КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження: Доповідач - Кулікова С.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 755/15414/15-ц

25 вересня 2019 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кулікової С.В.

суддів - Ігнатченко Н.В.

- Олійника В.І.

при секретарі - Осінчук Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 04 червня 2019 року, про відмову у скасуванні заходів забезпечення позову, постановленої під головуванням судді Чех Н.А., за заявою ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу,-

в с т а н о в и в:

У серпні 2015 року позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу, в якому просила стягнути з відповідача на її користь борг в сумі 841 978,00 грн.

12.02.2019 року представником ОСОБА_2 адвокатом Мамчик Дмитром Олеговичем подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту, посилаючись на те, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити або унеможливить виконання в подальшому рішення суду у випадку задоволення позовних вимог.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 14 лютого 2019 року заяву про забезпечення позову задоволено частково.

Накладено арешт в межах позовних вимог - 841 978,00 грн. на: земельну ділянку, що знаходиться за адресою: Київська обл.., Фастівський район, сільська рада Пилипівка, кадастровий номер :02:001:0005, загальною площею 3,2599 га, яка належить ОСОБА_1 ; земельну ділянку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер сільська рада Пилипівка, кадастровий номер :02:006:0016, загальною площею 0,1200 га, яка належить ОСОБА_1 ; земельну ділянку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ., кадастровий номер сільська рада Пилипівка, кадастровий номер :02:006:0038, загальною площею 0,1200 га, яка належить ОСОБА_1 .

У травні 2019 року відповідач ОСОБА_1 подав заяву про скасування заходів забезпечення позову, в якій просив скасувати заходи забезпечення позову вжиті ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 14 лютого 2019 року, посилаючись на те, що заява про забезпечення позову подана не уповноваженою особою, оскільки на підтвердження повноважень надано ордери, які видані Адвокатським об`єднанням «Герасько і партнери», тоді як адвокатська діяльність Гераська М.Г припинена з 24.10.2018 року на підставі рішення КДКА Київської області від 24.10.2018 року, у зв`язку з чим, діяльність вказаного адвокатського бюро суперечить ст.ст. 4,6,15 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», що в свою чергу свідчить про неможливість здійснення вказаною особою представництва позивача у даній справі.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 04 червня 2019 року заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову залишено без задоволення.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 14.06.2019 року та скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 14.02.2019 року.

Апеляційну скаргу обґрунтовував тим, що ухвала суду є необґрунтованою, постановлена з порушенням норм процесуального права. Зазначав, що інтереси позивачки у даній справі представляють адвокати ОСОБА_8 та Мамчик Д . О., на підтвердження чого було надано ордери видані Адвокатським бюро «Герасько та партнери». Адвокат Мамчик Д.О . підписав заяву про забезпечення позову. Адвокатське бюро «Герасько і партнери», яке видало ордер Мамчику Д.О. створене ОСОБА_8, він же є його керівником. Відповідно до інформації з Єдиного реєстру адвокатів України право ОСОБА_8 на зайняття адвокатською діяльністю припинено згідно п. 4 ч. 1 ст. 32 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» з 24.10.2018 на підставі рішення КДКА Київської області від 24.10.2018 року. Таким чином, вважав, що оскільки ОСОБА_8 не є адвокатом з 24.10.2018, діяльність Адвокатського бюро «Герасько і партнери» суперечить ст.. 4,6,15 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». З огляду на зазначене, враховуючи, що заяву про забезпечення позову підписано адвокатом Мамчик Д.О., який діє на підставі ордеру виданого Адвокатським бюро «Герасько і партнери», тобто не уповноваженою особою, тому вважав, що забезпечення позову підлягає скасуванню.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

ОСОБА_2 не з`явилася, про день та час слухання справи судом повідомлена у встановленому законом порядку, а тому колегія суддів вважає можливим проводити розгляд справи у її відсутність.

Заслухавши доповідь судді Кулікової С.В., пояснення відповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 25.08.2015 року Дніпровським районним судом м. Києва відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу.

14.02.2019 року за заявою представника позивача судом винесено ухвалу, якою забезпечено позов шляхом накладення арешту на земельні ділянки, які належать відповідачу.

