Справа №718/519/19
Провадження №6/718/20/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАНИ

22.02.2019 року Кіцманський районний суд Чернівецької області

у складі: головуючого - судді Олексюк Т.І.

секретаря - Пітак О.В.

розглянувши подання державного виконавця Кіцманського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа у виконавчому провадженні № 58058595, -

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець Кіцманського районного відділу державної виконавчої служби ОСОБА_1 звернувся до суду з поданням про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон відносно ОСОБА_2, посилаючись на те, що на виконанні Кіцманському РВ ДВС знаходиться виконавче провадження № 58058595 з примусового виконання постанови № 3951/30500/18, виданого 19.09.20018р. Закарпатською митницею ДФС, про стягнення з ОСОБА_2 штрафу в сумі 8500 гривень. ОСОБА_2 штраф не сплатив, декларацію про доходи та майно не подав, будь яких дій спрямованих на виконання рішення не здійснив. Згідно наданої на запити державного виконавця інформації належне боржнику на праві власності майно відсутнє. На скеровані 15.01.2019р. на адресу боржника виклики ОСОБА_2 не з`явився та про причини неявки не повідомив. Оскільки рішення не виконано, боржник ухиляється від його виконання, не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного йому майна і доходів, з підстав, передбачених ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», п.5 ч.1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України», п.8 ст.19, п.4 ст.20 Закону України «Про державну прикордонну службу України», ст.441 ЦПК України, просив тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_2 до виконання зобовязань, покладених на нього постановою № 3951/30500/18 від 19.09.20018р.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Як визначено частиною першою статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Законодавством України зазначені правовідносини регулюються ст.313 ЦК України, відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Згідно ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» громадянин України може бути обмежений у праві виїзду за кордон, якщо відносно нього діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання до виконання зобов'язань або розв'язання спору у передбачених законом випадках; якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням - до виконання зобов'язань; якщо щодо нього подано цивільний позов до суду - до закінчення провадження у справі.

Як передбачено статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням.

Згідно ч.1 ст.441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобовязань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобовязань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою начальника Закарпатської митниці ДФС у справі про порушення митних правил за № 3951/30500/18 від 19.09.20018р. на ОСОБА_2 за ч.3 ст.470 Митного кодексу України накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 8500 гривень.

Зазначену постанову скеровано для примусового виконання до Кіцманського РВ ДВС та постановою державного виконавця від 15.01.2019р. відкрито виконавче провадження № 58058595 про стягнення з ОСОБА_2 суми штрафу у розмірі 8500 гривень.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 23.01.2019р. за ОСОБА_2 нерухомого майна зареєстрованим не значиться.

15.01.2019 року державним виконавцем скеровано виклик ОСОБА_2

Судом не встановлено, що державним виконавцем вжито всіх передбачених законодавством заходів щодо встановлення наявності у боржника грошових коштів та щодо розшуку майна боржника.

Відповідно до роз'яснень Верховного Суду України, викладених у Листі від 01.02.2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України», ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

В поданні державного виконавця не зазначені та не надані суду докази на підтвердження факту ухилення боржника від виконання зобов'язання, оскільки відсутні дані про те, що він отримав копію постанови про відкриття виконавчого провадження та направлені державним виконавцем попередження виклики.

Судом також не встановлено, які свідомі діяння (дії або бездіяльність), спрямовані на невиконання зобовязання, вчиняє боржник, чи є реальні можливості (наявність майна, грошових коштів тощо) для виконання зобовязання, чи не заважають виконанню зобовязання будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо), а державним виконавцем не надано доказів, які б свідчили про те, що боржник ухиляється від виконання зобовязання, суд не має законних підстав для обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

За вищенаведеного відсутні законні та обґрунтовані підстави для задоволення подання.

На підставі викладеного, ст.33 Конституції України, ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України», 18 Закону України «Про виконавче провадження», керуючись ст.ст. 441, 353 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа у виконавчому провадженні № 58058595 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення або складання.

Учасник справи, якому не було вручено ухвалу удень її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу подано протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали.

Суддя :