Провадження № 2/201/105/2019
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2019р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі головуючого - судді - Ткаченко Н.В.

за участю секретаря - Іващенко Ю.О.

за участю позивачки ОСОБА_1

за участю представника позивачки адвоката ОСОБА_2

за участю представника відповідачки адвоката ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої пошкодженням майна,

В С Т А Н О В И В:

31.10.2017р. ОСОБА_1 звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовом до ФОП ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої пошкодженням майна (а.с. № 2 - 5).

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 03.11.2017р. відкрито провадження у справі і справу призначено до судового розгляду (а.с. № 17).

20.12.2017р. позивачка збільшила позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди (а.с. № 19 - 22).

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що 09.03.2017р. вона уклала з ФОП ОСОБА_4 договір № 00217-12 на послуги хімчистки (хімчистка «Kims»). 14.03.2017р. позивачка забрала лише дві речі, а жіноче кашемірове пальто, кольору «кава з молоком» фірми «Неrnо» не отримала у звязку з тим, що під час хімічної чистки пальто було пошкоджене, втрачений його товарний вигляд: втрачено однорідність тканини, зявилися ковтунці по всій площині, тканина була вкрита невідомою речовиною світлого кольору з різким хімічним запахом, кнопка-застібка з натуральної кістки була пошкоджена абразивними засобами і мала чітко виражені пошкодження у вигляді різнонаправлених подряпин; кнопку-застібку неможливо було відкрити. Працівник хімчистки повідомила, що було порушено технологію чистки і відповідач зобовязується безкоштовно виправити недоліки. Потім відповідач тричі здійснював хімчистку пальто, але кожного разу воно видавалося ще у більш пошкодженому стані. Наразі пальто перебуває у відповідача, збитки не відшкодовані. Письмові вимоги позивачки про відшкодування шкоди залишені без реагування.

Враховуючи викладене, посилаючись на норми ст. 22 ЦК України, ст.ст. 8, 10, 17, 22 Закону України «Про захист прав споживачів» просила стягнути з відповідача матеріальну шкоду у розмірі 38 350 грн., моральну шкоду у розмірі 150 000 грн.

Відповідач позовні вимоги не визнав. 11.06.2018р. представник відповідача адвокат ОСОБА_3 (діє на підставі ордеру від 27.03.2018р. а.с. № 43) надав відзив на уточнену позовну заяву (а.с. № 66 - 68), в якому не погодився з тим, що пальто пошкоджене з вини відповідача. Зазначив, що перед здаванням пальто у хімчистку відповідачем обумовлені дефекти на виробі, які відображені у квитанції-договорі. Позивачку попереджено про можливе проявлення прихованих дефектів, з чим вона погодилася, підписавши договір. За правилами п. 4.20 ГСТУ 201-03-96 «ОСОБА_2 і предмети домашнього вжитку після хімічної чистки. Загальні технічні умови» після хімічної чистки допускається наявність дефектів на виробах, які позначені у квитанції і прихованих дефектів, які виникли в процесі носіння та експлуатації виробів і виявлені після чищення.

Висновком експертного товарознавчого дослідження №4937-17 від 06.11.2017р., наданого експертом Дніпропетровського НДІСЕ на замовлення ФОП ОСОБА_4, підтверджено, що оскільки видозміни відбулися не за всією площею виробу, а в зонах, які піддалися експлуатаційним навантаженням, тому немає підстав вважати, що хімічне чищення виробу було проведене з порушенням технологічного процесу і режимів чищення.

Вважає, що позивачкою не надано належних доказів того, що напівпальто є продукцією італійського виробника фірми «Неrnо» і коштує саме 38 350 грн.

Не погодився з наявністю підстав для відшкодування моральної шкоди.

Враховуючи вищевикладене, просив відмовити в задоволені позивних вимог.

Позивачка і її представник адвокат ОСОБА_2 (діє на підставі ордеру від 30.10.2017р. а.с. № 72) в ході розгляду справи по суті 29.01.2019р. та 13.02.2019р. позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Представник відповідача адвокат ОСОБА_3 (діє на підставі ордеру від 27.03.2018р. а.с. № 43) в ході розгляду справи по суті 29.01.2019р. та 13.02.2019р. позовні вимоги не визнав, просив в їх задоволенні відмовити.

