ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

20 лютого 2019 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 750/12274/18

Апеляційне провадження № 22-з/4823/21/19

Чеернігівський апеляційний суд у складі судді Бобрової І.О., розглянув питання про відвід суддям Чернігівського апеляційного суду Шараповій Олені Леонідівні, Євстафіїву Олександру Костянтиновичу, Бечку Євгену Миколайовичу у справі за апеляційними скаргами Державної казначейської служби України та ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 28 грудня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди,

У С Т А Н О В И В :

У провадженні Чернігівського апеляційного суду перебуває вищезазначена цивільна справа №750/12274/18.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.02.2019 справу № 750/12274/18 було розподілено складу колегії суддів: головуючий-суддя - Шарапова О.Л., судді - Бечко Є.М., Євстафіїв О.К.

15.02.2019 позивачем ОСОБА_1 подано заяву, в якій заявлено відвід суддям Шараповій О.Л., Бечку Є.М. та Євстафіїву О.К. з підстав передбачених п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України.

Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 19 лютого 2019 року заявлений відвід визнаний необґрунтованим, апеляційне провадження у справі зупинено, заяву позивача ОСОБА_1 про відвід передано на автоматичний розподіл.

Згідно з протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями від 19 лютого 2019 року для вирішення питання про відвід судді призначено суддю Боброву І.О.

Питання про відвід вирішується судом відповідно до вимог ч. 8 ст. 40 ЦПК України без повідомлення учасників справи.

В своїй заяві про відвід суддям Шараповій О.Л., Бечку Є.М., Євстафіїву О.К. позивач ОСОБА_2 зазначив, що мають місце обставини, які вказують на свідомі порушення принципів об'єктивності та неупередженості цими суддями при розгляді справи №728/2119/17 за його позовом до начальника Управління Державної казначейської служби України у Бахмацькому районі, Державної казначейської служби України та фактичний перегляд рішень у справах №728/1454/14 і №728/2119/17. Позивач в заяві про відвід проводить аналогію з іншими розглянутими справами за участю вказаних суддів, справами з ідентичними позовними вимогами, посилається на практику Європейського суду з прав людини, практику щодо розгляду заяв про відвід суддів, а також норми національного законодавства та норми Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Перевіривши мотиви заявленого відводу суд вважає, що заява про відвід суддів Шарапової О.Л., Бечка Є.М., Євстафіїва О.К. задоволенню не підлягає.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифіковано Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, і є частиною національного законодавства, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно із усталеною практикою Європейського суду з прав людини особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (п.43 рішення Європейського суду «Веттштайн проти Швейцарії»).

Право учасника справи на відвід судді є однією із гарантій права на справедливий суд.

Проте право на відвід не являється абсолютним. В інакшому випадку воно перетвориться у свавільне обрання суддів для розгляду справи та спосіб процесуального зловживання, що суперечитиме інтересам інших учасників справи та суспільним інтересам загалом.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені у ст. 36, 37 ЦПК України.

За приписами ч. 3 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Згідно з п.5 ч.1 ст. 36 ЦПК України, на який посилається позивач ОСОБА_1, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» (від 09 листопада 2006 року, № 33949/02, § 49-52,) зазначено, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб'єктивним та об'єктивним критеріями. Відповідно до суб'єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об'єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб'єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об'єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об'єктивно обґрунтованими.

За об'єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді.

Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об'єктивно виправдані.

Оцінюючи наявність обґрунтованих підстав для відводу в частині наявності суб'єктивного критерію, суд приходить до переконання про відсутність підстав стверджувати, що судді Шарапова О.Л., Бечко Є.М., Євстафіїв О.К. виявляли особисту упередженість при розгляді даної справи. Презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з'являться докази на користь протилежного.

Заявник посилається на те, що при розгляді справи №728/2119/17 суддями Євстафіївим О.К., Бечком Є.М., Шараповою О.Л. щодо нього допущено вибіркове здійснення правосуддя, відверта дискримінація у порівнянні з іншими учасниками провадження, порушення ст.56 Конституції України, незаконно відмовлено у врахуванні практики Європейського суду щодо визначення загального строку виконання судового рішення, судових рішень в аналогічних справах за участі інших осіб, що призвело до незаконного зменшення розміру моральної шкоди, визначеного судом першої інстанції, з 30 000 грн до 5 000 грн.

Те, що заявник не погоджується зі змістом та мотивами постанови суду від 13.06.2018, ухваленою суддями в справі №728/2119/17 за його позовом, не свідчить про існування обґрунтованих обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності суддів при розгляді справи №750/12274/18.

Перевірити законність процесуальних актів і дій (бездіяльності) суддів, вчинених при розгляді конкретної справи, особи мають право повною мірою реалізувати шляхом оскарження судового рішення до судів вищої інстанції в порядку та з підстав, визначених у процесуальному законодавстві.

Безпідставними є й посилання ОСОБА_1, як на факти, що свідчать про упередженість та необ'єктивність суддів, на неврахування ними рішення Апеляційного суду Чернігівської області від 10.06.2015 у справі №750/2086/15-ц, постанови Апеляційного суду Чернігівської області від 22.05.2018 у справі №750/624/17, постанови Вищого господарського суду України від 15.02.2017 у справі №903/486/16, оскільки ці судові рішення винесені в інших справах за інших фактичних обставин та з іншим складом сторін, які жодним чином не стосуються справи №750/12274/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди.

Посилання заявника на поданням ним скарги до Вищої ради правосуддя щодо порушення обов'язків і присяги судді суддею Євстафієвим О.К. під час розгляду справи №750/2119/17 також не свідчить про наявність ґрунтовних сумнівів в неупередженості або об'єктивності судді при розгляді як справи №750/2119/17, так і інших справ, зокрема, справи №750/12274/18. Заявник, подаючи скаргу до ВРП, реалізував своє право, гарантоване ст.40 Конституції України. Підстави вважати, що це є обставиною, яка виключає участь цього судді у розгляді справи №750/12274/18 - відсутні.

Доводи заяви щодо фактичного перегляду судом під час постановлення ухвали у справі №728/2119/17 судових рішень, що ухвалені у справах №728/1454/14 і №728/2119/17 не можуть бути прийняті до уваги, оскільки відсутнє судове рішення касаційної інстанції, яка б констатувала такі порушення щодо рішення у справі №728/1454/14. Стосовно перегляду рішення у справі №728/2119/17, то воно дійсно переглядалося колегією суддів за апеляційною скаргою Державною казначейською службою України. За результатами апеляційного перегляду 13.06.2018 колегія суддів прийняла постанову, незгода з якою стала підставою для заявлення відводу членам колегії у даній справі (№750/12274/18).

З огляду на викладене вище, обставини, зазначені в заяві ОСОБА_1 про відвід суддям Шараповій О.Л., Бечку Є.М., Євстафіїву О.К., не можуть бути підставою для їх відводу, а тому враховуючи зміст заяви та зазначені вище норми цивільного процесуального закону, слід дійти висновку про необґрунтованість заявленого відводу та відмову в задоволенні заяви про відвід.

Керуючись ст. 36, 40,381 ЦПК України

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід суддям Шараповій Олені Леонідівні, Бечку Євгену Миколайовичу, Євстафіїву Олександру Костянтиновичу - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає

Суддя: І.О.Боброва.