ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1404/19 Справа № 201/8879/17 Суддя у 1-й інстанції - Ткаченко Н.В. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.,

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.,

за участю секретаря Черкас Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 04 червня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої внаслідок невиконання договору про надання правової допомоги,-

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок невиконання договору про надання правової допомоги.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилался на те, що 22 липня 2016 року між нею та адвокатом ОСОБА_2 був укладений договір про надання правової допомоги, предметом якого є ведення справи з виконання рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 04 квітня 2008 року про стягнення заборгованості в сумі 24 943 грн. 42 коп. з боржника ОСОБА_3, виконавче провадження по якому перебуває у Красногвардійському ВДВС ДМУЮ. На виконання умов договору вона сплатила відповідачу частину гонорару у розмірі 500 грн. з обумовлених 2000 грн. Решту суми відповідно до умов договору сплатила частинами по 500 грн. 12 та 30 серпня 2016 року та 06 вересня 2016 року. Однак, відповідач умови договору не виконав, її інтереси у виконавчому провадженні не захистив, участі у проваджені не приймав, з матеріалами виконавчого провадження не ознайомлювався. На її звернення щодо результатів здійсненої правової допомоги, адвокат ОСОБА_2 надав їй копії адвокатських запитів, в яких просив повідомити про стадію виконавчого провадження. Доказів їх направлення, а також відповідей на запити не надав. На власне звернення до УДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області вона отримала відповідь від 25 січня 2017 року про те, що виконавче провадження №49466585 з примусового виконання виконавчого листа №2/573/2008 від 10 березня 2012 року, виданого Жовтневим районним судом м.Дніпропетровська, закрито і постановою державного виконавця від 05 січня 2017 року виконавчий документ повернуто стягувачу. Вважає, що адвокат не виконав умови договору про надання правової допомоги, тому посилаючись на норми ст.ст. 526, 607, 611 ЦК України, ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду в сумі 2000 грн., а також моральну шкоду, яку вона оцінює у 5000 грн., завдану внаслідок невиконання умов договору про надання правової допомоги (а.с.2-5).

Рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 04 червня 2018 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено. Вирішено питання щодо судових витрат (а.с.134-138).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та неповне їх з'ясування, порушення судом норм матеріального та процесуального права (а.с.140-141).

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач ОСОБА_2 просив залишити рішення суду без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, посилаючись на її необґрунтованість (а.с.154).

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до частин 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК судове рішення повинне ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з положенням ч.2 ст. 374 ЦПК України підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Статтею 59 Конституції України закріплено право кожного на професійну правову допомогу. Для забезпечення права на захист від обвинувачення та надання правової допомоги при вирішенні справ у судах та інших державних органах в Україні діє адвокатура.

Відповідно до ст. 131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура. Незалежність адвокатури гарантується. Засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом; адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту; договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об'єднання) зобов'язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов'язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно із п. 3 ст. 19 Закону видами адвокатської, серед іншого, діяльності є: 1) надання правової інформації, консультацій і роз'яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; 2) складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; 6) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами; 7) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб, держави, органів державної влади, органів місцевого самоврядування в іноземних, міжнародних судових органах.

Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

Згідно з п. 1, 3, 7, 11 ч. 1 ст. 20 цього Закону під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема: звертатися з адвокатськими запитами, у тому числі щодо отримання копій документів, до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, підприємств, установ, організацій, громадських об'єднань, а також до фізичних осіб тощо; збирати відомості про факти, що можуть бути використані як докази, в установленому законом порядку запитувати, отримувати і вилучати речі, документи, їх копії, ознайомлюватися з ними та опитувати осіб; користуватися іншими правами, передбаченими цим Законом та іншими законами.

Отже адвокати при здійсненні своїх повноважень наділяються спеціальними правами при здійсненні професійної діяльності, зокрема, правом звернення з адвокатськими запитами.

Відповідно до ст. 21 Закону під час здійснення адвокатської діяльності адвокат, зокрема, зобов'язаний: дотримуватися присяги адвоката України та правил адвокатської етики; на вимогу клієнта надати звіт про виконання договору про надання правової допомоги; виконувати інші обов'язки, передбачені законодавством та договором про надання правової допомоги.

Згідно із ст. 26 Закону адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Таким чином, договір про надання правової допомоги укладається відповідно до вимог Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Відповідно до ст. 30 Закону гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи між ОСОБА_1 та адвокатом ОСОБА_2 було укладено договір про надання правової допомоги від 22 липня 2016 року, відповідно до якого позивач на підставі ст.ст. 9, 12 Закону України "Про виконавче провадження" доручила відповідачу вести всі її справи зі стягнення заборгованості в сумі 24 939 грн. 42 коп. зі ОСОБА_3 у виконавчому провадженні, яке перебуває на виконанні у Красногвардійському ВДВС Дніпропетровського МУЮ (а.с. 8).

На виконання умов договору позивач сплатила відповідачу частину гонорару у розмірі 500 грн. з обумовлених 2000 грн. Решту суми відповідно до умов договору було сплачено частинами по 500грн. 12 серпня, 30 серпня 2016 року та 06 вересня 2016 року.

Отримання коштів відповідачем підтверджується виданими ним довідками (а.с. 9, 10).

Відповідачем - адвокатом ОСОБА_2 на підтвердження умов виконання договору, надано суду копії адвокатських запитів до Красногвардійського ВДВС ДМУЮ про надання інформації про хід виконавчого провадження про стягнення з боржника ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 заборгованості в сумі 24 939 грн. 41коп. Від 23 липня 2016 року, від 18 серпня 2016 року, від 30 серпня 2016 року, від 21 вересня 2016 року, від 02 листопада 2016 року, від 23 грудня 2016 року, від 19 січня 2017 року і від 16 лютого 2017 року (а.с. 11 - 14, 35 - 42).

