У х в а л а

27 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 184/2100/17

провадження № 61-17365ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Осіяна О. М. розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 -на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 26 червня 2019 року про відкриття апеляційного провадження та призначення справи до розгляду та постанову Дніпровського апеляційного суду від 06 серпня 2019 року у справі за позовом першого заступника військового прокурора Львівського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Національної академії сухопутних військ ім. гетьмана Петра Сагайдачного до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі,

ВСТАНОВИВ :

У грудні 2017 року перший заступник військового прокурора Львівського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Національної академії сухопутних військ ім. гетьмана Петра Сагайдачного звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про відшкодування курсантом витрат, пов`язаних з його утриманням у вищому навчальному закладі. На обґрунтування позовних вимог зазначав, що згідно з частиною десятою статті 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» № 2232-XІІ від 25 лютого 1992 року та «Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах», затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 964 від 12 липня 2006 року, курсанти у разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання та/або через недисциплінованість відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі. Курсант ОСОБА_1 03 серпня 2015 року уклав контракт з Міністерством оборони України в особі начальника академії сухопутних військ ім. гетьмана Петра Сагайдачного, відповідно до якого зобов`язався проходити військову службу (навчання) у академії сухопутних військ ім. гетьмана Петра Сагайдачного. Однак, 28 серпня 2016 року подав рапорт на звільнення зі складу Збройних сил України у зв`язку із небажанням продовжувати навчання, у результаті чого виникла заборгованість з утримання його у вищому навчальному закладі у розмірі 96 570 грн 40 коп., яку просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного.

Рішенням Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 26 квітня 2019 року, першому заступнику військового прокурора Львівського гарнізону в інтересах держави в особі: Міністерства оборони України, Національної академії сухопутних військ ім. гетьмана Петра Сагайдачного відмовлено у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1 про відшкодування курсантом витрат, пов`язаних з його утриманням у вищому навчальному закладі.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 26 червня 2019 року клопотання Національної академії сухопутних військ ім. гетьмана Петра Сагайдачного про поновлення пропущеного процесуального строку задоволено. Поновлено Національній академії сухопутних військ ім. гетьмана Петра Сагайдачного строк на апеляційне оскарження рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 24 квітня 2019 року. Відкрито апеляційне провадження у зазначеній справі за апеляційною скаргою Національної академії сухопутних військ ім. гетьмана Петра Сагайдачного на рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 26 квітня 2019 року у вказаній цивільній справі.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 06 серпня 2019 року апеляційну скаргу Національної академії сухопутних військ ім. гетьмана Петра Сагайдачного задоволено. Рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 26 квітня 2019 року скасовано, й ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги заступника військового прокурора Львівського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Національної академії сухопутних військ ім. гетьмана Петра Сагайдачного до ОСОБА_1 про відшкодування курсантом витрат, пов`язаних з його утриманням у вищому навчальному закладі задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Національної академії сухопутних військ ім. гетьмана Петра Сагайдачного витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі, за період з 03 серпня 2015 року по 01 листопада 2016 р. у розмірі 96 570 грн 40 коп.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить судові рішення апеляційної інстанції скасувати, й залишити в силі рішення суду першої інстанції.

У відкритті касаційного провадження в частині оскарження ухвали суду апеляційної інстанції щодо відкриття апеляційного провадження та призначення справи до розглядуслід відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Отже, касаційному оскарженню не підлягають ухвали суду апеляційної інстанції щодо відкриття апеляційного провадження та призначення справи до розгляду.

Ураховуючи викладене, касаційна скарга не може бути прийнята до провадження, оскільки оскаржуване судове рішення щодо відкриття апеляційного провадження та призначення справи до розгляду, не підлягає касаційному оскарженню відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України.

Крім того, вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження в частині оскарження постанови Дніпровського апеляційного суду від 06 серпня 2019 року, оскільки вона подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Станом на 01 січня 2019 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 1 921 грн.

Ціна позову у цій справі становить 96 570 грн 40 коп., яка станом на 01 січня 2019 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 921*100=192 100).

Отже, зазначена справа є малозначною у силу вимог закону.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню. Таких випадків не встановлено й Верховним Судом.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

З урахуванням наведеного, оскільки представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - подав касаційну скаргу на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у цій справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 1 частини шостої, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 26 червня 2019 року про відкриття апеляційного провадження та призначення справи до розгляду та постанову Дніпровського апеляційного суду від 06 серпня 2019 року у справі за позовом першого заступника військового прокурора Львівського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Національної академії сухопутних військ ім. гетьмана Петра Сагайдачного до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. М. Осіян