ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2019 року

м. Харків

Справа № 643/15911/17 (категорія: договірні)

Провадження № 22-ц/818/1028/19

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого - Кіся П.В.,

суддів: - Бурлака І.В.;

- Яцини В.Б.

за участю секретаря - Пузікової Ю.С.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_3

відповідач: ОСОБА_4

треті особи: ОСОБА_5,

ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_3

на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 15 листопада 2018 року у складі судді Майстренко О.М.

в с т а н о в и в :

11 грудня 2017 року ОСОБА_3 звернулася у суд з позовом до ОСОБА_4, у якому просила визнати недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_4, посвідчений 01.07.2005 року державним нотаріусом Одинадцятої харківської нотаріальної контори, реєстровий № 6-444 .

Ухвалою Московського районного суду від 15 листопада 2018 року позовну заяву ОСОБА_3 залишено без розгляду за частиною 5 статті 223 та пунктом 3 частини 1 статті 257 ЦПК України з посиланням на те, що належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання .

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати ухвалу суду, вважаючи її прийнятою з порушенням норм процесуального права, та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Обґрунтовуючи скаргу, апелянт зазначає, що суд дійшов помилкового висновку, що є підстави для залишення позову без розгляду у зв'язку із повторною неявкою позивача, оскільки матеріали справи не містять даних про одержання нею судових повісток у судове засідання на 12 вересня 2018 року та 15 жовтня 2018 року.

11.02.2018 року ОСОБА_4 надала до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на те, що доводи апеляційної скарги не є щирими та переконливими, просила залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду без змін.

В обґрунтування відзиву зазначила, що адреса позивача, вказана в позові, одночасно є адресою реєстрації і проживання ОСОБА_3, а тому неотримання адресатом поштового відправлення з повісткою не є неналежним його повідомленням, при цьому, ОСОБА_4 посилається на положення п.3 ч.8 ст. 128 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача ОСОБА_3 та представника відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_8, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за таких підстав.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов'язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред'являється особі.

Частиною 5 ст. 223 ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез'явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез'явлення не перешкоджає розгляду справи (п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України).

Таким чином підставою для залишення позовної заяви без розгляду у зв'язку з повторною неявкою позивача в судове засідання є наявність у сукупності таких обставин: належне повідомлення позивача про час та місце розгляду справи та його повторна, тобто двічі поспіль, неявка у судове засідання у призначений для розгляду справи час без поважних на те причин або неповідомлення ним причин неявки.

Залишаючи без розгляду позовну заяву ОСОБА_3, суд першої інстанції посилався на положення ч.5 ст.223 та п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України і виходив з того, що позивач, яка була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, повторно не з'явилася у судові засідання, призначені на 24.07.2018 р., 12.09.2018 р. та 15.11.2018 року.

Однак такі висновки суду є помилковими і не відповідають обставинам справи.

Так, як вбачається з матеріалів справи, судове повідомлення позивача ОСОБА_3 про призначення справи до розгляду на 24 липня 2018 року було одержано позивачем 21 липня 2018 року ( а.с. 81).

24 липня 2018 року ОСОБА_3 через канцелярію суду надала заяву про відкладення розгляду справи, у зв'язку з відсутністю її представника ( а.с. 69), заява була задоволена судом та оголошено перерву у судовому засіданні до 12 вересня 2018 року (а.с. 82-83).

Судове повідомлення позивача про призначення справи до розгляду на 12 вересня 2018 року було вручено ОСОБА_3 04.09.2018 року (а.с.95).

В судове засідання, призначене на 12.09.2018 року учасники справи не з'явилися, наступне судове засідання було призначено на 15.11.2018 року, про що свідчить довідка, складена секретарем судового засідання ( а.с. 88).

На адресу ОСОБА_3 судове повідомлення про призначення слухання справи на 15.11.2018 року було підготовлено ( а.с. 92), але в матеріалах справи відсутні докази його направлення на адресу позивача.

Тому, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги щодо відсутності доказів належного повідомлення ОСОБА_3 про призначення справи до розгляду на 15 листопада 2018 року.

Постановляючи ухвалу про залишення позову без розгляду, суд першої інстанції помилково вважав, що позивач належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, залишивши без уваги ту обставину, що доказом належного повідомлення учасників справи про час та місце судового засідання у справі відповідно до положень ст.ст.128, 130 ЦПК України є розписка учасника про завчасне, але не менше чим за п'ять днів, отримання ним судової повістки.

Доводи, викладені ОСОБА_4 в відзиві на апеляційну скаргу , спростовуються матеріалами справи, а саме встановленим фактом того, позивач ОСОБА_3 не була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, а саме про судове засідання призначене на 15.11.2018 року.

Зважаючи на викладене ухвала суду від 15.11.2018 року підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, п. 4 ч. 1 ст. 379, ст. ст. 381-384,389 ЦПК України, апеляційний суд , -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 15 листопада 2018 року - скасувати.

Справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 18 лютого 2019 року.

Головуючий: П.В. Кісь

Судді: І.В. Бурлака

В.Б. Яцина