КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний № 375/434/18 Доповідач - Панченко М.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2019 року м.Київ

Київський апеляційний суд у складі:

головуючого - Панченка М.М.

cуддів - Волошиної В.М., Слюсар Т.А.

при секретарі - Кемському В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 06 червня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини,-

В С Т А Н О В И В:

У березні 2019 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просила стягнути з відповідача на свою користь додаткові витрати на утримання дитини у розмірі 9 275 грн.

В обґрунтування позовних вимог послалась на те, що сторони від шлюбу мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебуває на утриманні матері. У зв`язку з тим, що ОСОБА_3 є інвалідом з дитинства, у ОСОБА_2 періодично виникають додаткові витрати, пов`язані зі станом здоров`я дитини, зокрема, з метою медичного обстеженням сина. Так, 24.10.2018 року матір'ю дитини витрачено кошти у розмірі 990 грн. за проведення МРТ головного мозку, а також 1085 грн. за проведені лабораторні дослідження(аналізи). Також, зазначала, що з метою розвитку спортивних здібностей дитини, ОСОБА_3 відвідує спортивний клуб-карате «Дайтан», а щомісячна плата за відвідування клубу становить 400 грн. На момент подання позову ОСОБА_2 сплатила за відвідування дитиною спортивної секції 7200 грн., у зв`язку з чим просила стягнути з відповідача додаткові витрати на утримання дитини у загальному розмірі 9275 грн.

Рішенням Рокитнянського районного суду Київської області від 06 червня 2019 року позов задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача додаткові витрати на утримання дитини у загальному розмірі 2942 грн. 50 коп.

При цьому, суд першої інстанції зазначив, що позивачем не у повному обсязі доведено факт понесення нею витрат на відвідування дитиною спортивного клубу.

В поданій апеляційній скарзі відповідач просить зазначене рішення суду змінити, зменшивши суму стягнутих з нього додаткових витрат на утримання дитини до 495 грн. Скаржник посилається на те, що витрати на відвідування дитиною спортивних секцій не є додатковими в розумінні ст. 185 СК України та охоплюються аліментами, які відповідач сплачує на утримання дитини. Також, зазначав, що витрати на проведення аналізів у розмірі 1085 грн. не можуть вважатися додатковими, оскільки позивачем не додано направлення лікаря, з якого б слідувало, що відповідні лабораторні дослідження необхідні саме у зв`язку з хронічною хворобою/інвалідністю дитини. Щодо витрат на проведення МРТ головного мозку, то відповідач не заперечував проти компенсації їх частини на користь позивача, однак в силу положень ст. 141 СК України зазначав, що він має сплатити лише 50% понесених матір'ю дитини додаткових витрат.

Сторони повідомлялися про розгляд справи належним чином, в судове засідання не з`явилися, клопотань про відкладення судового засідання не подавали, у зв`язку з чим колегія суддів в силу положень ст. 372 ЦПК України провела розгляд справи за їх відсутності.

Заслухавши доповідь по справі, пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи та обговоривши апеляційну скаргу у межах заявлених доводів, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити частково, з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, сторони з 26.02.2006 року по 26.11.2017 року перебували в зареєстрованому шлюбі.

Під час шлюбу у них народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Рокитнянського районного суду від 10.11.2017 року шлюб між сторонами розірвано.

Рішенням того ж суду від 04.12.2017 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дитини стягнуто аліменти в розмірі 1/3 частини від усіх видів доходу(заробітку) відповідача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму.

Судом також встановлено, що відповідно до посвідчення серії НОМЕР_1 , виданого Управлінням соціального захисту населення Рокитнянської РДА Київської області 04.05.2018 року, ОСОБА_3 є інвалідом дитинства.

Задовольняючи частково позовні вимоги про стягнення додаткових витрат, суд першої інстанції, з висновками якого частково погоджується колегія суддів, виходив з того, що мати дитини дійсно несе додаткові витрати, пов`язані з хворобою дитини, а також з розвитком її спортивних здібностей.

Так, за змістом ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Отже, виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Посилаючись на наявність додаткових витрат, пов`язаних зі станом здоров'я дитини, позивачкою надано суду направлення лікаря до діагностичного центру для проведення МРТ головного мозку, фіскальний чек про оплату указаного медичного дослідження на суму 990 грн., талон замовлення лабораторних досліджень (аналізів), а також товарний чек на оплату указаних послуг на суму 1085 грн. /а.с. 13-16/.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що указані витрати, враховуючи характер та специфіку проведених досліджень, об`єктивно пов`язані з особливостями стану здоров`я дитини, її інвалідністю, а тому є додатковими в розумінні ст. 185 СК України, з огляду на що доводи апеляційної скарги про недоведеність пов`язаності указаних витрат з хронічними хворобами дитини підлягають відхиленню.

Разом з тим, вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

В статті 141 СК України закріплено принцип рівності батьків у правах та обов`язках щодо дитини.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Матеріали справи не містять відомостей, які свідчать про необхідність відступити від принципу рівності батьків у обов`язку щодо утримання дитини.

Крім того, позивач у позовній заяві також зазначала про необхідність сплати відповідачем саме 50% (половини) від понесених нею додаткових витрат на утримання дитини.

З огляду на викладене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню половина від понесених останньою додаткових витрат, пов`язаних з медичними обстеженнями дитини, а саме: 1 037 грн. 50 коп.((990 грн. + 1085 грн.) : 2).

Щодо додаткових витрат, пов`язаних з відвідуванням дитиною спортивного клубу-карате, то колегія суддів вважає за необхідне наголосити на тому, що в силу положень ст. 185 СК України додаткові витрати повинні бути документально підтверджені.

Разом з тим, на підтвердження факту понесення указаних витрат, позивачка надала суду лише довідку Білоцерківської міської громадської організації «Спортивний клуб карате «Дайтан», в якій зазначено, що ОСОБА_3 дійсно тренується в спортивному клубі з 18.09.2017 року по теперішній час, а оплата тренувань становить 400 грн. на місяць /а.с. 17/.

Проте, будь-яких фінансових документів(чеків, квитанцій тощо), які б свідчили про фактичну сплату місячних внесків та понесення позивачем відповідних витрат, матеріали справи не містять.

З огляду на викладене, у зв`язку з відсутністю належних та допустимих доказів на підтвердження факту понесення позивачем додаткових витрат, пов`язаних з розвитком спортивних здібностей дитини, у задоволенні позову в указаній вище частині слід відмовити.

Враховуючи викладене, рішення суду першої інстанції підлягає зміні, як ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права, шляхом зменшення суми додаткових витрат, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, з 2 942 грн. 50 коп. до 1 037 грн. 50 коп.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Змінити рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 06 червня 2019 року, зменшивши суму додаткових витрат, що підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , з 2 942 грн. 50 коп. до 1 037 грн. 50 коп.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає чинності з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Судді