__________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-о/520/332/19
УХВАЛА

27.09.2019 року

Суддя Київського районного суду м. Одеси Калініченко Л.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В:

24 липня 2019 року до Київського районного суду міста Одеси надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій заявник просить суд встановити юридичний факт отримання ОСОБА_1 диплома про вищу освіту серії НОМЕР_1 від 17.06.1994 року, реєстр №177 і додатку до нього від 17.06.1994 року.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Калініченко Л.В.

При перевірці судом заяви на відповідність її вимогам ст. 175-177 та ст. 318 ЦПК України, суддею були встановлені недоліки поданої заяви, у зв`язку з чим 25 липня 2019 року Київським районним судом міста Одеси було постановлено ухвалу, якою вказану заяву залишено без руху. Надано заявникові строк, терміном в п`ять днів з дня отримання копії ухвали, для усунення недоліків поданої заяви, а саме для:

- надання до заяви документів на підтвердження неможливості відновлення втрачених документів, з урахуванням наявної у суду інформації, що вказане питання позивача щодо видачі йому дублікату диплома про вищу освіту перебуває на розгляді в Національному Університеті «Одеська морська академія», що вбачається з особисто наданих заявником до суду документів;

- зазначення у заяві заінтересованих осіб (тобто осіб на чиї, окрім неї, права та обов`язки може вплинути рішення в разі задоволення заяви);

- роз`яснено заявникові, що способом усунення недоліків є надання до суду уточненої заяви з зазначенням в ній заінтересованої особи;

- роз`яснено, що у разі зазначення заінтересованих осіб по справі, заявнику необхідно надати до заяви її копії та копії всіх документів, що додані до заяви, відповідно до кількості заінтересованих осіб для вручення;

- надання підтвердження заявника про те, що ним не подано іншої заяви (заяв) з тим самим предметом та з тих самих підстав;

- засвідчення належним чином наданих до суду копії письмових доказів, з урахуванням порядку засвідчення копій документів визначений п.п.5.26, 5.27 Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації, Уніфікованої системи організаційно розпорядчої документації Вимоги до оформлювання документів (ДСТУ 4163-2003, затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 року №55);

- роз`яснено заявникові, що у разі надання до суду додаткових документів до заяви, у відповідності до ч.1 ст. 177 ЦПК України, заявник повинен надати їх копії у відповідності до кількості заінтересованих осіб.

Одночасно у вказаній ухвалі суду, судом роз`яснено заявникові, що у разі виконання недоліків поданої заяви відповідно до ухвали суду у встановлений строк, заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. У разі не усунення недоліків поданої заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається заявникові.

25 липня 2019 року судом було надіслано копію вказаної ухвали суду на адресу місця мешкання заявникові, яка останнім особисто зазначена у заяві, а саме: АДРЕСА_1 , та є зареєстрованим місцем мешканням ОСОБА_1 , що підтверджується відповіддю відділу адресно-довідкової роботи Головного управління державної міграційної служби України в Одеській області, яка надійшла до суду 19.09.2019 року і наявна в матеріалах справи.

Заявником вказана копія ухвали судді не отримана, що підтверджується повернутим на адресу суду поштовим конвертом з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, з зазначенням причини не вручення за закінченням терміну зберігання.

Однак, 01 серпня 2019 року до суду надійшла заява від заявника, в якій останній повідомив, що просить суд судову кореспонденцію надсилати йому на електронну скриньку, за посиланням: «ІНФОРМАЦІЯ_1», з підстав того, що він перебуває на тимчасово окупованій території України, а саме в місті Севастополь, Автономної Республіки Крим, Україна.

На підставі заяви заявника, судом було надіслано вказану копію ухвали суду на вищезазначену електронну скриньку заявника.

У зв`язку з неотриманням підтвердження про доставку вказаного відправлення на електронну скриньку ОСОБА_1 , 11.09.2019 року судом повторно скеровано копію ухвали суду від 25.07.2019 року на електронну скриньку заявника, за посиланням: «ІНФОРМАЦІЯ_1», яка доставлена тієї ж дати, що підтверджується відповідним підтвердженням наявним в матеріалах справи.

Отже строк терміном в п`ять днів встановлений судом для усунення недоліків закінчився 16 вересня 2019 року включно.

Станом на 27 вересня 2019 року до суду жодних додаткових документів від заявника на усунення недоліків поданої заяви у відповідності до ухвали суду від 25.07.2019 року не надходило, як і не сповіщалось заявником суд про здійснення таких дій, з урахуванням того, що заявник, як ініціатор судового провадження, має бути найбільш зацікавлений та цікавитись його ходом.

У зв`язку з чим, судом встановлено, що заявником належним чином не усунуті недоліки поданої заяви у відповідності до ухвали суду від 25.07.2019 року.

Судом також враховується, що відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 2 ст. 10 ЦПК України, суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України..

Пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлює, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод ратифікована Україною Законом України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" N 475/97-ВР від 17 липня 1997 року і набрала чинності для України 11 вересня 1997 року.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції) наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на подання до суду скарги, пов`язаної з його або її правами та обов`язками цивільного характеру (рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (п. 36).

На це "право на суд", в якому право на доступ до суду є одним з його аспектів, може посилатися кожен, хто небезпідставно вважає, що втручання у реалізацію його або її прав цивільного характеру є неправомірним (рішення від 13 жовтня 2009 року у справі "Салонтаджі-Дробняк проти Сербії" (п. 132).

Разом з тим, як зазначає Європейський суд з прав людини, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Також Європейський суд з прав людини зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Рішення Суду у справі «Жоффре де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року).

З практики Європейського суду з прав людини випливає, що Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод не гарантує захист теоретичних та ілюзорних прав, а гарантує захист прав конкретних та ефективних (Рішення Суду у справі «Артіко проти Італії» (Artico c. Italie) від 13 травня 1980 року).

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

У зв`язку з тим, що заявником недоліки поданої заяви належним чином не усунуті, суддя вважає, що у відповідності до ст. 185 ЦПК України, заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення- слід вважати неподаною і повернути заявникові.

Одночасно судом враховується, що повернення заяви заявникові, жодним чином не порушує права останнього, оскільки у відповідності до ч.7 ст.185 ЦПК України, повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись ч. 3 ст. 185 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення- вважати неподаною та повернути заявникові.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги на ухвалу судді протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Калініченко Л. В.