Справа № 745/1047/18
Провадження №2/745/43/2019
У х в а л а

"19" лютого 2019 р. суддя Сосницького районного суду Чернігівської області Смаль І. А. , розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 (вул.Ювілейна 16, с.Загребелля, Сосницького району, Чернігівської області, РНОКПП НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (вул.Нова 5, с.Павлівка, Чернігівського району, РНОКПП НОМЕР_2) про визнання порушень трудового законодавства,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 та просить суд:

1.Поновити строк на звернення до суду.

2. Визнати її звільнення 27 лютого 2018 року відповідачем незаконним, визнати наказ про звільнення незаконним.

3. Стягнути з ОСОБА_2 на її користь середньоденну заробітну плату (181,61грн) за 135 робочих днів за період вимушеного прогулу в сумі 24517,35 грн., а період з 15.02.2018р.(з наступного дня закінчення її відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років) по 31.08.2018р. (по день її працевлаштування в іншого роботодавця).

4. Визнати її звільнення 31 серпня 2018 року з ініціативи роботодавця згідно ч.1 ст.40 КЗпП України (ліквідація підприємництва) у зв'язку з ліквідацією ФОП ОСОБА_2

5. Стягнути з ОСОБА_2 на її користь вихідну допомогу при звільненні згідно ч.1 ст.40 КЗпП України (ліквідація підприємництва) в розмірі місячного середнього заробітку (3723,00грн.).

6. Стягнути з ОСОБА_2 на її користь невиплачену компенсацію за невикористану основну відпустку (за час роботи з 24.07.2012р. по 31.08.2018р.) та додаткову відпустку (за 2015-2018 роки), в сумі 10096,00грн.

7. Стягнути з ОСОБА_2 на її користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні (починаючи з наступного дня з дати її звільнення по день постановлення рішення суду).

8. Стягнути з Відповідача на її користь моральну шкоду в сумі 18847,70 грн.

Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Разом з тим, згідно з п.1 ч.1 ст.5 ЗУ "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

До відкриття провадження на підставі ухвали суду від 26.12.2018 року позивачем сплачено 704,80 грн за вимогу немайнового характеру (визнання її звільнення 31 серпня 2018 року з ініціативи роботодавця згідно ч.1 ст.40 КЗпП України (ліквідація підприємництва) у зв'язку з ліквідацією ФОП ОСОБА_2А) та 704,80 грн за вимогу майнового (стягнення моральної шкоди в сумі 18847,70 грн).

21.01.2019 року по справі відкрито провадження.

30.01.2019 року в своєму рішенні №910/4518/16 ОСОБА_3 Верховного Суду зазначила, що за змістом приписів статей 94,116,117 Кодексу законів про працю України та статей 1, 2 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР «Про оплату праці» середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, спрямованим на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій), який нараховується у розмірі середнього заробітку та не входить до структури заробітної плати. Пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі -у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Дослідивши розмір позовних вимог майнового характеру, встановлено, що сплачена сума судового збору за вимоги майнового характеру повністю покриває, окрім сплачених, решту вимог майнового характеру, тому підстав для здійснення доплати позивачем судового збору за вимоги майнового характеру відсутні.

Разом з тим, при подачі позовної заяви позивач не сплатив за одну з вимог немайнового характеру, а саме визнання звільнення незаконним (п.2 позовних вимог), в сумі 704,80 грн.

Крім того,позовна заява не відповідає вимогам п.4 ч.2 ст.175 ЦПК України ,оскільки п.7 позовних вимог викладений нечітко ,а саме не зазначено конкретний розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні , який вона просить стягнути з відповідача.

Відповідно до ч.11 ст.187 ЦПК України суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня вручення позивачу ухвали.

За таких обставин, позовну заяву необхідно залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 185, ч.11 ст.187, ст.260,261, 353 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И Л А:

Позовну заяву ОСОБА_1 (вул.Ювілейна 16, с.Загребелля, Сосницького району, Чернігівської області, РНОКПП НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (вул.Нова 5, с.Павлівка, Чернігівського району, РНОКПП НОМЕР_2) про визнання порушень трудового законодавства залишити без руху.

Надати строк для усунення недоліків - 5 днів з дня отримання позивачем ухвали.

В разі неусунення до встановленого терміну недоліків, заява буде вважатись неподаною і буде повернута позивачу.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.А.Смаль