02.04.2019 року Київський апеляційний суд розглянув апеляційну скаргу відповідача та особи, яка не брала участі у справі ОСОБА_7 , та виніс постанову про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_7 , та часткове задоволення скарги ОСОБА_1 , а саме в частині накладення арешту на земельну ділянку за кадастровим номером :02:001:0005 , оскільки дана земельна ділянка не належить відповідачу.

Відмовляючи у задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з відсутності підстав для скасування заходів забезпечення позову.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду першої інстанції зроблені на підставі повного та об`єктивного дослідження наданих доказів та в повній мірі відповідають вимогам процесуального права, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Як на підставу скасування заходів забезпечення позову, відповідач посилався на те, що заява про забезпечення позову була подана не уповноваженою особою.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 12.02.2019 року представником ОСОБА_2 адвокатом Мамчик Дмитром Олеговичем подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту, посилаючись на те, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити або унеможливить виконання в подальшому рішення суду у випадку задоволення позовних вимог.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 14 лютого 2019 року заяву про забезпечення позову задоволено частково. Накладено арешт в межах позовних вимог - 841 978,00 грн. на: земельну ділянку, що знаходиться за адресою: Київська обл.., Фастівський район, сільська рада Пилипівка, кадастровий номер :02:001:0005, загальною площею 3,2599 га, яка належить ОСОБА_1 ; земельну ділянку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер сільська рада Пилипівка, кадастровий номер :02:006:0016, загальною площею 0,1200 га, яка належить ОСОБА_1 ; земельну ділянку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ., кадастровий номер сільська рада Пилипівка, кадастровий номер :02:006:0038, загальною площею 0,1200 га, яка належить ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (ч. 4 ст. 62 ЦПК України).

Згідно ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом. Адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно ст. 4 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності).

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.

Повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

Статтею 14 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатське бюро є юридичною особою, створеною одним адвокатом, і діє на підставі статуту. Найменування адвокатського бюро повинно включати прізвище адвоката, який його створив.

Стороною договору про надання правової допомоги є адвокатське бюро.

Адвокатське бюро може залучати до виконання укладених бюро договорів про надання правової допомоги інших адвокатів на договірних засадах. Адвокатське бюро зобов`язане забезпечити дотримання професійних прав адвокатів та гарантій адвокатської діяльності.

Стаття 32 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначає підстави припинення права адвоката на заняття адвокатською діяльністю.

З матеріалів справи вбачається, що заява про забезпечення позову подана представником позивача адвокатом Мамчак Д.О.

На підтвердження своїх повноважень, адвокат Мамчик Д.О. додав до заяви свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю Серія КВ № 000106 від 19.02.2018 року та ордер на надання правової допомоги, згідно якого ОСОБА_2 на підставі договору про надання правової допомоги № 0812/16 від 08.12.2016 р. адвокатом Мамчик Д.О. Вказаний ордер виданий Адвокатським бюро «Герасько і партнери» 14.03.2018 року.

Як вбачається з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Адвокатське бюро «Герасько і Партнери» є діючим, інформація про припинення юридичної особи відсутня.

Відомості про зупинення чи припинення адвокатської діяльності адвокатом Мамчик Д. О . в Єдиному державному реєстрі адвокатів України відсутні.

Таким чином, підстав вважати, що заява про забезпечення позову була подана не уповноваженою особою відсутні.

Враховуючи встановлені обставини судом справи, надані сторонами докази, норми матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову.

Доводи апеляційної скарги про те, що оскільки заяву про забезпечення позову підписано адвокатом Мамчик Д.О., який є не уповноваженою особою, тому наявні підстави для скасування заходів забезпечення позову, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вони не спростовують висновків суду першої інстанції щодо відсутності підстав вважати, що припинення адвокатської діяльності адвоката, який є керівником адвокатського бюро, автоматично припиняє діяльність самого адвокатського бюро, та діяльність адвокатів, які в ньому працюють за відсутності відомостей про припинення юридичної особи.

Посилання в апеляційної скарзі на те, що керівником адвокатського бюро припинено адвокатську діяльність, тому вказане бюро не має правових підстав для видачі ордерів на надання правової допомоги, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки такі доводи не ґрунтуються на нормах матеріального та процесуального права, а є особистим тлумаченням норм закону відповідачем.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що ухвала Дніпровського районного суду м. Києва від 04 червня 2019 року постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги відповідача ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 04 червня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 26 вересня 2019 року.

Головуючий: Судді: