Суддя Бугера О. В.
Справа № 644/9570/18
Провадження № 2/644/292/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
21 лютого 2019 року Орджонікідзевський районний суд м.Харкова у складі:
Головуючого судді Бугери О.В.,
За участю секретаря судового засідання Ступницького К.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження в приміщенні Орджонікідзевського районного суду м.Харкова цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України, інтереси якого представляє ОСОБА_1, до ОСОБА_2, про відшкодування шкоди (в порядку регресу) до винної особи, -
В обґрунтування позову зазначає, що 20.06.2015 року сталась дорожньо-транспортна пригода з вини водія ОСОБА_2, що встановлено постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 03.08.2015 року. В результаті ДТП був пошкоджений автомобіль Daewoo, номерний знак АХ 0162 ОСОБА_3 пошкодженого автомобіля звернувся до МТСБУ з заявою про відшкодування шкоди. МТСБУ здійснило виплату в розмірі 9939,02 грн., також здійснило оплату за послуги аварійного комісара в розмірі 612,20 грн.
В судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без участі представника позивача. Крім того, зазначив, що не заперечує проти винесення заочного рішення.
Відповідач, ОСОБА_2, в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки в судове засідання відповідач не сповістив, тому суд виходить з того, що його неявка відбулась за неповажних причин. Заяв про перенос розгляду справи відповідач до суду не подавав.
Ухвалою суду від 21.02.2019 року, Суд, зі згоди позивача, розглядає справу за відсутністю відповідача в заочному судовому засіданні.
Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази, встановив наступне.
За загальним правилом визначеним ст.1166 ЦК України відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (ч. 2 ст. 1187 ЦК України).
Разом з тим правила регулювання деліктних зобов'язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов'язок.
Так, відповідно до ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обов'язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров'я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов'язкове страхування). До відносин, що випливають з обов'язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.
Згідно зі ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.
За змістом статей 9, 22-31, 35, 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов'язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.
Відповідно до постанови Ленінського районного суду м. Харкова від 03.08.2015 року ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Із змісту постанови вбачається, що 20.06.2015 року в м. Харкові ОСОБА_2, керуючи автомобілем Volkswagen, державний номер НОМЕР_1, на майдані ОСОБА_4 в районі будинку № 7, рухався заднім ходом, та не переконався, що це буде безпечно для інших учасників, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем Daewoo, державний номер АХ 01-62 СТ.
ОСОБА_2 здійснював керування транспортним засобом на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.
Цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_5 була застрахована ТДВ СК «Київ Ре» відповідно до страхового поліса №АЕ/3711547.
Згідно з роз'ясненнями, наданими у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 № 6, при визначенні розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну, незалежно від форм власності, судам слід враховувати, що відшкодування шкоди шляхом покладення на відповідальну за неї особу обов'язку надати річ того ж роду та якості, полагодити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. У разі коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб полагодити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди як при відшкодуванні в натурі, так і при відшкодуванні заподіяних збитків грішми, потерпілому на його вимогу відшкодовуються неодержані доходи у зв'язку із заподіянням шкоди майну.
У разі коли пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлений або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження.
Аналогічна позиція викладена у п. 15 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі
питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», так судам роз'яснено порядок визначення розміру та відшкодування шкоди, якщо транспортний засіб не може бути відновлений або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження. При цьому розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження.
Відповідно до положень ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Платіжним дорученням № 6409 рв від 15.12.2015 року МТСБУ було сплачено згідно наказу МТСБУ № 6409 від 14.12.2015 року та довідки №1 від 25.11.2015 року страхове відшкодування у розмірі 9939,02 грн., та послуги аварійного комісара згідно рах. № 587 рв від 24.11.2015 року в розмірі 612,20 грн.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов зокрема до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
Моторне (транспортне) страхове бюро України зверталося з листом до відповідача про компенсування витрат за завдано шкоду в добровільному порядку. Але завданні витрати не були відшкодовані відповідачем.
Крім того, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1762,00 грн.
Керуючись ст.ст. 267, 999, 1166, 1187, 1191 ЦК України, ст. ст. 12, 76, 141, 258, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський районний суд міста Харкова або безпосередньо до апеляційної інстанції.
Головуючий: суддя О.В. Бугера