Справа № 504/3056/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"13" вересня 2019 р. смт. Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області в складі
головуючої судді Вінської Н.В.,
секретарі Сухіна Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Доброслав скаргу ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 на дії державного виконавця Лиманського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Залевською К.К., суд

В С Т А Н О В И В:
Заявник звернувся до суду із скаргою на дії державного виконавця Лиманського РДВС ГТУЮ в Одеській області Залевської К.К. в якій просить визнати її дії неправомірними та зобов`язати державного виконавця скасувати постанову про зупинення вчинення виконавчих дій.
В обґрунтування скарги зазначила, що державним виконавцем Лиманського РДВС 15.07.2019 року відкрито виконавче провадження №59541295, на підставі виконавчого листа виданого Комінтернівським районним судом Одеської області про виселення ОСОБА_3 з будинку АДРЕСА_1 . Однак 12.08.2019 року державний виконавець Залевська К.К. винесла постанову про зупинення виконавчих дій на підставі ч.1 ст.34, ст. 35 ЗУ «Про виконавче провадження», у зв`язку із проходженням боржником ОСОБА_3 військової служби.
Вважає, що ч.1 ст.34, ст. 35 ЗУ «Про виконавче провадження», не передбачає зупинення виконавчих дій у зв`язку із проходження боржником військової служби, через що вважає дії державного виконавця неправомірними.
Представник скаржника ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надавши заяву про підтримання скарги та розгляд скарги без його участі.
В судове засідання державний виконавець Лиманського РДВС не з`явився, про дату час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином.
За таких підстав, суд визнав за можливе розглядати скаргу за відсутності сторін та на підставі доказів, наявних в матеріалах скарги.
Розглянувши скаргу, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні скарги слід відмовити, виходячи з наступного.
Судовим розглядом встановлено, що на виконанні у державного виконавця Лиманського РДВС ГТУЮ в Одеській області Залевської К.К., перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 504/1857/16, виданого Комінтернівським районним судом Одеської області 15.07.2019 року про виселення ОСОБА_3 з житлового будинку /а.с.5/.
12.08.2019 року, державним виконавцем на підставі п.1 ч.1 ст. 34, ст. 35 ЗУ «Про виконавче провадження», винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій, у зв`язку з тим, що боржник ОСОБА_3 згідно довідки ТЦК та СП від 05.08.2019 року проходить військову службу з 18.03.2014 року по теперішній час.
Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи (ст. 447 ЦК України).
Скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржують ся (ч. 1 ст. 450 ЦПК України).
Згідно із ч. 8 ст. 19 ЗУ «Про виконавче провадження», особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.
Відповідно до ч.1 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Пунктом 1 ч.1 ст. 34 ЗУ «Про виконавче провадження» ( в редакції чинній на час винесення спірної постанови), виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі: проходження боржником строкової військової служби, військової служби за призовом осіб офіцерського складу, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, або якщо боржник проходить військову службу та виконує бойові завдання військової служби у бойовій обстановці чи в районі проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, якщо згідно з умовами служби проведення виконавчих дій неможливе чи на прохання стягувача, який проходить таку військову службу.
Відповідно до ч.1 ст. 35 ЗУ «Про виконавче провадження»( в редакції чинній на час винесення спірної постанови), виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у випадках, передбачених пунктами 1, 4, 6, 8, 11 частини першої статті 34 цього Закону, до закінчення строку дії зазначених обставин, а у випадках, передбачених пунктами 2, 3 і 5 частини першої статті 34 цього Закону, - до розгляду питання по суті.
Позиція скаржника про те, що ч.1 ст. 34 ЗУ «Про виконавче провадження» не передбачає зупинення виконавчого провадження та державним виконавцем порушені вимоги закону, не відповідає дійсності та вимогам закону, у зв`язку з чим в задоволенні скарги слід відмовити.
Таким чином, суд приходить до висновку, що дії державного виконавця в частині зупинення виконавчого провадження правомірні та відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження»,
Будь-які докази, які вказували б на порушення державним виконавцем чинного законодавста, прав стягувача як сторони виконавчого провадження щодо виконання рішення суду, в ході судового розгляду не встановлені.
Відповідно до ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.
Статтею 452 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.
Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення ст. 452 ЦПК України.
За таких підстав зі скаржника на користь держави підлягають стягненню 384 грн. 20 коп. - судового збору.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 450, 451, 452 ЦПК України, Закону України «Про виконавче провадження», Закону України «Про судовий збір», суд

У Х В А Л И В:
У задоволенні скарги ОСОБА_2 на дії державного виконавця Лиманського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Залевською К.К. - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( ІПН НОМЕР_1 , проживаючої за адресою: Одеска обл., Лиманський р-н, с. Крижанівка 68) на користь держави 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 (двадцять) коп. - судового збору.
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів до Одеського апеляційного суду відповідно до ч. 1 ст. 354 та ст. 355 ЦПК України .
Відповідно до пункту 15.5 перехідних положень ЦПК України в редакції 15.12.2017 року до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Комінтернівський районний суд Одеської області.
Суддя: Н.В. Вінська