При розгляді справи, суд враховує норму п. 9 ч. 1 Розділу XI «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VІІІ від 03.10.2017р., який набрав чинності з 15.12.2017р., згідно якого справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

В ході підготовчого провадження по справі позивачка уточнила свої позовні вимоги 20.12.2017р., відповідач скерував до суду двічі 02.04.2018р. та 11.06.2018р. свої письмові заперечення, заявив клопотання про допит в судовому засіданні експерта ОСОБА_5, що готувала висновок №4937-17 від 06.11.2017р. Позивачка своїм правом надання відповідь на відзив не скористалась. Її представник лише подав заяву про відмову у задоволенні клопотання представника відповідача про допит експерта.

Підготовче засідання відповідно до положень ст. 197, п. 3 ч. 2 ст. 200 ЦПК України проведено 12.06.2018р., під час якого задоволено клопотання про допит експерта ОСОБА_5А.(а.с. № 77).

Суд, вислухав позивачку, представників сторін, допитавши експерта ДНДІСЕ, оглянувши речовий доказ, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 09.03.2017р. позивачка ОСОБА_1 уклала з ФОП ОСОБА_4 договір на послуги хімічної чистки, що підтверджується квитанцією-договором № 00217-12 від 09.03.2017р. Предметом договору була хімічна чистка трьох речей, у т.ч. напівпальто (до 90 см.) фірми НERNO, колір «кофе з молоком» (а.с. № 6, 7).

Перед здаванням пальто у хімчистку відповідачем у договорі описані встановлені дефекти на виробі напівпальто фірми НERNO, колір «кофе з молоком» (поз. 2), а саме, деформація: заміни на згинах, плями по всьому виробі, спереду пляма; походження загальне забруднення, невизначеного походження; знос 50%, дефекти, заломи, запах, рукава затерті:. Попередження: є маркування після чистки можливо неповне видалення плям, можливо проявлення прихованих дефектів, остаточні сліди.

14.03.2017р. позивачка забрала дві речі. Напівпальто отримувати відмовилася, залишивши претензію, у якій вказала, що пальто пошкоджене, втрачений його товарний вигляд (а.с. № 8). На вимоги позивачки щодо усунення наслідків хімчистки відповідачем відмовлено, у звязку з тим, що недоліки на виробі були виявлені до хімчистки, виріб було оброблено згідно з вимогами ДСТУ 201.03.96, якими допускається наявність дефектів, що були виявлені під час укладення договору, а також виявлення прихованих дефектів (а.с. № 9).

На підтвердження матеріальної шкоди позивачка надала довідку від 31.03.2017р. ТОВ «Харизма ОСОБА_6» і копію товарного чека від 31.03.2017р. магазина «CHARISMA», якими підтверджено, що вона купила кашемірове пальто, кольору «кава з молоком», італійського виробника фірми «Неrnо» за ціною 38 350 грн. (а.с. № 13, 14).

Згідно з висновком експертного товарознавчого дослідження №4937-17 від 06.11.2017р., наданим експертом Дніпропетровським НДІСЕ ОСОБА_5 на замовлення ФОП ОСОБА_4, щодо визначення причин видозміни товарного вигляду пальто жіночого фірми «Неrnо» (а.с. № 51 54), після проведення хімічної чистки у відповідність до маркування виробу, експертом встановлено наступне.

Як вбачається з дослідницької частини експертизи, на дослідження представлено пальто жіноче, прямого силуету, з двома прорізними карманами, на застібці «потайна кнопка», колір «кава з молоком».

Оглядом встановлено, що на виробі, а саме у лівому кармані, є ушита маркувальна стрічка з мало вираженими елементами маркування, тобто позначки, які носять інформативний характер, майже нечитаємі. В комірній зоні маркувальна позначка з голограмою фірмивиробника «Неrnо»-Італія. На підкладці вшита маркувальна стрічка з тестовою інформацією, яка потребує перекладу.

Порядок визначення вартості та розміру ступеню зносу виробів, що приймаються до хімічного чищення, обумовлений Інструкцією «Щодо надання послуг з хімічного чищення та фарбування (перефарбування) виробів», затвердженої наказом Українського союзу обєднань підприємств, організацій побутового обслуговування населення 27.08.2000р. № 2.

Пунктом 2.5 цієї Інструкції передбачено чотири ступеню зносу для хімічного чищення (10, 30, 50 та 75 %). Виходячи з описової частини квитанції і вказаних в ній товарних характеристик пальто, відсоток зносу виробу при прийманні в чищення визначений вірно 50% - вироби ношені, прані, чищені, перефарбовані, вигорілі; із збитим ворсом, потерті, із спущеними петлями; з невеликими поривами та штопанням; із значним забрудненням і заплямуванням, які мають зачіпки, незначні припали.

Оглядом всіх ділянок пальто жіночого встановлено, що в результаті хімічного чищення виробу зміни кольору, форми, деформації виробу не відбулось, у відповідність до вимог згідно пунктів 4.4. ДСТУ № 201-03-96, вироби повинні зберігати форму, розмір, колір. п. 4.6 - фурнітура і обробка одягу - збережені, п. 4.9 - вироби повинні бути мякими на дотик.

Експертом також відзначено, що на момент проведення експертизи виріб мав ознаки експлуатаційного зносу, які були позначені в квитанції №00217-12 від 09.03.2017р. про приймання виробу до проведення хімічного чищення: дві невеликих близько розташованих ділянки, які мають ослаблену структуру у вигляді стоншення ниток (візуально є видимими) - утворилися в процесі експлуатації і збереглися після чищення (дослівно з квитанції: заміни на згибах..., заломи, рукава затерті....»).

Тобто, керуючись товарними характеристика виробу на момент приймання, виріб мав потертості та заломи, а також плями по всьому виробу, які після проведення хімічного чищення, найімовірніше, могли змінити структуру волокна та первинний товарний вигляд. Згідно з Методикою визначення вартості майна і проведених візуальних досліджень представленого об'єкту, експертом не виявлені зміни первинного товарного виду пальто після проведення хімічного чищення межах можливих видозмін-перекоси, наявні невиведені плями, усадка тощо, а також виявлені деякі ознаки прихованих виробничих дефектів, а саме схід барвника елементів загальноприйнятих символів по догляду за виробом, дає підстави вважати про низьку якість фарбника, нанесеного товаровиробником (позначки повинні зберігатись після прання або хімічного чищення, кількість яких нормативно не регламентується), а зміна структури сировинного матеріалу може утворитись внаслідок застосування низькоякісної сировини матеріалу верху.

Також експертом зазначено, що всі видозміни товарного вигляду будь-яких виробів, є певною мірою відповідальністю товаровиробника, тим більше що товаровиробник наніс відповідне маркування на виріб, яке рекомендує хімічне чищення перхлоретиленом.

Плями на пальто, які характеризуються як численні, після проведеного чищення усунені. Якість хімічного чищення і оцінка компетентності дій працівників хімчистки експертом-товарознавцем не визначається. Виходячи пункту 4.20 ГОСТУ 201-03-96 («ОСОБА_2 і предмети домашнього ужитку після хімічного чищення»), у виробах після хімічного чищення допускається наявність вказаних в квитанції експлуатаційних видозмін, які утворились внаслідок певних механічних дій в процесі експлуатації виробу за цільовим призначенням, які сприяли утворенню зачіпок, потертостей, опалів, тощо.

За висновками експертизи, встановлення причини зміни первинної структури матеріалу верху виходить за рамки компетенції товарознавства і є прерогативою експертів-хіміків. Проте, з погляду товарознавства, оскільки описані вище видозміни відбулися не за всією площею виробу, а в зонах, які піддалися експлуатаційним навантаженням, у експерта - товарознавця немає підстав вважати, що хімічне чищення виробу було проведене з порушенням технологічного процесу і режимів чищення. Всі видозміни товарного вигляду відбулись внаслідок експлуатаційного зносу, які стали більш наявними після проведення хімічного чищення.

