КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/8431/2019
справа №357/8132/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2019 року Київський апеляційний суд в складі:

Судді - доповідача: Андрієнко А.М.

Суддів: Вербова І.М.

Поліщук Н.В.

При секретарі Дроздовій Ж.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на заочне рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, постановленого суддею Ярмола О.Я. 10 грудня 2018 року, по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Матюші» до ОСОБА_2 , Товариства з додатковою відповідальністю «Шамраївський цукровий завод», Державного реєстратора Комунального підприємства Великодимерської селищної ради «Комунальна служба реєстрації речових прав» Олійник Оксана Петрівна про визнання недійсним договору оренди, скасування рішень про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно,

У С Т А Н О В И Л А:

У липні 2018 року позивач ТОВ Агрофірма «Матюші» звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 , ТОВ «Шамраївський цукровий завод», Державного реєстратора КП Великодимерської селищної ради «Комунальна служба реєстрації речових прав» Олійник О.П. про визнання недійсним договору оренди, скасування рішень про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно.

На обґрунтування позовних вимог вказували, що ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 2,1386 га з кадастровим номером :01:008:0053, що розташована у межах Матюшівської сільської ради Білоцерківського району Київської області.

07.08.2014ОСОБА_2 уклав з ТОВ Агрофірма «Матюші» договір оренди землі, на підставі якого передав позивачу в оренду земельну ділянку строком на 10 років.

04.02.2015 було проведено державну реєстрацію права оренди за індексним номером 19175118. Протягом усього часу дії вказаного договору, ТОВ Агрофірма «Матюші»користувався та належно сплачував орендну плату.

Проте, в березні 2018 року позивачу стало відомо, що 02.03.2018 ОСОБА_2 уклав з ТОВ «Шамраївський цукровий завод» договір оренди землі № б/н, за яким передав останньому в оренду вказану вище земельну ділянку, внаслідок чого, 15.03.2018 було проведено державну реєстрацію права оренди на цю земельну ділянку за індексним номером 40138649.

За таких обставин, позивач просив визнати недійсним договір оренди землі № б/н від 02.03.2018, укладений між ОСОБА_2 та ТОВ «Шамраївський цукровий завод», скасувати рішення державного реєстратора Комунального підприємства Великодимерської селищної ради «Комунальна служба реєстрації речових прав» Олійник О.П. про державну реєстрацію іншого речового права права оренди: індексний номер: 40138649 від 15.03.2018 21:44:23 та стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача понесені судові витрати.

Заочним рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10 грудня 2018 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Матюші» до ОСОБА_2 , Товариства з додатковою відповідальністю «Шамраївський цукровий завод», Державного реєстратора Комунального підприємства Великодимерської селищної ради «Комунальна служба реєстрації речових прав» Олійник Оксана Петрівна про визнання недійсним договору оренди, скасування рішень про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно - задоволено.

Визнано недійсним договір оренди землі № б/н від 02.03.2018 року, укладений між ОСОБА_2 та Товариством з додатковою відповідальністю «Шамраївський цукровий завод».

Скасовано рішення державного реєстратора Комунального підприємства Великодимерської селищної ради «Комунальна служба реєстрації речових прав Олійник О.П. про державну реєстрацію іншого речового права - права оренди : індексний номер : 40138649 від 15.03.2018 21:44:23.

Стягнуто з ОСОБА_2 , Товариства з додатковою відповідальністю «Шамраївський цукровий завод», та Комунального підприємства Великодимерської селищної ради «Комунальна служба реєстрації речових прав» на користь ТОВ Агрофірма «Матюші» судові витрати по справі 29363 грн 79 коп, по 9787 грн 93 коп з кожного.

Не погоджуючись із рішенням суду, ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволені позовних вимог, мотивуючи тим, що рішення було постановлено з порушенням норм процесуального права, неправильним застосуванням норм матеріального права та неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

На обґрунтування апеляційної скарги вказує на неправомірність та недоведеність позовних вимог ТОВ «Агорофірма «Матюші».

Зазначає, що судом неповно з?ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають, викладеним у рішенні суду першої інстанції обставинам справи.

Вважає підставами для скасування рішення суду першої інстанції : не з?ясування судом всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, надання неправильної оцінки доводам сторін, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Представник ТОВ «Агрофірма «Матюші» просив апеляційну скаргу залишити без задоволення , а рішення суду першої інстанції - без змін.

Відповідачі в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені, причину неявки суду не повідомили.

На підставі ст. 372 ЦПК України колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін, що не з`явились.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого рішення, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов?язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

За частиною другою статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються Законом, зокрема Земельним Кодексом України, Законом України «Про оренду землі».

Статтею 1 Закону України від 06.10.1998 року (№ 161-XIV) «Про оренду землі» визначено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до ч.4 ст.124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Підставою для укладення договору оренди може бути цивільно - правовий договір про відчуження права оренди.

