Справа № 747/565/18
Провадження № 2/747/9/19
РІШЕННЯ

іменем України

21.02.2019 року смт. Талалаївка

Талалаївський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Косенко Ю.Л.

за участю секретарів Божко Л.М, Захарової М.Ю.

позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Талалаївка цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до Талалаївського районного суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя. Уточнивши позовні вимоги вказала, що 17 лютого 2001 року зареєструвала шлюб із відповідачем, який було розірвано 28 листопада 2017 року. За період шлюбу разом з відповідачем набули у власність житловий будинок з господарськими спорудами, розташований за адресою АДРЕСА_1 вартістю 48822 гривні. Відповідач не визнає її право власності на будинок, з тих підстав, що у свідоцтві про право власності на будинок зазначений лише він як власник. Посилаючись на норми ст.ст. 60, 69, 70 СК України ОСОБА_2 просить визнати будинок об'єктом спільної сумісної власності подружжя та визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими спорудами, розташованого за адресою АДРЕСА_1

Відповідачем відзив на позов ОСОБА_2 не подавався.

В судовому засіданні ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити повністю.

Відповідач ОСОБА_3 позов не визнав повністю та просив відмовити у його задоволенні. Пояснив, що перебував у зареєстрованому шлюбі з позивачкою у період з 2001 по 2017 рік. Мають двох дітей. Спірний будинок був придбаний у 2002 році за кошти його матері ОСОБА_4 Договір купівлі - продажу будинку не укладався, документів на будинок не було. Письмових документів, які б підтверджували придбання будинку його матір'ю немає. Попередній власник житла вже померла. З жовтня 2002 року він та позивачка стали проживати у вказаному будинку. У 2008 році виникла потреба у газифікації, у зв'язку з чим ним було виготовлено технічний паспорт на будинок, а Красноколядинською сільською радою Талалаївського району було видано свідоцтво про право власності на будинок на його ім'я. Після розірвання шлюбу позивачка забрала із будинку побутову техніку та речі, також забрала частину домашньої худоби.

Допитана у судовому засіданні як свідок ОСОБА_4 пояснила, що після укладення шлюбу син із дружиною проживали разом з нею. Потім вона придбала їм будинок у селі за власні кошти. Зі сторони позивачки ніхто коштів на придбання будинку не дав. Будинок придбала у ОСОБА_5, яка на даний час померла, ніякі документи не оформлялися. ОСОБА_5 прописала сина у будинку. У жовтні 2002 року він та ОСОБА_2 переїхали у будинок проживати. Коли проводили газ у селі, то син оформив право власності на даний будинок. Після розірвання шлюбу позивачка вивезла із будинку все дорогоцінне - побутову техніку, меблі, також забрала частину худоби.

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснив, що після укладення шлюбу ОСОБА_3 та ОСОБА_2 проживали деякий час спільно із матір'ю відповідача -ОСОБА_4. Будинок по АДРЕСА_1 придбала мати відповідача. Речі у будинок купувалися за кошти ОСОБА_3, так як позивачка ніде не працювала. Яку саме суму коштів сплатила ОСОБА_4 за будинок йому невідомо.

Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити з таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 17 лютого 2001 року, який було розірвано 28 листопада 2017 року (а.с.8, 9). Від шлюбу мають двох дітей. Згідно довідки Красноколядинської сільської ради від 09.10.2017 року ОСОБА_2 зареєстрована та проживає у АДРЕСА_1 разом з дітьми (а.с.15).

Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи від 18.09.2018 ОСОБА_3 з 15.10.2002 року і по теперішній час зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.25).

13 серпня 2008 року Красноколядинською сільською радою Талалаївського району Чернігівської області ОСОБА_3 видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно, відповідно до якого він є власником будинку розташованого у АДРЕСА_1 (а.с.10). Реєстрація права власності ОСОБА_3 на дане нерухоме майно підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.43). Технічний паспорт на житловий будинок АДРЕСА_1 складено 04.03.2008 року. Вартість житлового будинку з господарськими спорудами становить 48822 гривні (а.с.11-14)

Відповідно до частин першої та другої ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один із них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Таке ж положення містить і норма частини третьої ст.368 ЦК України.

Відповідно до положень ст. 63 Сімейного кодексу України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Статтею 68 Сімейного кодексу України передбачено, що розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.

Згідно статей 69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. У разі поділу такого майна частки майна дружини та чоловіка є рівними.

У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом (ч.2 ст.372 ЦК України).

Норми ст.60 СК України свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об'єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частина 6 ст. 81 ЦПК України передбачає, що доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Суд відхиляє аргументи відповідача про придбання спірного будинку за кошти його матері ОСОБА_4, оскільки відсутні письмові докази на підтвердження сплати ОСОБА_4 коштів за вказаний будинок. Показання свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_6 щодо вищевказаних обставин суд не вважає такими, що доводять аргументи відповідача, оскільки вони також не підтверджені жодними письмовими доказами і в даному випадку не є належними доказами придбання будинку за кошти матері відповідача -ОСОБА_4, оскільки відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене суд доходить висновку, що житловий будинок з господарськими спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 є об'єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3, так як набутий сторонами під час шлюбу, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, даними витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.10, 43), свідоцтвом про одруження (а.с.8) та підлягає поділу між сторонами шляхом визнання за позивачем права власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1

Відповідно до приписів ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв'язку із задоволенням позовних вимог ОСОБА_2 із відповідача на користь позивача слід стягнути 704 гривні 80 копійок у відшкодування судових витрат у виді сплаченого судового збору (а.с.1).

Керуючись ст. ст.12, 13, 19, 79-81, 211, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженкою та мешканкою АДРЕСА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок у відшкодування судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2.

Повний текст рішення складено 25 лютого 2019 року.

Суддя Ю.Л. Косенко