Допитана в судовому засіданні 29.01.2019р. експерт ДНДІСЕ ОСОБА_5 (а.с. № 91, 92) пояснила, що надане на дослідження напівпальто не мало явних видозмін, які б унеможливлювали подальше його використання, але було декілька зон, які були піддані експлуатації: потертості, лінії вигину, які в процесі хімічної чистки не усуваються. Для того, щоб стверджувати про явні видозміни треба бачити аналогічний виріб. Причини зміни первісного товарного вигляду експертом визначені лише виходячи з описової частини квитанції на момент прийняття напівпальто у хімчистку. Пальто носилося, було піддане експлуатації, механічному впливу у вигляді тертя, забруднення. Все це експертом встановлено з квитанції. Зміна товарного вигляду у якості перекосів, усадки, не видалених плям, не виявлено в межах компетенції експерта товарознавця. Зміна товарного вигляду окрім видалення плям, експертом не встановлювалася. Висновок про відсутність порушень технологічного процесу хімічної чистки зроблений не в категоричній формі, а як припущення, оскільки до компетенції експерта товарознавця не входить дослідження питання про хімічний вплив. Висновок зроблено, виходячи з того, яким виріб був зданий до хімчистки, і що з ним сталося після хімчистки. У експерта не було підстав робити висновок у категоричній формі про те, що видозміни відбулися внаслідок порушення технологічного процесу чищення.

При дослідженні встановлено, що фурнітура була збережена, оскільки було збережено кількість виробу і його цілісність. Стосовно можливості чищення перхлоретиленом, то воно було дозволено згідно з маркуванням виробника на маркувальних стрічках під прокладкою пальто (слабовиразні символи, які збереглися) і були виявлені при дослідження за допомогою збільшувальних приладів.

Заломи і потертості на пальто були описані працівниками хімчистки і вони збереглися після хімчистки. Експерт не досліджував якість тканини і фарбування, оскільки за якість виробу несе відповідальність виробник, а лише припустив, що судячи з того, що букви, символі і цифри на маркуванні, які мають наноситися незмивною фарбою, практично зникли, маркування нанесене неякісно. Крім того, для відповіді на поставлене перед експертом питання взагалі дані про виробника не мають значення. Наявність статусної етикетки на виробі не надає жодних гарантій якості.

Дефекти на виробі, які були описані у квитанції, залишилися після чищення. Існують ще приховані дефекти виробника, яких не видно неозброєним оком, але вони виявляються після хімічної чистки і стають видимі. Виробник під час нанесення маркування передбачив (дозволив) хімічну чистку перхлоретиленом, а питання про те, чим у дійсності чистилося пальто відноситься до експерта-хіміка. За маркування, інформацію про виріб несе відповідальність виробник, а працівники хімчистки лише керуються цією інформацією в роботі. Якщо б цієї інформації не було, або хімчистка була заборонена, то працівники мали попередити про це споживача і запитати згоду на чищення, оскільки в результаті хімчистки може змінитися товарний вигляд.

На підставі Рекомендацій щодо проведення судово-товарознавчих експертиз виробів, що пройшли хімічне чищення Київського НДІСЕ, затверджених у 2007р., які стосуються лише якості виробу і не охоплюють питання хімічного характеру, визначається вартість виробу на момент здавання у хімчистку, визначення матеріального збитку і якості хімчистки, тобто, визначається лише зміна товарного вигляду. Тому у висновку експертом вказано, що встановлення причини зміни первинної структури матеріалу верху виходить за рамки компетенції товарознавства. Проте, оскільки описані в експертизі видозміни відбулися не за всією площею виробу, а в зонах, які піддалися експлуатаційним навантаженням, у експерта - товарознавця немає підстав вважати, що хімічне чищення виробу було проведене з порушенням технологічного процесу і режимів чищення.