А за ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до абзацу першого частини першої ст. 792 ЦК України, статті 13 Закону України «Про оренду землі» за договором оренди землі орендодавець зобов?язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов?язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено; викупу земельної ділянки для суспільних потреб та примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; поєднання в одній особі власника земельної ділянки та орендаря;смерті фізичної особи - орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених у статті 7 цього Закону, від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки; ліквідації юридичної особи - орендаря;відчуження права оренди земельної ділянки заставодержателем; (Частину першу статті 31 доповнено абзацом сьомим згідно із Законом № 509-VI від 16.09.2008); набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці; (Частину першу статті 31 доповнено абзацом восьмим згідно із Законом № 1702-VI від 05.11.2009) припинення дії договору, укладеного в рамках державно - приватного партнерства (щодо договорів оренди землі, укладених у рамках такого партнерства). (Частину першу статті 31 доповнено абзацом дев?ятим згідно із Законом № 2404-VI від 01.07.2010) Договір оренди землі припиняється також в інших випадках, передбачених законом. Договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором. Особа, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває в оренді, протягом одного місяця з дня державної реєстрації права власності на неї зобов?язана повідомити про це орендаря в порядку, визначеному статтею 148-1 Земельного кодексу України. (Статтю 31 доповнено частиною п`ятою згідно із Законом № 1533-VIII від 20.09.2016).

За ст.27 Закону України «Про оренду землі» орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.

Згідно ст. 152 Земельного кодексу України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь - яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов?язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Згідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п?ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно з ч.3 ст.215 ЦК якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов?язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов?язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину.

Судом установлено, що ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 2,1386га, з кадастровим номером :01:008:0053, яка розташована в межах Матюшівської сільської ради Білоцерківського району, що підтверджено Державним актом про право власності на землю серії ЯЛ № 308534, виданого Білоцерківською районною державною адміністрацією Київської області 02.12.2010 (Том І а.с.15).

07.08.2014 між ТОВ «Агрофірма «Матюші» та ОСОБА_2 був укладений договір оренди землі, відповідно до умов якого, орендодавець надав ТОВ Агрофірма «Матюші» в оренду земельну ділянку площею 2,1386 га, кадастровий номер :01:008:0053, що розташована в межах Матюшівської сільської ради Білоцерківського району (Том І а.с.8-10).

До договору оренди додано Акт приймання - передачі земельної ділянки від 07.08.2014 року (Том І а.с.14), а також, Акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) (Том І а.с.13).

Згідно із п.5 Договору оренди землі, строк дії цього договору - 10 років. Після закінчення строку договору орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов?язаний повідомити про це орендодавця не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. Якщо орендодавець не збирається укладати новий договір оренди з орендарем або продовжувати дію цього договору, він зобов?язаний за 6 місяців до закінчення строку дії даного договору повідомити про це орендаря в письмовій формі, а також за свій рахунок відновити межі земельної ділянки в натурі.

Згідно із п.6 Договору оренди землі від 07.08.2014, орендна плата нараховується та видається орендарем в розмірі 3% від грошової оцінки земельної ділянки у грошовій, натуральній та відробітковій формах за добровільним рішенням власника земельної ділянки, що становить 1913,84грн. Також, даний пункт містить додаткові умови, які стосуються орендної плати.

Відповідно до п.32 Договору, дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов?язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав визначених законом. Умовами розірвання договору в односторонньому порядку є несплата в повному обсязі орендної плати в строки встановлені договором.

04.02.2015 державним реєстратором Реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області Журовим О.В. було проведено державну реєстрацію вказаного договору оренди землі, за індексним номером 19175118.

Судом також установлено, що протягом усього часу дії договору оренди землі від 07.08.2014, ТОВ «Агрофірма «Матюші» користувався та належно сплачував ОСОБА_2 орендну плату. В підтвердження зазначеного, представником позивача було надано суду для огляду оригінали відомостей на виплату орендної плати. З відомостей убачається, що ОСОБА_2 отримав орендну плату за Договором оренди від 07.08.2014: у вересні 2014 року 1714 грн, двома виплатами в 2015 році на суму 2035 грн, в 2016 році - 6000 грн. та двома виплатами у 2017 році 7000 грн. Спору щодо розміру орендної плати не було.

Позивач вказував, що в березні 2018 року йому стало відомо з відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що 02.03.2018 ОСОБА_2 уклав з ТОВ «Шамраївський цукровий завод» договір оренди № б/н, за яким передав останньому в оренду земельну ділянку з кадастровим номером :01:008:0053, площею 2,1386га, а державний реєстратор Комунального підприємства Великодимерської селищної ради «Комунальна служба реєстрації речових прав» Олійник О.П. 02.03.2018 розпочала державну реєстрацію права оренди на Земельну ділянку за ТОВ «Шамраївський цукровий завод», та 15.03.2018 прийняла рішення про державну реєстрацію права оренди на земельну ділянку за ТОВ «Шамраївський цукровий завод» з індексним номером 40138649.

