УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2019 р.

м.Харків

Справа № 639/3757/18

провадження 2/639/293/19

Жовтневий районний суд м.Харкова

у складі: головуючого - судді Єрмоленко В.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом:

ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «НББ», 3 особи-засновники ТОВ «НББ» Лащенко Валерій Миколайович, ОСОБА_2 про визнання незаконним переведення, поновлення на посаді директора, стягнення середнього заробітку на час вимушеного прогулу, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернулась до Товариства з обмеженою відповідальністю «НББ», 3 особи ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про визнання незаконним переведення з посади директора на посаду заступника директора, поновлення її на посаді директора, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та зобов`язання ТОВ «НББ» усунути перешкоди входу позивача на територію товариства та доступу до робочого місця протягом усього часу перебування у трудових відносинах, посилаючись на те, що 24.04.2018 звільнена із займаної посади протоколом № 24/04 загальних зборів учасників ТОВ «НББ». Зазначеним рішенням загальних зборів учасників товариства на посаду директора призначено ОСОБА_5 . Наступного дня, як стверджує позивач, її примусили написати заяву про переведення з посади директора на посаду заступника директора ТОВ «НББ».

Не погодившись з позовом, представник ТОВ «НББ» подав письмові пояснення, в яких зазначив, що в провадженні Східного Апеляційного господарського суду перебувала справа за позовом учасника ТОВ «НББ» ОСОБА_4 - рідного брата ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ТОВ «НББ» про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ «НББ» щодо її звільнення з посади директора , не враховуючи рішення загальних зборів учасників ТОВ від 13.09.2018 про скасування усіх рішень, оформлених протоколом № 24/04 від 24.04.2018 , припинення повноважень ОСОБА_3 з 13.09.2018, обрання на посаду директора ОСОБА_5 , проведення державної реєстрації відповідних відомостей в ЄДР про зміну директора, зміну особи, яка може вчиняти дії від імені юридичної особи ( підписанта).Як вважає представник відповідача, позов ОСОБА_3 направлені не на забезпечення трудових прав робітника, а на примусове проникнення на територію підприємства всупереч волі засновников для захоплення господарського товариства. Доказів скасування чи визнання недійсним вказаного рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "НББ" оформленого протоколом загальних зборів учасників № 24/04 від 24.04.2018 суду не надано.

В судове засідання представник ТОВ «НПП» надав клопотання про закриття провадження, оскільки відповідно до постанови Верховного Суду від 12.06.2019 по справі № 191/3096/17, реалізація учасниками товариства корпоративних прав на участь у його управлінні шляхом прийняття компетентним органом рішень про обрання ( призначення), усунення, відсторонення, звільнення, відкликання членів виконавчого органу стосується також наділення або позбавлення повноважень на управління товариством, є дією уповноваженого органу товариства, спрямованою на унеможливлення здійснення членом виконавчого органу управлінської діяльності. Така форма захисту є специфічною дією носіїв корпоративних прав у відносинах з особою, якій вони довірили здійснювати управління товариством, тому позов ОСОБА_3 не може розглядатися в площині трудового права. Можливість уповноваженого органу товариства припинити повноваження члена виконавчого органу міститься не в приписах КЗпП України, а у статті 99 ЦК України, тобто не є предметом регулювання трудового права.

Суд, вислухавши думку учасників справи щодо заявленого клопотання, дослідивши надані докази, приходить до наступного.

Частиною першою статті 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Спір у справі виник у зв`язку із порушенням, на думку позивача ОСОБА_3 її трудових прав під час виконання нею посадових обов`язків директора ТОВ «НББ», стосується правомірності її звільнення з посади, тобто має приватно-правовий характер.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до витягу з Єдиного реєстру засновниками ( учасниками) ТОВ «НББ» є ОСОБА_4 та ОСОБА_2 ( а.с. 15-17).

Згідно з протоколом зборів учасників ТОВ «НББ» від 24.04.2018 № 24/04 вирішено звільнити з займаної посади директора ОСОБА_3 з 24.04.2018, призначити на посаду директора ОСОБА_5 ( а.с. 20).

Як зазначає позивач, під впливом тиски, без вільного волевиявлення, після повідомлення про звільнення із займаної посади, вона написала заяву про переведення її на посаду заступника директора цього товариства.

Не погодившись зі звільненням та з переведенням ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом про визнання незаконним переведення з посади директора та поновлення її на цій посаді, що є взаємопов`язаними вимогами, посилаючись на норми Кодексу законів про працю України.