На питання про те, які видозміни побачила експерт, остання суду пояснила, що це ділянки виробу, на яких були заломи і потертості, що не усуваються і залишилися після хімчистки. Це ділянки, що піддавалися природному експлуатаційному навантаженню і тертю комірна зона, рукава, низ. При цьому, якщо ці ділянки мають прихований дефект виробника, за умови відсутності хімічного впливу їх не видно, але після хімічного впливу вони можуть виявлятися і ставати видимі.

За положеннями ст. 906 ЦК України збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до п. 4 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» (далі - Закон) за наявності в роботі (послузі) істотних недоліків споживач має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Згідно з п. 12 ст. 1 вказаного Закону істотним є недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, який виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: він взагалі не може бути усунутий; його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором.

Відповідно до п.9 ст. 10 Закону, виконавець зобов'язаний протягом місяця відшкодувати збитки, що виникли у зв'язку з втратою, псуванням чи пошкодженням речі, прийнятої ним від споживача для виконання робіт (надання послуг). Виконавець не звільняється від відповідальності, якщо рівень його наукових і технічних знань не дав змоги виявити особливі властивості речі, прийнятої ним від споживача для виконання робіт (надання послуг).

Відповідно до ч.1 ст. 80 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, з врахуванням положень ст.ст. 76-89 ЦПК України.

Згідно із ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги й заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. При цьому дані докази повинні бути належними і допустимими, як це передбачено ст.ст. 77-80 ЦПК України.

Установлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувались вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхилюючи інші докази, суд повинен свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст.81 ЦПК України).

Відповідно до п. 7 ст. 1 Закон України «Про захист прав споживачів» договір - усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном або іншими документами.

Відповідно до п. 25 Правил побутового обслуговування населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.1994р. № 313, виконавець зобов'язаний забезпечити, зокрема відшкодування збитків, заподіяних замовнику невиконанням або неналежним виконанням умов угоди, а також у разі втрати, псування чи пошкодження із своєї вини речей та матеріалів, прийнятих від замовника для надання послуг, у розмірах, передбачених угодою.

Виконавець не несе відповідальності за недоліки у наданих послугах, якщо доведе, що вони виникли не з його вини. Претензії до якості виконання замовлення не задовольняються у разі, якщо замовник не підтвердить своїх вимог. (п. 29 Правил).

З аналізу вказаних вище норм слідує, що у разі виявлення недоліків у наданих послугах, саме на виконавця покладається тягар доказування, відсутності його вини.

Матеріалами справи встановлено, що 09.03.2017р. позивачка здала до хімчистки ФОП ОСОБА_4 напівпальто. Під час оформлення замовлення на послуги хімчистки між позивачкою та відповідачем було підписано квитанцію-договір.

Згідно роз'яснень пункту 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 12.04.1996р. «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» виходячи з правил ст. ст. 153, 154 ЦК України, видача й одержання квитанції (квитанції-замовлення, квитанції-зобов'язання) іншого документа на підтвердження укладення договору про побутове обслуговування свідчить про згоду сторін з усіма його умовами. Отже, ці умови є обов'язковими для сторін і суд повинен виходити з них при вирішенні спору, коли не буде встановлено, що вони не відповідають фактичним даним або суперечать чинному законодавству.

Згідно з п. 2.1. Інструкції щодо надання послуг з хімічної чистки та фарбування (перефарбування) виробів, затверджено Наказом Українського союзу об'єднань, підприємств і організацій побутового обслуговування населення 27.08.2000р. № 20, замовлення щодо надання послуг з хімічної чистки виробів оформлюється договором (квитанцією).

Отже, між позивачкою ОСОБА_1, як споживачем, і ФОП ОСОБА_4, як надавачем послуг, виникли зобов'язальні відносини з приводу надання послуг, договір містить всі необхідні істотні умови, процент зношеності визначено відповідно до положень цієї.

Згідно з п.п. 2.3., 2.4. Інструкції під час приймання замовлення приймальник повинен: оглянути кожний виріб у присутності замовника з метою визначення можливості його обробки в умовах підприємства, встановлення ступеня зносу, виявлення дефектів (плям), які неможливо усунути тощо, попередити замовника про можливу усадку виробу і проявлення після обробки прихованих дефектів.

При оформленні замовлення замовник своїм підписом підтверджує згоду щодо вартості виробу, відсотку зносу, виду обробки, наявних дефектів, а також ознайомлення його про можливість проявлення прихованих дефектів та усадки виробу після обробки.

З квитанції-договору № 00217-12 від 09.03.2017р., виданої відповідачем вбачається, що позивачкою було передано для проведення хімчистки три речі (а.с. № 6).

У квитанції зазначено, що в рамках виконання доручення з надання послуг, клієнт приймає умову, що на виробах після хімічної чистки допускаються приховані дефекти, які виявляють після чистки (ДСТУ) 201-03-96).

Також у вищевказаній квитанції-договорі зазначено, що знос 50%, а дефекти виробу: (поз. 2) деформація: заміни на згинах, плями по всьому виробі, спереду пляма; походження загальне забруднення, невизначеного походження; заломи, запах, рукава затерті.

Клієнта попереджено про те, що є маркування, але після чистки можливо неповне видалення плям, проявлення прихованих дефектів, остаточні сліди.

Виходячи з вищевказаного, суд робить висновок, що відповідачем ФОП ОСОБА_4 не порушено умови закріплені в квитанції-договорі, з якими позивачка була ознайомлена.

Як встановлено вищенаведеним висновком товарознавчої експертизи видозміни на виробі (напівпальто) відбулися не за всією площею виробу, а в зонах, які піддалися експлуатаційним навантаженням. Всі видозміни товарного вигляду відбулись внаслідок експлуатаційного зносу, які стали більш наявними після проведення хімічного чищення.

Доказів, які б підтверджували, що саме з вини працівників хімчистки відбулися видозміни виробу суду не представлено.

Не погоджуючись з результатами експертизи і поясненнями експерта, надаючи власні пояснення в судовому засіданні позивачка зауважила на тому, що статусна етикетка на виробі, на її думку, виключає неякісність виробу. Втім погодилася, що плями після чищення були видалені, але її не влаштував колір, пальто, яке мало колір «кава з молоком» стало сіруватим, тканина втратила мякість, застібка не відкривалася.

Судом 13.02.2019р. в судовому засіданні в присутності сторін було оглянуто речовий доказ, наданий представником відповідача: кашемірове пальто, кольору «кава з молоком», італійського виробника фірми «Неrnо», зроблено та долучено до матеріалів справи декілька фотографій цього пальто, оскільки матеріали справи не містили жодного фотознімку виробу, не змогла надати фотографій пальто до 09.03.2017р. (дата здачі в хімчистку) на вимогу суду і позивачка (а.с. № 97, 98-101).

Оглядом речового доказу в суді встановлено, що колір виробу можна назвати «кава з молоком» і в жодному випадку пальто не сірувате, як зазначала позивачка. При огляді встановлено, що застібка на пальто працює і виріб не втратив м,якість на дотик, як про це зазначала позивачка.

Суд не може їх прийняти до уваги, оскільки виходячи з переліку дефектів, які були описані у квитанції і питання, яке ставилося перед експертом (причини видозміни товарного вигляду), предметом дослідження булі зміна товарного вигляду пальто, яке вже не було новим (мало 50% зносу) перед здаванням в хімчистку і після чищення. Експертом оглядом всіх ділянок пальто жіночого встановлено, що в результаті хімічного чищення виробу зміни кольору, форми, деформації виробу не відбулось. «Мякість тканини» не було предметом дослідження, питання про застібку також не ставилося перед експертом.

Не погоджуючись з результатам експертизи, представник позивачки вказував на те, що експертиза проведена Дніпропетровським НДІСЕ після подання позивачкою скарги до органу Держпродспоживслужби, за результатами перевірки якої ФОП ОСОБА_4 зобовязано провести експертизу.

Проте, позивачка або її представник не заявляли суду клопотання про проведення іншої експертизи, зокрема, на предмет хімічного впливу на виріб, пояснюючи це відсутністю коштів на оплату послуг експерта. Інші (позасудові) заходи для проведення експертизи позивачкою також не вжиті.

Не можуть бути прийняті судом посилання представника позивачки про те, що проведена експертиза є неналежним доказом, оскільки пальто було здане в хімчистку у березні 2017р., а експертиза проведена в листопаді 2017р., тобто після спливу майже 7-ми місяців, при цьому пальто ще тричі чистили.

Частинами 2, 3, 8 ст. 72 ЦПК України передбачено, що експерт може призначатися судом або залучатися учасником справи. Експерт зобовязаний дати обґрунтований та обєктивний письмовий висновок на поставлені йому питання. Експерт може відмовитися від надання висновку, лише якщо надані на його запит матеріали недостатні для виконання покладених на нього обовязків.

Учасниками справи не заявлено відвід експерту, не надано доказів, які спростовують його висновок, а судом не встановлено обставини, які б виключали участь експерта у цій справі, тому суд вважає висновок експерта Дніпропетровського НДІСЕ ОСОБА_5, яка має відповідну кваліфікацію для проведення товарознавчої експертизи (а.с. № 51, 92), належним і допустимий доказом.

Окрім цього, як пояснила сама позивачка, вона відмовилася забирати пальто з хімчистки після спливу 30-денного строку з дня виконання замовлення, протягом якого хімчистка несла відповідальність за збереження замовлення (п. 4 квитанції-договору). Отже, після спливу цього терміну відповідальність за збереження виробу покладається на споживача, який в даному випадку не скористалася правом забрати річ. Відмовилась отримати пальто позивачка і в приміщенні суду після судового засідання 13.02.2019р., в якому оглядався цей речовий доказ.

Доказів того, що пальто вчистилося ще тричі позивачкою не надано.

Крім того, суд вважає за доцільне звернути увагу позивачки на те, що сума збитку, прирівняна нею до вартості нового напівпальто в сумі 38 350грн., що не відповідає дійсним обставинам справи.

Так, у квитанції зазначено, що виріб (пальто) має ступень зносу 50%. Товарний чек і довідка про придбання кашемірового пальто за ціною 38 350 грн. видані позивачці ТОВ «Харизма ОСОБА_6» 31.03.2017р. (а.с. № 13, 14), натомість у хімчистку пальто було здане раніше 09.03.2017р. Доказів того, коли конкретно пальто було придбане суду не надано, але у будь-якому разі, воно придбане до 09.03.2017р. і на момент здавання у хімчистку вже мало 50 % зносу, що знижує його вартість принаймні на половину, а тому збиток не може бути оцінений як вартість нового пальто.

Враховуючи викладене, позовні вимоги ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди не можуть бути задоволені.

Не підлягає також задоволенню вимога позивачки про стягнення з відповідача моральної шкоди, яку остання оцінила у 150 000 грн., у звязку з відмовою в частині позовних вимог щодо відшкодування матеріальної шкоди.

Пункт 5 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачає право споживача на відшкодування моральної шкоди лише у випадках, коли така заподіяна небезпечною для життя і здоровя людей продукцією, що в даному випадку відсутнє.

Відповідно до ст. 22 цього Закону при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання відшкодування моральної (немайнової шкоди).

Оскільки суд не встановив протиправності дій відповідача та не задовольнив вимог позивачки відшкодування матеріальної шкоди, підстави для вирішення питання про відшкодування моральної шкоди відсутні.

Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, з урахуванням того, що у задоволенні позовних вимог відмовлено, а позивачка у цій справі звільнена за законом від сплати судового збору на підставі ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», судові витрати відносяться на рахунок держави.

Представником ФОП ОСОБА_4 не ставилося питання про компенсацію витрат на проведення експертизи (а.с. № 56-57).

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 1, 4, 10, 22 Закону України «Про захист прав споживачів», ст.ст. 4, 10, 12, 13, 76-81, 89, 141, 259, 263-265, п. 9 ч. 1 Розділу XI «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції Закону України від 03.10.2017р.), суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої пошкодженням майна - відмовити.

Судові витрати по справі віднести на рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: Н.В.Ткаченко