарному порядку з відповідачів на користь ОСОБА_5 понесені витрати за отримання звітів про проведення оцінки колісного транспортного засобу у розмірі 1100,00 грн., стягнути в солідарному порядку з відповідачів на користь ОСОБА_5 понесені судові витрати. Ухвалою суду від 03.10.2018 року задоволено заяву позивача, прийнято відмову та закрито провадження в частині позовних вимог відносно ОСОБА_6

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 30 жовтня 2018 року, позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4, треті особи: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал страхування», Акціонерне товариство Страхова компанія «АХА Страхування», про стягнення матеріальної шкоди завданої внаслідок вчинення ДТП, задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду у розмірі 10603 (десять тисяч шістсот три) гривні 50 копійок. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, що власником автомобіля, який є джерелом заподіяння матеріальної шкоди позивачу, є ОСОБА_8, відповідач ОСОБА_4 не є власником вказаного автомобіля і користувався ним за відсутності на те, законних підстав, тому судом першої інстанції необґрунтовано застосовано положення ч.2 ст.1187 ЦК України, щодо притягнення до відповідальності не власника транспортного засобу, а іншу особу. Крім того, позивач звернувся до апелянта з неправомірними вимогами про відшкодування шкоди, оскільки попередньо вже прийняв виконання зобов'язань з відшкодування шкоди звернувшись до ПрАТ «СК «Арсенал страхування». Також апелянт зазначає, що позивач подав позов про стягнення шкоди завданої ДТП, не реалізувавши своє право на стягнення шкоди зі страхової компанії в межах страхового відшкодування.

В силу вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з 1 січня 2019 року це 192 100 грн. (відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2019 рік» з 1 січня 2019 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 1921 грн. (1921 грн. Х 100 = 192 100 грн.)), крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. Апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання в порядку ч. 1, ч. 2 ст. 369 та ч. 13 ст. 7 ЦПК України.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_5 є власником транспортного засобу - автомобіля Volkswagen Corrado, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 02.07.2009 року (т.1 а.с.4).

Постановою Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 29.12.2014 року ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а саме у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 20.12.2014 року о 13 годині 35 хвилин, по вул. Набережній у м. Запоріжжя. Згідно вказаної постанови, ОСОБА_4, керуючи автомобілем Toyota д.н. НОМЕР_3, розвертаючись в розриві зеленої зони, не впевнився в безпеці та скоїв зіткнення з автомобілем Volkswagen, д.н. НОМЕР_1, який рухався прямо з правого боку. Внаслідок ДТП постраждалих немає, автомобілі пошкоджено (т.1 а.с.5).

Згідно листа ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» на ім'я позивача від 12.06.2015 року, цивільно-правову відповідальність власника транспортного засобу Toyota Corolla, державний реєстраційний номер НОМЕР_3, 2012 року випуску застраховано у ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» відповідно до полісу №АІ/3719015, укладеного 15.12.2014 року, розмір франшизи складає 1000,00 грн. (т.1 а.с.7).

Згідно звіту №70/51 про проведення оцінки колісного транспортного засобу Volkswagen Corrado державний номер НОМЕР_1 складеного 06.02.2015 року автотоварознавцем СПД ОСОБА_9, вартість відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових, які підлягають заміні, становить 22380 грн. 94 коп. (т.1 а.с.27-44).

Згідно листа ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» на ім'я позивача від 12.06.2015 року, страховою компанією прийнято рішення про виплату страхового відшкодування у сумі 10777 грн. 44 коп., враховуючи різницю між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також за вирахуванням суми франшизи. Таким чином, залишок вартості відновлювального ремонту задньої частини автомобіля Volkswagen Corrado д.н. НОМЕР_1 складає - 10603,50 грн.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач обґрунтовано звернувся з позовом до відповідача, як до заподіювача шкоди, і посилаючись на норми ст.ст.1166, 1187 ЦК України, вважав за необхідне задовольнити позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди в розмірі 10603,50 грн.

Між тим, з такими висновками суду першої інстанції, колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату).

Закон № 1961-IV є спеціальним законом, що регулює правовідносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У цьому Законі визначено, що особами, відповідальність яких вважається застрахованою, є страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом, тобто таким, який зазначається у чинному договорі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована (пункти 1.4, 1.7 статті 1).

За вимогами статті 3 Закону № 1961-IV обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

У пункті 33.1.4 статті 33 Закону № 1961-IV передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

Крім того, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ) заяву про страхове відшкодування (пункт 35.1 статті 35).

Згідно з пунктом 36.1 статті 36 Закону № 1961-IV страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв'язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик відповідно до страхових сум відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у страховика не виник обов'язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених статтею 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов'язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, чи на особу яка правомірно управляє цим транспортним засобом, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").

Уклавши договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов'язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов'язку страхувальника.

Такий правовий висновок сформулювала Велика Палата Верховного Суду у постанові від 4 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц.

Судом у цій справі встановлено, що позивачу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди завдано майнової шкоди, яку він зазнав у зв'язку із пошкодженням його автомобіля. Страхова компанія ПРАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» з якою власником транспортного засобу, яким позивачеві було завдано шкоди, було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, виплатила позивачеві суму страхового відшкодування у розмірі 10777,44 грн.

Цей факт не оспорений сторонами. При цьому відповідно до полісу № АІ/3719015 ліміт відповідальності страховика ПРАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» визначений у розмірі 50 000 грн. за виключенням франшизи - 1000 грн. При цьому, як встановлено судом вказана сума франшизи у розмірі 1000 грн. була виплачена відповідачем позивачеві.

Подаючи позов до суду у цій справі до особи яка керувала транспортним засобом, і діями якої було завдано шкоди позивач виходив з того, що страховик не в повному обсязі, як то встановлено спеціалістом відшкодував йому матеріальну шкоду завдану в ДТП і просив стягнути з відповідача невідшкодовану, на думку позивача, шкоду у розмірі 10603,50 грн.

Задовольняючи позов, суд попередньої інстанції, залишив поза увагою, що вимоги позивача не перевищують ліміт відповідальності страховика, при цьому вимог до страховика, який у цій справі є лише третьою стороною позивач не заявляв.

Таким чином, виходячи з зазначеного правового висновку Верховного Суду, враховуючи те, що апеляційний суд позбавлений процесуального права на залучення до участі у справі належного відповідача, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позову. При цьому у позивача залишається право звернутись до суду з вимогами до належного відповідача.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 30 жовтня 2018 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 до ОСОБА_4, треті особи Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал страхування», Акціонерне товариство Страхова компанія «АХА Страхування» про стягнення матеріальної шкоди завданої внаслідок вчинення ДТП - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повна постанова складена 25 лютого 2019 року.

Головуючий, суддя-доповідач С.В. Кухар

Судді: О.В. Крилова

О.З. Поляков