Провадження 6/127/815/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2019 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Сичука М.М.,

за участю секретаря судового засідання засідання ОСОБА_1,

розглянувши матеріали заяви Державного агенства автомобільних доріг України про виправлення помилок у виконавчому документі в цивільній справі № 127/21890/16-ц за позовом ОСОБА_2 до Державного агенства автомобільних доріг України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на боці відповідача, виконуючого обовязки голови Державного агентства автомобільних доріг України Новака Славоміра про визнання незаконними та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, -

ВСТАНОВИВ:

Державне агентство автомобільних доріг України звернулося до суду із заявою про виправлення помилок у виконавчому документі.

Заявник просить виправити помилки, допущені у виконавчому листі № 127/21890/16-ц, виданого 12.10.2018 року Вінницьким міським судом Вінницької області про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі ОСОБА_2, зазначивши місцезнаходження боржника: 03150, м. Київ, вул. Фізкультури, 9 та місце проживання стягувача: 23219, Вінницька область, Вінницький район, с. Вінницькі Хутори, вул. Словянська, 3. Також просить до закінчення розгляду заяви зупинити виконання за виконавчим листом № 127/21890/16-ц від 12.10.2018 року (ВП № 57684716).

Заява мотивована тим, що у виконавчому листі від 12.10.2018 року допущені помилки, зазначено неправильну адресу місцезнаходження боржника Державного агенства автомобільних доріг України та неправильно зазначена адреса стягувача ОСОБА_2

Під час здійснення виконавчого провадження виконавцем вчиняються виконавчі дії, здійснюються виклики, вносяться процесуальні документи тощо, що надсилаються за помилковою адресою зазначеною у виконавчому листі.

У звязку з вищенаведеним Державне агенство автомобільних доріг України вважає, що до закінчення розгляду заяви необхідно зупинити виконання за виконавчим листом № 127/21890/16-ц від 12.10.2018 року.

У судовому засіданні ОСОБА_2 заперечив в задоволенні заяви.

Інші особи, належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду, в судове засідання не зявились, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутність.

Представник відповідача ОСОБА_3 надала суду заяву про відкладення слухання справи в звязку з погіршенням стану здоровя, одна не надала жодних підтверджуючих документів, в звязку з чим суд визнав неповажною причину неявки в судове засідання.

Дослідивши матеріали справи, суд виходить із наступного.

Судом встановлено, що постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судового палати Касаційного цивільного суду від 12.09.2018 року касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено. Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 03.11.2017 року та постанову апеляційного суду Вінницької області від 29.12.2017 року скасовано. Позов ОСОБА_2 до Державного агенства автомобільних доріг України про визнання незаконними та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі задоволено. Визнано незаконним та скасовано наказ Державного агентства автомобільних доріг України № 520-К від 10.10.2016 року «Про звільнення ОСОБА_2М.». Поновлено ОСОБА_2 на посаді начальника Служби автомобільних доріг у Вінницькій області.

Згідно з положеннями статті 129 Конституції України однією з основних засад здійснення судочинства є обовязковість судового рішення.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України.

Зазначені норми Конституції України знайшли своє відображення і в процесуальному законодавстві України. Так, статтею 18 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 432 ЦПК України до розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання.

Згідно п. 17.3 Перехідних положень ЦПК України до розгляду судом заяви про виправлення помилки у виконавчому документі та/або визнання його таким, що не підлягає виконанню, суд має право витребувати виконавчий документ і зупинити виконання за виконавчим документом.

Аналіз змісту зазначених вище норм свідчить про те, що зупинення виконання за виконавчим документом є правом, а не обовязком суду.

Суд не вбачає достатніх підстав, які б указували на те, що не зупинення виконання виконавчого листа може негативно вплинути на права та обовязки боржника.

Враховуючи, що виконавчий лист, виданий на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, направлений на запит суду та знаходиться в матеріалах справи, вимога заявника про зупинення виконання виконавчого листа є фактичним зупиненням виконання судового рішення, що є недопустимим.

За таких обставин суд не вбачає підстав в задоволенні заяви про зупинення стягнення за виконавчим листом № 127/21890/16-ц, виданого Вінницьким міським судом Вінницької області 12.10.2018 року до розгляду заяви.

Керуючись ч. 3 ст. 432 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Державного агенства автомобільних доріг України про зупинення виконання за виконавчим листом № 127/21890/16-ц, виданого Вінницьким міським судом Вінницької області 12.10.2018 року, до закінчення розгляду заяви відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом пятнадцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя