РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №766/3636/19

Пров. №2-о/766/449/19

22 лютого 2019 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Ус О.В.,

присяжних ОСОБА_1, ОСОБА_2,

секретар судового засідання Неменко Ю.М., з участю прокурора Лазуткіної О.Г.,

та в режимі відеконференції представника

КЗ «Херсонська обласна психіатрична лікарня» ХОР ОСОБА_3,

лікаря-психіатра ОСОБА_4,

особи, відносно якої вирішується питання про госпіталізацію ОСОБА_5, та його представника адвоката ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні в порядку окремого провадження заяву Комунального закладу "Херсонська обласна психіатрична лікарня" Херсонської обласної ради про госпіталізацію ОСОБА_5 у психіатричний стаціонар у примусовому порядку,

ВСТАНОВИВ:

21 лютого 2019 року головний лікар КЗ "Херсонська обласна психіатрична лікарня" Херсонської обласної ради ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою, в якій просив госпіталізувати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 до психіатричного закладу у примусовому порядку.

Заява мотивована тим, що ОСОБА_5 (зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) був госпіталізований 20.02.2019 р. о 10-20 год. до КЗ "Херсонська обласна психіатрична лікарня". Направлення було видане районним психіатром ОСОБА_7 про необхідність госпіталізації ОСОБА_5 у психіатричний стаціонар для лікування у звязку з наявністю тяжкого психічного розладу, який обумовлює небезпеку для себе та оточуючих. Підставою для висновку про необхідність госпіталізації є звернення сусідів до голови Нижньосірогозької райдержадміністрації і начальника Нижньосірогозького відділення Каховського відділу поліції ГУ НП в Херсонській області, в якому вказано неадекватну та агресивну поведінку. На підставі цих відомостей ОСОБА_5 був оглянутий лікарем-психіатром ОСОБА_8 у приймальному відділенні 20.02.2019 року, яка підтвердила висновок про необхідність госпіталізації ОСОБА_5 21.02.2019 року о 09-00 годині громадянин ОСОБА_5 був оглянутий комісією лікарів-психіатрів КЗ «ХОПЛ» ХОР підтвердили обґрунтованість рішення про госпіталізацію згідно Закону України «Про психічну допомогу». Комісія прийшла до висновку, що обстеження та лікування громадянина ОСОБА_5 можливі тільки в умовах стаціонару. Згода громадянина ОСОБА_5 на примусову госпіталізацію відсутня, у звязку з його відмовою від госпіталцізаї.

В судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги заяви в повному обсязі та надав пояснення аналогічні викладеним в заяві обставинам. Пацієнт відмовляється від прийому їжі, що є небезпечним для його життя, він відмовився проходити МСЕК, внаслідок чого втратив 3 групу інвалідності, перестав приймати лікування.

Лікар-психіатр пояснив, що ОСОБА_5 агресивний, від лікування відмовляється, за межами стаціонару хворий є небезпечним як для себе так і для оточуючих, примусове лікування необхідне саме в інтересах пацієнта, який це не усвідомлює.

Прокурор у судовому засіданні підтримала заяву, як обґрунтовану, не заперечувала проти її задоволення, вважала необхідною примусову госпіталізацію.

ОСОБА_5 в судовому засіданні згоду на примусову госпіталізацію не надав, просив відмовити в її задоволенні за необґрунтованістю, вказав, що всі кажуть неправдиво, він потрапив до відділення 19 лютого, а не 20, три дні відмовляється від їжі та води, його скрутили, зробили укол, тільки сьогодні відпустили; його батьки вбиті, у нього конфлікт з сусідами, але він нікому не погрожує, у нього викрали 60 тисяч доларів США, у нього вдома є їжа, а у лікарні не бажає їсти, лікування йому не потрібне.

Адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні зазначив, що правових підстав для примусової госпіталізації до психіатричного закладу ОСОБА_5 не має, просив відмовити у задоволенні заяви.

Суд, заслухав вступне слово сторін, дослідив матеріали заяви, приходить до наступного.

У відповідності до положень ст. 5 S: 1 ((е) законне взяття під варту душевнохворих) Європейської Конвенції захисту прав людини та основних свобод, кожний має право на свободу та особисту недоторканість. Ніхто не може бути позбавлений свободи не інакше ніж у випадках і в порядку, встановленому законом.

У відповідності до положення ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до ст. 3 Конституції України людина її життя і здоровя, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до ч. 2. ст. 28 Конституції України жодна людина без її вільної згоди не може бути піддана медичним, науковим чи іншим дослідам.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про психіатричну допомогу» кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу доки наявність такого розладу не буде встановлена на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про психіатричну допомогу» психіатрична допомога надається на основі принципів законності, гуманності, додержання прав людини і громадянина, добровільності, доступності та відповідно до сучасного рівня наукових знань, необхідності й достатності заходів лікування, медичної, психологічної та соціальної реабілітації, надання освітніх, соціальних послуг.

Нормою ст. 7 Закону України «Про психіатричну допомогу» встановлюються підстави діагностики психічного розладу та лікування особи, яка страждає на психічний розлад. Забороняється визначати стан психічного здоровя особи та встановлювати діагноз психічних розладів без психіатричного огляду особи, крім випадків проведення судово психіатричної експертизи посмертно.

Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 11 Закону України «Про психіатричну допомогу» психіатричний огляд проводиться з метою зясування: наявності чи відсутності в особи психічного розладу, потреби в наданні їй психіатричної допомоги, а також для вирішення питання про вид такої допомоги та порядок її надання. Рішення про проведення психіатричного огляду особи без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника приймається лікарем психіатром за заявою, яка містить відомості, що дають достатні підстави для такого огляду. Із заявою можуть звернутись родичі особи, яка підлягає психіатричному огляду, лікар, який має будь яку медичну спеціальність, інші особи.

Нормою ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» встановлені вичерпні підстави примусової госпіталізації особи до психіатричного закладу.

Так, особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливо лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Інших підстав для примусової госпіталізації особи до психіатричного закладу законодавцем не передбачено.

Термін «Душевнохворий» не має чіткого визначення, оскільки психіатрія це сфера, яка включає в себе і медичні і соціальні фактори. Однак, цей термін не може бути використаний таким чином, щоб дозволити госпіталізувати особу в недобровільному порядку тільки тому, що її уявлення та поведінка відхиляються від загальноприйнятних норм.

Аналогічну позицію висловив Європейський Суд з прав людини в справі Winterwerpv. The Netherlands, від 24 жовтня 1979, SeriesAno. 33, S:37.

Високий Суд висловив думку, для того щоб були дотримані вимоги законності позбавлення свободи в сенсі ст. 5 S: 1 (е) Конвенції, повинні бути дотримані три основних принципи: по перше, госпіталізована особа має бути визнана з точки зору обєктивних медичних показників такою, що страждає на психічне захворювання, за виключенням невідкладної психіатричної допомоги; по друге, захворювання має бути такого ступеню, щоб вимагати недобровільної госпіталізації; По третє, захворювання повинно продовжуватись на протязі періоду госпіталізації.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 був госпіталізований 20.02.2019 року о 10-20 год. каретою швидкої допомоги, від госпіталізації відмовився.

Відповідно до висновку лікарів-психіатрів Комунального закладу «Херсонська обласна психіатрична лікарня" Херсонської обласної ради № 636 від 21.02.2019 року, ОСОБА_5, який народився 09.03.1962 року, страждає на шизофренію, параноїдну форму, стан загострення, параноїдний синдром з агресивною поведінкою до оточуючих та автоагресію. Висловлює, що сусіди його отруюють через сигаретний дим, спричинили абсцеси печінки, проявляє у звязку з цим агресію до них, сусіду погрожував сокирою його зарубати, а також до себе відмовляється від їжі, керуючись хворобливим переживанням, вчиняє та виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередньо небезпеку для оточуючих та самого себе.

В матеріалах справи міститься направлення в КЗ «ХОПБ»ХОС на повторне лікування ОСОБА_5, що видане лікарем психіатром ОСОБА_7 19.02.2019 року, мотивоване тим, що ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 хворіє з 2008 року, неодноразово лікувався в Херсонській обласні психіатричні лікарні, останній раз з 23.06. по 14.09.2017 року, до квітня 2018 року регулярно отримував підтримуючу терапію. З квітня 2018 року ОСОБА_5 відмовився від підтримуючої терапії. В жовтні 2018 року вимагав проведення УЗД на дому, оскільки вирішив що у нього цукровий діабет та йому необхідне обстеження органів черевної порожнини, окрім того ОСОБА_5 конфліктує з сусідами одному з яких погрожував фізичною розправою.

На імя голови Нижньосірогозької райдержадміністрації ОСОБА_9 від сусідів ОСОБА_5 надійшло звернення з проханням вирішити питання про примусове лікування ОСОБА_5.

Згідно пояснень ОСОБА_10 від 15.02.2019 року на імя начальника Нижньосірогозького відділення Каховського відділу поліції ГУ НП в Херсонській області підполковника міліції ОСОБА_11, вбачається, що ОСОБА_10 проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 по сусідству з ним проживає ОСОБА_5, близько 11-15 годин перебуваючи на подвірї свого будинку почув як ОСОБА_5 почав лаятись в його бік та поводити себе агресивно, після того як ОСОБА_10 зробив йому зауваження ОСОБА_5 взяв до рук топор та почав ним розмахувати з погрозами на адресу ОСОБА_10

З дослідженої в судовому засіданні історії хвороби ОСОБА_5 №296/08, №2172/09, встановлено, що ОСОБА_5 неодноразово госпіталізовувався у примусовому порядку, вперше 21 січня 2008 року; повторні госпіталізації 18.05.2009 року; 27.06.2013 року; 04.12.2014 р., 14.02.2015 р., 24.03.2016 р., 2017 р. В усіх випадках ОСОБА_5 надавав усвідомлену згоду на госпіталізацію.

Суд зазначає, що самі по собі факти емоційних висловлювань, погроз на адресу оточуючих, відсутність критики до свого психічного стану не можуть слугувати беззаперечною підставою того, що особа потребує невідкладної психіатричної допомоги. Однак, висновок лікарів-психіатрів містить певні посилання, які дають підстави вважати, що у ОСОБА_5 наявний розлад психічного стану, і у суду не має сумнівів в правильності цих документів, в звязку із чим суд вважає, що стан здоровя ОСОБА_5 вимагає невідкладної психіатричної допомоги.

Крім того, в сенсі позиції Високого Європейського Суду, висловленої у справі «Ракевич проти Росії» № 58973/00 від 28.10.2003 року, відносно того, що захворювання має бути такого ступеню, щоб вимагати недобровільної госпіталізації, і захворювання повинно продовжуватись на протязі періоду госпіталізації, - суд приходить до висновку, що комісією лікарів психіатрів Комунального закладу "Херсонська обласна психіатрична лікарня", було встановлено у ОСОБА_5 такий вид тяжкого психічного розладу здоровя, який свідчить про те, що він вчиняє дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї та оточуючих.

За таких обставин, оцінюючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 підлягає примусовій госпіталізації без його згоди, оскільки страждає важким психічним захворюванням у формі параноїдної шизофренії, параноїдний синдром, внаслідок чого вчиняє дії, що становлять небезпеку для оточуючих та для нього самого, не усвідомлює свою хворобу самостійно, а заява психіатричного закладу є обґрунтованою та заснованою на законі, в зв'язку з чим підлягає задоволенню. Зазначене є підставою для надання ОСОБА_5 психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, судові витрати віднести на рахунок держави.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про примусову госпіталізацію чи продовження строку примусової госпіталізації до протитуберкульозного закладу.

Повний текст рішення складено 22 лютого 2019 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 294, 339-342, 430 ЦПК України, ст. ст. 13, 14, 16, 22 Закону України "Про психіатричну допомогу", суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву Комунального закладу "Херсонська обласна психіатрична лікарня" Херсонської обласної ради про госпіталізацію ОСОБА_5 у психіатричний стаціонар у примусовому порядку задовольнити.

Госпіталізувати до Комунального закладу "Херсонська обласна психіатрична лікарня" Херсонської обласної ради ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, у примусовому порядку.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Рішення підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного удового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи до Херсонського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п.15.5 ч.1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Херсонський міський суд Херсонської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяОСОБА_12

ОСОБА_13 ОСОБА_1

ОСОБА_2