Постанова

Іменем України

25 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 724/1240/16-ц

провадження № 61-27690св18

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Жданової В. С., Кузнєцова В. О.,

учасники справи:

позивач -ОСОБА_1 ,

відповідачі: Шиловецька сільська рада Хотинського району Чернівецької області, ОСОБА_2 ,

треті особи:ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Апеляційного суду Чернівецької області від 11 липня 2017 року у складі судді Одинака О.О.

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

Позивач ОСОБА_1 звернулася з позовом до Шиловецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області, ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання незаконним та скасування рішення Шиловецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області від 24 грудня 2015 року в частині затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, в якому просить визнати незаконним та скасувати рішення Шиловецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області від 24 грудня 2015 року № 28/3-2015 року в частині затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_2 в розмірі 0,25 га для обслуговування жилого будинку на АДРЕСА_1 та 0,1137 га для ведення особистого селянського господарства.

Короткий зміст судових рішень

Рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області 15 травня 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено, визнано незаконним і скасовано рішення Шиловецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області від 24 грудня 2015 року № 28/3-2015 року в частині затвердження проекту землестрою щодо відведення земельних ділянок у власність ОСОБА_2 розмірі 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на АДРЕСА_1 (кадастровий номер: :03:003:0231) та розміром 0,1137 га для ведення особистого селянського господарства на АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді Апеляційного суду Чернівецької області від 21 червня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 15 травня 2017 року залишено без руху.

Ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 11 липня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 15 травня 2017 року визнано неподаною і повернуто апелянту.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У липні 2017 року ОСОБА_2 засобами поштового зв`язку надіслав касаційну скаргу до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (далі - ВССУ), в якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просив скасувати ухвалу Апеляційного суду Чернівецької області від 11 липня 2017 року та направити справу до апеляційного суду.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою ВССУ від 05 вересня 2017 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 .

Статтею 388 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Підпунктом 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» передбачено, що касаційні скарги на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

19 травня 2018 року справу № 724/1240/16-ц і матеріали касаційного провадження ВССУ передано до Верховного Суду.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, щоапеляційний суд неправомірно повернув апеляційну скаргу. ОСОБА_2 не зазначив у апеляційній скарзі дані про третіх осіб, не зазначив які обставини не були встановлені судом першої інстанції та які докази були досліджені та оцінені даним судом неправильно. Проте ОСОБА_2 вважає, що апеляційний суд порушив його право на судовий захист, не забезпечив йому право на справедливий суд, не взяв до уваги те, що відповідно до статей 299, 300 Цивільного процесуального кодексу України він мав право на приєднання та доповнення апеляційної скарги.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Частиною третьою статті 3 ЦПК Українивизначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частинами першою, другою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно із частиною другою статті 389 ЦПК Українипідставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Ухвалою судді Апеляційного суду Чернівецької області від 21 червня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без руху на надано апелянту п`ятиденний строк з моменту отримання копії даної ухвали для сплати судового збору та подання до суду апеляційної скарги в новій редакції відповідно до вимог статті 295 ЦПК України разом з копіями такої скарги.

Залишаючи апеляційну скаргу відповідача без руху, апеляційний суд правильно зазначив у відповідній ухвалі про невідповідність її змісту нормам процесуального права.

Згідно з частиною другою статті 295 Цивільного процесуального кодексу України у редакції, чинній на час постановлення зазначеної ухвали, (далі - ЦПК України 2004 року) в апеляційній скарзі має бути, зокрема, зазначено, ім`я (найменування) осіб, які беруть участь у справі, їх місце проживання або місцезнаходження, в чому полягає незаконність і (або) необґрунтованість рішення (неповнота встановлення обставин, які мають значення для справи, та (або) неправильність установлення обставин, які мають значення для справи, внаслідок необґрунтованої відмови у прийнятті доказів, неправильного їх дослідження чи оцінки, неподання доказів з поважних причин та (або) неправильне визначення відповідно до встановлених судом обставин правовідносин, клопотання особи, яка подала скаргу.

У частині першій статті 26 ЦПК України 2004 року передбачено, що у справах позовного провадження особами, які беруть участь у справі, є сторони, треті особи, представники сторін та третіх осіб.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 не вказав третіх осіб, які були залучені до справи, а саме: ОСОБА_3 і ОСОБА_4 .

Крім того, у апеляційній скарзі на зазначено: у чому саме полягає неповнота встановлення судом першої інстанції обставин, які конкретно обставини не були встановлені судом першої інстанції та які докази були ним неправильно досліджені чи оцінені.

Також в апеляційній скарзі відповідач просив скасувати рішення суду першої інстанції як незаконне, проте не вказав, яке рішення має бути прийняте судом апеляційної інстанції по суті позовних вимог, тобто апеляційна скарга не містила клопотання за наслідками розгляду скарги на рішення суду першої інстанції, яке б відповідало повноваженням апеляційного суду, передбаченим у частині першій статті 307 ЦПК України 2004 року.

Незважаючи на те, що дані недоліки змісту апеляційної скарги були зазначені апеляційним судом в ухвалі від 21 червня 2017 року, ОСОБА_2 їх не усунув у визначений апеляційним судом строк.

Апеляційним судом на підставі рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення від 22 червня 2017 року № 829 і пояснень ОСОБА_2 встановлено, що ухвала апеляційного суду від 21 червня 2017 року отримана відповідачем 30 червня 2017 року.

03 липня 2017 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_2 направив до апеляційного суду супровідний лист і квитанцію про сплату судового збору в розмірі 606,32 грн.

Проте ОСОБА_2 у встановлений апеляційним судом строк не подав до суду апеляційну скаргу в новій редакції.

Частиною 2 статті 297 ЦПК України 2004 року передбачено, що до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 295 цього Кодексу, а також у разі несплати суми судового збору застосовуються положення статті 121 цього Кодексу.

У частині другій статті 121 ЦПК України 2004 року передбачено, що якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду, а у разі неусунення недоліків - заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

З огляду на зазначені обставини, апеляційний суд дійшов правильного висновку про наявність підстави для того, щоб апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 15 травня 2017 року визнати неподаною і повернути апелянту.

Постановлення даної ухвали апеляційного суду не позбавляло відповідача права на повторне звернення з апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції з дотриманням вимог процесуального права щодо змісту апеляційної скарги, що спростовує доводи касаційної скарги про позбавлення відповідача права на судовий захист і доступу до суду.

Визначаючи право на апеляційне оскарження судових рішень, закон передбачає порядок його реалізації і закріплює вимоги щодо форми і змісту апеляційної інстанції, а також встановлює правові наслідки їх недодержання. Усунення допущених недоліків в оформленні апеляційної скарги у порядку приєднання до апеляційної скарги та доповнення апеляційної скарги нормами процесуального права (статті 299, 300 ЦПК України 2004 року) не передбачено, з огляду на що відповідні доводи касаційної скарги є необґрунтованими.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи касаційної скарги не дають підстави для висновку, що оскаржена ухвала постановлена судом апеляційної інстанції з порушенням норм процесуального права.

Щодо судових витрат

Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України передбачено, що якщо суд касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки касаційну скаргу залишено без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у судах першої та апеляційної інстанцій, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Апеляційного суду Чернівецької області від 11 липня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення,є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:В. М. Ігнатенко В. С. Жданова
В. О. Кузнєцов