Так, на вимогу суду, відповідачем було надано Договір оренди землі № 523 від 01.03.2018, укладений між орендодавцем ОСОБА_2 та орендарем ТОВ «Шамраївський цукровий завод».

З відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно убачається, що 02.03.2018 державний реєстратор КП «Великодиреської селищної ради «Комунальна служба реєстрації речових прав» Олійник О.П. прийняла документи для державної реєстрації права оренди на земельну ділянку за ТОВ «Шамраївський цукровий завод» та розпочала реєстраційні дії, та 15.03.2018 прийняла рішення, яким зареєструвала за ТОВ «Шамраївський цукровий завод» право оренди на земельну ділянку.

Частиною третьою статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (№ 1952-ІV) передбачено, що під час державної реєстрації державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.

Подання документів для державної реєстрації права оренди на земельну ділянку, право оренди на яку вже зареєстровано у ДРРПНМ за іншою особою, є підставою для відмови у державній реєстрації зазначеного права відповідно до пункту 5 частини першої статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», що підтверджується правовими висновками Верховного Суду України, викладеними у постановах від 30.03.2016 року у справі № 21-1434а15, від 15.11.2016 року у справі № 21-3030а16.

У порушення норм частини третьої статті 10, абзацу першого частини першої статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» під час проведення державної реєстрації права оренди на земельну ділянку за ТОВ «Шамраївський цукровий завод» державний реєстратор Олійник О.П. залишила поза увагою існуючі суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на земельну ділянку, а саме наявність зареєстрованого права оренди ТОВ Агрофірма «Матюші» на земельну ділянку, не перевірила відсутність суперечностей, що існували на дату державної реєстрації, і не прийняла рішення про відмову у державній реєстрації всупереч пункту 5 частини першої статті 24 Закону № 1952-ІV, а натомість прийняла рішення про державну реєстрацію договору оренди з порушенням строку проведення реєстраційних дій, встановленого абзацом першого частини першої статті 19 Закону № 1952-ІV.

Крім того, в матеріалах справи відсутня будь - яка інформація про те, що договір оренди, укладений між ОСОБА_2 та ТОВ Агрофірма «Матюші» розірвано чи припинено, а також щодо причин та підстав розірвання договору оренди від 07.08.2014, укладеного між ОСОБА_2 та ТОВ «Агрофірма «Матюші».

За таких обставин, колегія суддів погоджується із висновком місцевого суду, що відповідачем ОСОБА_2 було передано в оренду іншого орендаря ту саму земельну ділянку, яка перебувала в користуванні ТОВ Агрофірма «Матюші» на підставі раніше укладеного договору оренди, строк дії якого не закінчився.

Також судом установлено, що відповідно до положень п. «в» ст.152 ЗК України та ст.ст. 203, 215 ЦК України підлягає визнанню недійсним оспорюваний договір оренди землі, оскільки при його укладенні було порушено вимоги діючого законодавства, земельна ділянка правомірно перебувала в оренді іншого орендаря, визначені законом та договором підстави для розірвання договору оренди з позивачем судом не встановлені.

Крім того, судом установлено, що позивач не є стороною договору оренди від 02.03.2018 року, але разом із тим позивач, як орендар цієї ж земельної ділянки, має право на оспорювання цього договору, оскільки цей правочин порушує його переважне право на використання спірної земельної ділянки.

Наявність підстав для скасування державної реєстрації оренди за відповідачем, яка була здійснена на підставі недійсного договору, керуючись ч.2 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відповідно до якої у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Дослідивши наявні в справі письмові докази, колегія суддів дійшла висновку, що вищенаведені обставини справи, які суд вважав встановленими є доведеними. Висновки суду відповідають цим обставинам та вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги, щодо правомірності розірвання в односторонньому порядку договору від 07.08.2014 року, укладеного між ТОВ «Агрофірма «Матюші» та ОСОБА_2 , яка визнана державним реєстратором, колегією суддів не приймаються, оскільки судом вірно було встановлено, що ОСОБА_2 не надав державному реєстратору належних доказів того, що він висував претензії, щодо невиконання позивачем своїх обов?язків з приводу не виплати орендної плати. Так, відповідач не довів, що позивач отримав таку вимогу чи претензію. Проте жодним чином на неї не відреагував. Судом також не було встановлено порушення позивачем умов договору оренди.

В силу положень ч.ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до приписів ч.ч. 3, 4 ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом.

Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

З наведених положень Договору оренди та положень Цивільного кодексу України, Закону України «Про оренду землі» убачається, що у разі відсутності згоди сторін, дострокове розірвання договору на вимогу однієї зі сторін можливе виключно в судовому порядку за рішенням суду.