В останньому запиті адвокат вказував, що він сім разів подавав адвокатські запити про рух виконавчого провадження, але до цього часу, відповіді не отримував, у восьмий раз просив відділ ДВС повідомити його про рух виконавчого провадження. Доказів направлення вказаних запитів матеріали справи не містять.

Як зазначає відповідач, наступний адвокатський запит ним був підготовлений 16 березня 2017 року, але не надісланий, оскільки 17 березня 2017 року позивач його повідомила, що місяць тому виконавчий лист їй був повернутий.

На власне звернення, направлене позивачем у порядку Закону України «Про звернення громадян» до Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, позивач отримала відповідь від 25 січня 2017 року за № П-84-02 про те, що виконавче провадження № 49466585 з примусового виконання виконавчого листа № 2/573/2008 від 10 березня 2012 року, виданого Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська закрито і постановою державного виконавця від 05 січня 2017 року виконавчий документ повернуто стягувачу (а.с. 7).

22 березня 2017 року відповідач отримав від позивача пропозицію про розірвання договору від 22 липня 2016 року, в якій вона просила повернути їй сплачені 2000 грн. (а.с. 6).

Зі змісту договору про надання правової допомоги, укладеному між позивачем та адвокатом ОСОБА_2 вбачається, позивачем було доручено адвокатові вести її справи у виконавчому провадженню на підставі ст.ст. 9, 12 Закону України «Про виконавче провадження».

Статтею 9 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (у редакції, чинній на момент укладення договору) регулювався порядок ведення єдиного реєстру боржників. Статтею 12 цього Закону передбачені строки пред'явлення виконавчих документів до виконання, переривання строку давності пред'явлення їх до виконання, поновлення пропущеного строку.

Тобто, робота адвоката за змістом доручення і з урахуванням норм статей 9, 12 Закону, полягала у пред'явленні виконавчого документа до стягнення, поновленні пропущеного строку.

Згідно ст. 29 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» у разі припинення договору про надання правової допомоги оплата гонорару здійснюється за фактично виконану роботу адвокатом.

Звернувшись до суду зі вказаними позовними вимогами, позивач посилался на те, що жодних дій, спрямованих на виконання своїх обов'язків за договором адвокатом не вчинено.

Відповідачем - адвокатом ОСОБА_2 було надано суду документи, які були отримані ним під час виконання ним своїх дій у виконання договору про правову допомогу при ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження №4966585: копія виконавчого листа Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 04 квітня 2008 року, копія супровідного листа Амур-Нижньодніпровського ВДВС ДМУЮ від 27 квітня 2015 року, копія ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20.08.2008 року про оголошення боржника ОСОБА_3 у розшук; копія ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30 березня 2012 року про видачу дублікату виконавчого листа, копія ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 липня 2016 року про задоволення скарги ОСОБА_1 на бездіяльність Красногвардійського ВДВС ДМУЮ, копія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення на адресу Красногвардійського ВДВС ДМУЮ 18 серпня 2016 року, де відправником вказаний ОСОБА_2, копія квитанції про надання поштових послуг від 21 вересня 2016 року про відправлення кореспонденцій на адресу Красногвардійського ВДВС ДМУЮ (а.с. 45 - 52).

З матеріалів справи вбачається позивачем були оскаржені дії адвоката ОСОБА_2 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Дніпропетровської області та Рішенням дисциплінарної палати КДКА Дніпропетровської області від 21 грудня 2017 року відмовлено у порушені дисциплінарної справи відносно адвоката ОСОБА_2 за відсутністю ознак дисциплінарного проступку адвоката (а.с. 111).

Із рішення КДКА Дніпропетровської області вбачається, адвокат ОСОБА_2 в обґрунтування безпідставності скарги ОСОБА_1, зазначав, що він в період з 22 липня 2016 року по 22 березня 2017 року надавав ОСОБА_1 близько тридцяти відповідних консультацій та звітів; склав листа від її імені, склав і надіслав до Красногвардійського ВДВС ДМУЮ вісім адвокатських запитів; склав скаргу на бездіяльність державного виконавця; ознайомився з матеріалами виконавчого провадження № 49466585 та скопіював необхідні документи: виконавчий лист від 04 квітня 2008 року, супровідний лист від 27 квітня 2015 року, ухвалу суду від 20 серпня 2008 року, ухвалу суду від 30 вересня 2012 року, ухвалу суду від 19 липня 2016 року.

Робота адвоката була припинена з ініціативи ОСОБА_1

Ознайомившись з матеріалами перевірки, дисциплінарна палата дійшла висновку, що дії адвоката не містять ознак дисциплінарного проступку. При цьому обсяг виконаної адвокатом роботи та копії складених ним документів свідчать про його участь у справі і сумлінне виконання ним своїх обов'язків в інтересах ОСОБА_1.

Скаржником ОСОБА_1 не було надано доказів, які б беззаперечно вказували на бездіяльність адвоката.

Суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що позивачем на підтвердження доводів про невиконання договору не надано належних та допустимих доказів, а повернення виконавчого листа ОСОБА_1, як стягувачу, є результатом завершальної стадії виконавчого провадження, а не доказом неналежного виконання адвокатом умов договору про надання правової допомоги.

Доводи апеляційної скарги про невиконання адвокатом умов договору, неналежне виконання ним професійних обов'язків, порушення Правил адвокатської етики не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду справи.

Доводи апеляційної скарги про невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального права є безпідставними.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з рішенням суду, переоцінки висновків рішення суду та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції.

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційній скарзі не наведено, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 04 червня 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя

Судді