Номер провадження: 22-ц/813/4283/19
Номер справи місцевого суду: 501/54/19
Головуючий у першій інстанції Смирнов В.В.
Доповідач Журавльов О. Г.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.09.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - Журавльова О.Г.,

суддів: Комлевої О.С., Кравця Ю.І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

третя особа - Державний нотаріус Чорноморської державної нотаріальної контори Жмихова О.С.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 04 лютого 2019 року про передачу справи за підсудністю у складі судді Смирнова В.В.,

встановив:

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа - Державний нотаріус Чорноморської державної нотаріальної контори Жмихова О.С. про визнання заповіту недійсним.

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 04 лютого 2019 року справу було передано за підсудністю до Роздільнянського районного суду Одеської області.

Обґрунтовуючи вказану ухвалу суд першої інстанції посилався на те, що відповідачка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , тому справа підсудна Роздільнянському районному суду Одеської області, тобто за місцем проживання відповідача.

Зазначене рішення суду оскаржує в апеляційному порядку ОСОБА_2 через представника ОСОБА_3 .

В скарзі з посиланням на порушення норм процесуального права ставиться питання про скасування оскаржуваної ухвали суду та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду в іншому складі суду.

Основними доводами апеляційної скарги є те, що судом першої інстанції невірно застосовано норми процесуального права. Посилаючись на ту обставину, що позов заявлено з приводу нерухомого майна, а саме, квартири АДРЕСА_2 , вважає, що позивач вірно визначився з вибором суду за підсудністю, подавши позов до Іллічівського міського суду Одеської області.

Відзиву на апеляційну скаргу подано не було.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, доводів апеляційної скарг, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач оскаржує в судовому порядку заповіт, яким ОСОБА_4 заповідала все належне їй майно ОСОБА_2

Майно, яке є предметом спадкування - частина квартири АДРЕСА_2

Згідно ч. 1 ст. 30 ЦПК України, позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

У пункті 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз`яснено, що до позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про визнання права на таке майно, про витребування майна з чужого незаконного володіння, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, не пов`язаних з позбавленням володіння, про встановлення сервітуту, виключення майна з-під арешту, визнання правочину недійсним (незалежно від заявлених вимог про застосування наслідків недійсності правочину) тощо.

Отже, правила виключної підсудності, визначені ч. 1 ст.30 ЦПК України стосуються позовів щодо будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно, а також речових (майнових) прав на власне чи чуже нерухоме майно.

Оскільки предметом позову ОСОБА_1 є визнання правочину недійсним, а саме, заповіту стосовно нерухомого майна, квартири АДРЕСА_2 , тому справа підсудна саме Іллічівському міському суду Одеської області.

Посилання суду першої інстанції на те, що відповідачка зареєстрована в Роздільнянському районі Одеської області, тому справа повинна розглядатись за правилами ст. 27 ЦПК України, є невірним, оскільки предмет спору стосується майнових прав на спадкове нерухоме майно.

За таких обставин, у суду першої інстанції не було передбачених законом правових підстав для передачі справи за підсудністю до Роздільнянського районного суду Одеської області, тому оскаржувана ухвала суду є передчасною та відповідно до ч. 1 ст. 379 ЦПК України підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції щодо вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Оскільки зазначена справа згідно п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України є малозначна, тому у відповідності до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України в касаційному порядку оскарженню не підлягає крім випадків, встановлених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 04 лютого 2019 року про передачу справи за підсудністю скасувати.

Направити цивільну справу до того ж суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 23 вересня 2019 року.

Головуючий О.Г.Журавльов

Судді О.С.Комлева

Ю.І.Кравець