Одночасно, ОСОБА_4 , маючий внесок 25% статутного капіталу, звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників від 24.04.2018, скасування змін до відомостей про юридичну особу ( зміна керівника юридичної осіб , зміна складу підписантів) в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Порядок створення та діяльності господарських товариств, одним із різновидів яких є товариство з обмеженою відповідальністю урегульовано Цивільним кодексом, Господарським кодексом, Законом України «Про господарські товариства» .

Відповідно до частини третьої статті 81 ГК України та частини першої статті 50 Закону України «Про господарські товариства» товариством з обмеженою відповідальністю визнається товариство, що має статутний капітал, розділений на частки, розмір яких визначається установчими документами.

За змістом частини першої статті 167 ГК України корпоративні права визначаються як права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи у управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Повноваженнями щодо управління товариством наділені учасники товариства, права яких передбачено у статті 10 Закону Законом України «Про господарські товариства» .

Управління товариством здійснюють його органи, якими є загальні збори учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом (частини перша, друга статті 97 ЦК України). У товариствах, в яких законом чи установчими документами передбачено утворення виконавчого органу, здійснення управлінської діяльності покладено на нього (статті 23 Закону ) .

Частиною першою статті 98 ЦК України передбачено, що загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і тих, що належать до компетенції інших органів товариства.

Відповідно до частини першої статті 99 ЦК України виконавчий орган створюють загальні збори товариства. У частині 3 статті 99 ЦК України передбачено, що члени виконавчого органу можуть бути у будь-який час усунені від виконання своїх обов`язків, якщо у установчих документах не визначені підстави їх усунення.

Згідно статті 3 Кодексу законів про працю України до трудових відносин належать відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами. У КЗпП України визначено виключний перелік підстав припинення трудового договору.

Корпоративні права учасників товариства є об`єктом такого захисту, зокрема у спосіб, передбачений частиною третьою статті 99 ЦК України, згідно з якою повноваження члена виконавчого органу можуть бути в будь-який час припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень.

Припинення повноважень члена виконавчого органу товариства за своєю правовою природою, предметом регулювання правовідносин і правовими наслідками відрізняється від звільнення працівника з роботи (розірвання із ним трудового договору) на підставі положень КЗпП України. Саме тому можливість уповноваженого органу товариства припинити повноваження члена виконавчого органу міститься не в приписах КЗпП України, а у статті 99 ЦК України, тобто не є предметом регулювання трудового права.

Зважаючи на це, зміст положень частини третьої статті 99 ЦК України надає право компетентному (уповноваженому) органу товариства припинити повноваження члена виконавчого органу у будь-який час, на свій розсуд, з будь-яких підстав.

Конституційний Суд України у Рішенні від 12 січня 2010 року № 1-рп/2010 у справі за конституційним зверненням Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародний фінансово-правовий консалтинг» про офіційне тлумачення частини третьої статті 99 ЦК України (у попередній редакції, яка діяла до набрання чинності Законом України від 13 травня 2014 року № 1255-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо захисту прав інвесторів») зазначив, що реалізація учасниками товариства корпоративних прав на участь у його управлінні шляхом прийняття компетентним органом рішень про обрання (призначення), усунення, відсторонення, відкликання членів виконавчого органу цього об`єднання стосується також наділення або позбавлення їх повноважень на управління товариством. Такі рішення уповноваженого на це органу мають розглядатися не в межах трудових, а саме корпоративних правовідносин, що виникають між товариством та особами, яким довірено повноваження з управління ним.

Висновок про необхідність розгляду зазначеної категорії справ у порядку господарського судочинства викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 145/1885/15-ц.

Порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19 - 22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги ( ч. 2 ст. 377 ЦПК України).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання представника відповідача ТОВ «НББ» та закрити провадження у справі, оскільки розгляд справи віднесено до юрисдикції господарського суду.

Керуючись ст. ст. 43, 222, п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «НББ», 3 особи-засновники ТОВ «НББ» Лащенко Валерій Миколайович, ОСОБА_2 про визнання незаконним переведення, поновлення на посаді директора, стягнення середнього заробітку на час вимушеного прогулу, зобов`язання вчинити певні дії.

Роз`яснити позивачеві його право на звернення з аналогічним позовом до Господарського суду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У відповідності до п. 15.5 ч.1 розділуХІІІ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

СУДДЯ -