Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне рішення )

19.02.2019 Справа №607/25416/18

19 лютого 2019 року м.Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

- головуючої Черніцької І.М.

- при секретарі Бойко І.І.

- сторони в судове засідання не з'явились

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1500 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01 січня 2018 року і до закінчення дитиною навчання та стягнення аліментів на утримання синів ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі по 1500 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01 січня 2018 року і до закінчення дітьми навчання.

В обґрунтування вимог позивач вказує, що перебувє у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2 Від даного шлюбу у них народилось троє дітей: син ОСОБА_3, син ОСОБА_4 та син ОСОБА_5, які проживають разом із нею в с.Йосипівка Тернопільського району Тернопільської області. Син ОСОБА_3, досяг повноліття, однак продовжує навчатись на денній, контрактній формі навчання в Подільському Державному аграрному університеті в м.Кам'янець-Подільський Хмельницької області. Сини ОСОБА_5 і ОСОБА_4 є неповнолітніми та навчаються в Тернопільському вищому професійному училищі ресторанного сервісу і торгівлі. Вона регулярно здійснює витрати на їх навчання, харчування, одяг. Сини повністю перебувають на її матеріальному утриманні, оскільки відповідач усунувся від виконання батьківських обов'язків, а сини у зв'язку з навчанням не мають можливості працювати та отримувати дохід. Відповідач знаходиться у працездатному віці, має можливість надавати матеріальну допомогу, однак в добровільному порядку допомоги не надає. Посилаючись на наведене, просить позов задовольнити.

У судове засідання позивач не з'явилась, хоча про час та місце була повідомлена належним чином. Попередньо від її представника адвоката - Снітинського Б.Є. надійшла заява про слухання справи без його та позивача участі, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про час та місце судового засідання був належним чином повідомлений. Відзив на позов не подав та про причини неявки суду не повідомив.

На підставі вимог ст.ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін та проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що 07 липня 1994 року ОСОБА_2 уклав шлюб з ОСОБА_1, якій після одруження присвоєно прізвище «ОСОБА_1», що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 07 липня 1994 року, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільської міської адміністрації, про що зроблено актовий запис за №732.

Від даного шлюбу у сторін народились: син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, що стверджується свідоцтвом про народження від 19 липня 1996 року, виданим Йосипівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області; син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 30 березня 2001 року, виданим Йосипівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, про що зроблено актовий запис за №1 та син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 від 30 березня 2001 року, виданим Йосипівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, про що зроблено актовий запис за №2.

У добровільному порядку відповідач матеріальної допомоги синам не надає.

Син ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 проживають та зареєстровані разом з матір'ю ОСОБА_1 в с.Йосипівка Тернопільського району, що підтверджується довідкою за №207 від 11 вересня 2018 року, виданою Йосипівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області.

ОСОБА_3 є повнолітнім, однак продовжує навчатись.

Згідно довідки виданої Подільським державним аграрно - технічним університетом за №112 від 27 вересня 2018 року встановлено, що ОСОБА_3 навчається на денній, контрактній формі навчання у Подільському державному аграрно-технічному університеті, з терміном навчання з 01.09.2017 року до 30.06.2020 року.

Самостійно заробляти на життя у зв'язку з навчанням на денній формі син ОСОБА_3 не має можливості.

ОСОБА_5 та ОСОБА_4 є неповнолітніми.

Відповідно до довідок за №201 та №202 від 10 вересня 2018 року, виданими Тернопільським вищим професійним училищем ресторанного сервісу і торгівлі вбачається, що ОСОБА_5 та ОСОБА_5 навчаються на денній формі навчання у Державному професійно-технічному навчальному закладі, з терміном навчання з 01.09.2016 року до 01.07.2020 року.

Як вбачається з довідки за №209 від 13 вересня 2018 року, виданої Йосипівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, ОСОБА_1 закінчена виплата допомоги по безробіттю та згідно записів трудової книжки остання ніде не працює.

В судове засідання відповідач не з'явився, відзив не подав та будь-яких доказів на спростування доводів позивача суду не представив.

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненнями фізичних та юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 p., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 p. та набула чинності для України 27 вересня 1991 p., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Вимогами ст. 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і обов'язків і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно із вимогами ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

В силу вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

В силу вимог ч. 1 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно із положеннями ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Положеннями ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Встановлено та підтверджено матеріалами справи, що сини ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є неповнолітніми, а тому відповідач зобов'язаний їх утримувати до досягнення повноліття.

