Справа № 357/9673/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

22 лютого 2019 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Бондаренко О. В. ,

при секретарі - Бондаренко Н. В.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, яка діє в свої інтересах та в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи: Орган опіки та піклування Глушківської сільської ради Білоцерківського району Київської області, Служба у справах дітей та сім'ї Білоцерківської районної державної адміністрації, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В :

22.08.2018 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що на підставі договору купівлі-продажу від 28.03.2008 року вона являється власником будинку АДРЕСА_1. В належному їй на праві власності будинку зареєстровані відповідач ОСОБА_7 і її діти ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, які з часу реєстрації в будинку не проживають і не несуть витрат по оплаті комунальних послуг. На даний час місце їх проживання невідоме. Оскільки в добровільному порядку відповідач разом із дітьми не бажає виписатися з будинку, вона не має можливості оформити субсидію по оплаті комунальних послуг, тому вимушена була звернутися до суду з даним позовом. Просила в судовому порядку визнати ОСОБА_2 і її дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6. ІНФОРМАЦІЯ_3, такими, що втратили право користування будинком АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримала та просила вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2, яка діє в свої інтересах та в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_8, в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена судом у встановленому законом порядку, а саме шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті Судової влади України.

Третя особа: Служба у справах дітей та сім'ї Білоцерківської районної державної адміністрації в судове засідання представника не направ, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив, висновок щодо розв'язання спору до суду не надав, подав лист №18-15/65 від 20.02.2019 року, в якому зазначив, що відповідно до листа Глушківської сільської ради від 11.02.2019 року №02-14-38 відомо, що письмових звернень від ОСОБА_1 до органу опіки та піклування Глушківської сільської ради щодо зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_2 та її малолітніх дітей не надходило. ОСОБА_1 зверталась лише з усним проханням з даного питання до Глушківської сільської ради та отримала роз'яснення. Керуючись ст.12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей» служба дітей та сім'ї райдержадміністрації не надає згоду на зняття з реєстрації малолітніх дітей так як це обмежує їх права та інтереси.

Третя особа: Орган опіки та піклування Глушківської сільської ради Білоцерківського району Київської області в судове засідання представника не направив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив, висновок щодо розв'язання спору до суду не подав.

Відповідно до вимог ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив.

За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, вважав за можливе розглянути справу без участі відповідача та ухвалити заочне рішення.

Суд, заслухавши позивача, покази свідка ОСОБА_9, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України).

Ст. 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку з відповідними господарськими будівлями та спорудами під АДРЕСА_1 що підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку від 28.03.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Дерун К.А., зареєстрованого в реєстрі за №1889 (а.с.5).

Як вбачається з Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.6) Білоцерківське міжміське бюро технічної інвентаризації 06.05.2008 року зареєструвало за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1. Підстава виникнення права власності договір купівлі-продажу №1889 від 28.03.2008 року посвідчений приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу Дерун К.А.

Згідно довідки Глушківської сільської ради №81 від 24.04.2018 року (а.с.7) ОСОБА_1 зареєстрована та мешкає в АДРЕСА_1. В будинку також зареєстровані з 03.06.2008 року: син ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_4, дочка ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_5, з 03.06.2010 року син ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_6, з 03.08.2010 року брат ОСОБА_15, ІНФОРМАЦІЯ_7, з 27.08.2015 року зареєстрована ОСОБА_16, ІНФОРМАЦІЯ_8, також з 29.03.2016 року зареєстровані ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_9, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_10, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Як вбачається з довідки Глушківської сільської ради №143 від 19.07.2018 року (а.с.8) брат ОСОБА_1 ОСОБА_15, ІНФОРМАЦІЯ_7, зареєстрований в АДРЕСА_1, однак з дня реєстрації місця проживання, 03.08.2010 року, за даною адресою не проживає.

З довідки Глушківської сільської ради №93 від 15.05.2018 року (а.с.9)вбачається, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_9 разом із дітьми ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_10, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстровані в АДРЕСА_1, однак фактично не проживають за вказаною адресою.

Даний факт також підтверджується довідкою Глушківської сільської ради №276 від 19.12.2018 року (а.с.54) та показами свідка.

Згідно відомостей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання територіального органу ДМС УДМС України в Київській області від 17.09.2018 р. ( а.с. 17) ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_9, уродженка м. Херсон, з 29.03.2016 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_9 показав, що позивача він знає більше 10 років. Відповідача також знає, бачив останній раз близько 2,5-3 роки тому, вона з дітьми у будинку позивача не проживають, їх особистих речей в будинку не має. Діти разом з мамою виїхали проживати в Росію до родичів.

З письмових пояснень свідків ОСОБА_17 та ОСОБА_18, посвідчених секретарем Глушківської сільської ради Білоцерківського району Київської області Бабак В.Л. 30.01.2019 року (а.с.65-66) вбачається, що ОСОБА_2 разом з дітьми ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 в АДРЕСА_1 на даний час не проживають та ніколи не проживали.

Як вбачається з квитанцій про оплату за користування комунальними послугами (а.с. 41-53) ОСОБА_1 сплачує комунальні послуги на утримання будинку АДРЕСА_1 комунальні послуги нараховуються з урахування зареєстрованих у житловому приміщенні осіб.

Відповідно до статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право на справедливий суд, зокрема кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Відповідно до ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до ст. 156 ЖК України, члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За згодою власника будинку (квартири) член його сім'ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім'ї. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно. До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу.

Згідно ст. 64 ЖК України, члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Встановлено, що відповідач була зареєстрована у вказаному житловому приміщенні, як член сім'ї власника будинку, однак зобов'язання щодо утримання майна та сплаті комунальних послуг не виконувала, житлом не цікавиться та вибула разом із дітьми до іншого місця проживання.

Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до приписів ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно вимог ст.ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідач у даній справі відзив на позов із запереченнями та належними і допустимими доказами в їх підтвердження до суду не подала.

Таким чином, дослідивши всі докази у справі в їх сукупності, суд встановив, що відповідач не проживає в спірному будинку більш ніж один рік, не цікавляться ним, не несе витрати по його утриманню, по оплаті комунальних послуг та квартплаті, її речей в будинку немає. Поважних причин, через які відповідач із дітьми були відсутні понад один рік в спірному будинку судом не встановлено, як і не встановлено, що позивач будь-яким чином чинила їм перешкоди у користуванні будинком.

Відповідно до ч. 1 ст.29 ЦК України, місце проживання фізичної особи є житловий будинок,квартира,інше приміщення, придатне для проживання в ньому, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Місце проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає… ( ч.4 ст.29 ЦК України).

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства», діти - члени сім'ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Органи опіки та піклування зобов'язані здійснювати контроль за додержанням батьками або особами, які їх замінюють, майнових та житлових прав дітей при відчуженні жилих приміщень та купівлі нового житла.

Відповідно до ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

З листа Служби у справах дітей та сім'ї Білоцерківської районної державної адміністрації №18-15/65 від 20.02.2019 року ( а.с. 75) вбачається, що ОСОБА_1 до органу опіки та піклування Глушківської сільської ради щодо зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_2 та її малолітніх дітей не подавала, а лише зверталась з усним проханням з даного питання та отримала роз'яснення.

Однак, орган опіки та піклування не подав до суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання осіб в будинку АДРЕСА_1, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Керуючись ст.12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей» служба дітей та сім'ї райдержадміністрації не надала згоду на зняття з реєстрації малолітніх дітей так як це обмежує їх права та інтереси, однак до суду не подано жодних доказів в підтвердження вказаних обставин, в тому числі чи порушуються права дітей позивача, які зареєстровані та проживають у вказаному житловому приміщенні.

Відповідно до абзацу 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою.

Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється органом реєстрації на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований, тому підлягає до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до ст.. 141 ЦПК України, за рахунок відповідача компенсуються судові витрати позивача в розмірі 705,00 грн.( а.с. 1).

Керуючись ст. 47 Конституції України, ст.ст. 150,156 ЖК України, ст. 19 СК України, ст. ст. 29, 317, 319, 391 ЦК України, Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. 10, 12, 13, 76-81, 258, 263, 264, 265, 273, 280- 284, 289, 354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, яка діє в свої інтересах та в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи: Орган опіки та піклування Глушківської сільської ради Білоцерківського району Київської області, Служба у справах дітей та сім'ї Білоцерківської районної державної адміністрації, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_9, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_10, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, такими, що втратили право користування будинком АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 705,00 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте Білоцерківським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення повного заочного рішення суду.

Повний текст рішення складено 26.02.2019 року.

СуддяО. В. Бондаренко