Ухвала

18 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 522/20315/15-ц

провадження № 61-2855ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Усика Г. І., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Апеляційного суду Одеської області від 22 листопада 2018 року у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по сплаті аліментів,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2019 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга

ОСОБА_1 на постанову Апеляційного суду Одеської області від

22 листопада 2018 року.

Касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки вона подана з пропуском строку на касаційне оскарження.

Відповідно до частини першої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ураховуючи, що повний текст оскаржуваної постанови складено 03 грудня

2018 року, останнім днем на її касаційне оскарження, з урахуванням вихідних днів, є 02 січня 2019 року, а касаційна скарга згідно відтиску поштового штемпеля на конверті та штрихкодового ідентифікатора подана 02 лютого

2019 року.

Касаційна скарга містить клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, яке мотивоване тим, що повний текст оскаржуваної постанови заявник отримав лише 04 січня 2018 року, а відтак, вважає, що строк був пропущений з поважних причин і підлягає поновленню.

Зазначені заявником підстави поновлення строку на касаційне оскарження не можна вважати поважними, оскільки, вони не підтверджені будь-якими доказами.

За змістом частини другої та четвертої статті 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків пов'язаних вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду.

Ураховуючи наведене, заявнику необхідно звернутися до суду касаційної інстанції з клопотанням (заявою) про поновлення строку на касаційне оскарження, надати належні докази на підтвердження дати отримання копії оскаржуваної постанови апеляційного суду, зокрема, таким доказом може бути копія заяви щодо отримання оскаржуваної постанови, копія розписки, що підтверджувала б дату отримання копії, тощо.

Також, до касаційної скарги додано клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги на підставі вимог пункту 1 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір». Як доказ указаної обставини додав відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 02 січня 2019 року за період з 1 кварталу 2017 року по 3 квартал 2018 року, згідно яких відсутні дані про будь-які доходи заявника.

Розглядаючи клопотання заявника, суд виходить з наступного.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою статті 136 ЦПК України, суд враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до вимог статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справах за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: військовослужбовці, батьки які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитинну віком до чотирнадцяти років або дитину інваліда; члени малозабезпеченої чи багатодітної полум'я сім'ї, особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з положеннями статті 12 ЦПК України, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Вирішуючи клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору, вважаю, що воно задоволенню не підлягає, оскільки заявником не надано переконливих доказів на підтвердження неможливості сплати судового збору та не наведені обставини, що підтверджують скрутне майнове становище та, що розмір судового збору, що підлягає сплаті за подання касаційної скарги перевищує 5 відсотків річного доходу заявника за попередній календарний рік.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до підпункту 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України

«Про судовий збір» ставка судового збору за подання касаційної скарги фізичною особою на ухвалу суду становить 0, 2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (384,20 грн).

Ураховуючи викладене, заявнику необхідно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги у сумі 384 грн 20 коп.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі м. Києва/Печерський район, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: 6007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Крім того, у порушення вимог пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України заявником прохальна частина касаційної скарги викладена альтернативно і нечітко. У прохальній частині касаційної скарги заявник, заявляючи вимоги про скасування постанови апеляційного суду, якою залишено без змін ухвалу суду першої інстанції, не зазначає про те, чи оскаржується ним судове рішення районного суду. Такий зміст прохальної частини поданої касаційної скарги не відповідає вимогам статті 392 ЦПК України.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги відмовити.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Апеляційного суду Одеської області від 22 листопада 2018 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 13 березня 2019 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г. І. Усик