Враховуючи вищезазначене та те, що відповідач є особою молодого віку, стан здоров'я задовільний, інших утриманців, крім синів ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не має, приймаючи до уваги інтереси дітей та забезпечення їх гармонійного розвитку, суд вважає, що слід визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання синів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у розмірі по 1500 грн., але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягувати з 06 грудня 2018 року і до досягнення дітьми повноліття.

При визначенні розміру аліментів суд врахував стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, вік та потреби дітей, для забезпечення їх гармонійного розвитку.

Щодо стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3, який продовжує навчатись, слід зазначити наступне.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення ними 23 років за умови, що вони можуть надавати таку матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Відповідно до положень ч.1 ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від обов'язку сплати аліментів, обов'язку батьків брати участь у додаткових витратах на повнолітню дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Відповідно до роз'яснень викладених у Постанові Пленуму Верховного суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" №3, від 15.05.2006 року обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Встановлено та підтверджено матеріалами справи, що син ОСОБА_3 є повнолітнім, однак продовжує навчатись в Подільському державному аграрно-технічного університеті в м.Кам'янець-Подільський Хмельницької області на денній, контрактій формі навчання. Самостійно заробляти на життя не має можливості, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги.

Відповідач є працездатною особою молодого віку, стан здоров'я задовільний, інших утриманців крім синів ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не має.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що відповідач може надавати матеріальну допомогу сину ОСОБА_3 у зв'язку з продовженням навчання та розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання сина ОСОБА_3 слід визначити у розмірі 1500 грн. починаючи стягувати з дня пред'явлення позову 06.12.2018 року і до закінчення сином ОСОБА_3 навчання, але не більше як до досягнення нею двадцяти трьох років та

Відповідачем не представлено суду жодних доказів про те, що він за своїм матеріальним становищем чи станом здоров'я позбавлений можливості надавати таку матеріальну допомогу синам у розмірі визначеному судом.

В силу вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Разом з тим, суд не приймає до уваги доводи позивача про стягнення аліментів на синів ОСОБА_5 та ОСОБА_4 до закінчення ними навчання, оскільки 24.02.2018 року їм виповнилось лише 17 років, а вимоги ч.1 ст.199 Сімейного Кодексу України поширюються лише на повнолітніх, які продовжують навчання.

Щодо часу з якого необхідно стягувати аліменти, слід зазначити наступне.

Відповідно до вимог ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки.

Позивачем не доведено належними та допустимими доказами той факт, що вона вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, однак не одержала їх у зв'язку з ухиленням відповідача від їх сплати.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач звернулась до суду із позовом 06 грудня 2018 року (день подачі позову до суду) та до цього часу будь-яких дій щодо стягнення аліментів з відповідача на утримання дітей не вживала. Відтак, саме з 06.12.2018 року, підлягають стягненню аліменти.

Відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача в дохід держави підлягають стягненню витрати судового збору у розмірі 704,80 грн.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 81, 263, 265, 268, 354 Цивільного процесуального кодексу України, ст. ст. 180, 183, 198-201 Сімейного кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (с.Йосипівка Тернопільського району, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: с.Йосипівка Тернопільського району, серія та номер паспорта громадянина України НОМЕР_5) про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстроване місце проживання: с.Йосипівка Тернопільського району, серія та номер паспорта громадянина України НОМЕР_5) в користь ОСОБА_1 (с.Йосипівка Тернопільського району, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1) аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1500 (одна тисяча п'ятсот) грн. щомісячно, починаючи з 06 грудня 2018 року і до закінчення сином навчання, але не більше як до досягнення ним двадцяти трьох років.

Стягнути із ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстроване місце проживання: с.Йосипівка Тернопільського району, серія та номер паспорта громадянина України НОМЕР_5) в користь ОСОБА_1 (с.Йосипівка Тернопільського району, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1) аліменти на утримання дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 у твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 (одна тисяча п'ятсот) грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 06 грудня 2018 року і до досягнення дітьми повноліття.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави у розмірі 704,80 грн.

Рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Копію заочного рішення направити відповідачу протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем у загальному порядку безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1, с.Йосипівка Тернопільського району, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстроване місце проживання: с.Йосипівка Тернопільського району, серія та номер паспорта громадянина України НОМЕР_5.

Повне рішення складено 22 лютого 2019 року.

Головуючий суддяІ. М. Черніцька