Ані умови Договору оренди, ані положення чинного законодавства не передбачають можливості розірвання договору оренди землі на підставі одностороннього повідомлення про таке розірвання, якщо встановлені певні умови для виникнення права на таке розірвання, які потребують встановлення та доказування належними та допустимими доказами.

Правовий аналіз наведених правових норм свідчить про те, що у разі наявності будь - яких претензій з боку орендодавця щодо порядку та строків виконання орендарем умов договору оренди та наміру орендодавця розірвати такий договір, останній зобов`язаний у встановленому законом порядку звернутися до суду з відповідною вимогою та довести наявність підстав для дострокового розірвання договору за рішенням суду.

У разі відсутності взаємної згоди сторін щодо дострокового розірвання договору оренди, наявний спір про право іншої сторони здійснити таке розірвання на її вимогу. При цьому, умовами даного Договору оренди від 15.09.2014, а також положеннями закону передбачено, що вимога про дострокове розірвання такого правочину повинна бути предметом судового розгляду, за наслідками якого і приймається відповідне рішення про задоволення вимоги однієї із сторін щодо дострокового розірвання договору, або про відмову у задоволенні заявленої вимоги з огляду на відсутність для цього правових підстав.

Доводи, щодо правомірності укладення договору оренди земельної ділянки між ОСОБА_2 та ТОВ «Шамраївський цукровий завод» від 02.03.2018, з огляду на те, що станом на 15.03.2018 він не був обтяжений договірними відносинами з позивачем, мав всі правомочності власника щодо зазначеної земельної ділянки, тому не мав жодних перешкод реалізувати своє волевиявлення на укладення договору оренди земельної ділянки з ТОВ «Шамраївський цукровий завод», колегія суддів не приймає з огляду на те, що повністю погоджується з висновками суду з приводу неправомірності дій державного реєстратора з приводу припинення орендних правовідносин між позивачем та ОСОБА_2 .

Крім того, колегія суддів приходить до висновку, що місцевим судом надана належна оцінка того, що відповідач не надав доказів на спростування того, що підписи про отримання орендної плати йому не належать. Посилання на недоліки оформлення бухгалтерських документів, які вказані в апеляційній скарзі, колегія суддів не приймає з огляду на те, що ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачено, що неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Доводи, з приводу не складання сторонами акту звірки взаємних розрахунків, колегія суддів не приймає, з огляду на те, що позивач в установленому законом порядку не повідомив позивача про свої наміри розірвати договір та про претензії, щодо боргу з орендної плати, а відповідно саме через таке не повідомлення і не складались акти взаємних розрахунків.

Доводи про відсутність підстав для скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права оренди на спірну Земельну ділянку за ТОВ «Шамраївський цукровий завод» колегія суддів не приймає з огляду на те, що судом було встановлено відсутність законних підстав для дострокового розірвання Договору оренди від 07.08.2014 в односторонньому порядку, неправомірність обраного ОСОБА_2 способу розірвання Договору оренди, неправомірність дій державного реєстратора при проведенні державної реєстрації припинення права оренди ТОВ Агрофірми «Матюші» на спірну Земельну ділянку, відсутність правових підстав для передачі Земельної ділянки в оренду іншій особі - ТОВ «Шамраївський цукровий завод», і, як наслідок укладення оспорюваного правочину із порушенням вимог чинного законодавства України, що відповідно до приписів ст.ст. 203, 215 ЦК України стало підставою для визнання його недійсним.

Як наслідок, суд першої інстанції дійшов правомірного і логічного висновку про наявність підстав для скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права оренди на спірну Земельну ділянку за ТОВ «Шамраївський цукровий завод».

Згідно з нормами частини першої статті 216 ЦК України у разі недійсності договору оренди земельної ділянки в орендаря за таким договором не виникає право оренди земельної ділянки, з огляду на те, що відповідно до частини другої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» підлягає скасуванню державна реєстрація права оренди цього орендаря, здійснена в ДРРПНМ на підставі такого договору.

У зв?язку із тим, що Оспорюваний правочин є недійсним, відповідно до частини першої статті 216 ЦК України у ТОВ «Шамраївський цукровий завод» не виникло право оренди Земельної ділянки, а, отже, одночасно з визнанням оспорюваного договору недійсним на підставі ч. 2 ст. 26 вказаного Закону підлягає скасуванню рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права оренди на спірну Земельну ділянку за ТДВ «Шамраївський цукровий завод».

Інші доводи скарги висновків суду не спростовують та є фактично повторенням доводів позовної заяви, яким суд у своєму рішенні дав належну правову оцінку.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення судом норм матеріального або процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375 ЦПК України, колегіясуддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 30 вересня 2019 року.

Суддя - доповідач:

Судді :