_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/9183/15-ц
Провадження № 6/947/523/19
УХВАЛА

про розгляд подання

27.09.2019 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючий - суддя Васильків Олена Василівна,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Долинського Миколи Миколайовича щодо вирішення питання про примусове проникнення до житла боржника, -

ВСТАНОВИВ:

24.09.2019 року приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Долинський М.М. звернувся до суду з поданням, в якому просить дозволити приватному виконавцю виконавчого округу Одеської області Долинському М.М. примусове проникнення до квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , з метою проведення виконавчих дій, а саме: проведення опису й арешту рухомого та нерухомого майна, яке розташоване у зазначеній квартирі та належить ОСОБА_1 .

Згідно з ч. 1 ст. 439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Як встановлено у судовому засіданні, на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Долинського Миколи Миколайовича перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №520/9183/15-ц, виданого Київським районним судом м. Одеси 17.11.2015 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договорами позики (розписок) у розмірі 6540000,00 грн., а також 3654,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Виконавче провадження ВП №59873480 з виконання зазначеного виконавчого листа було відкрито постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Долинського М.М. від 21.08.2019 року.

Окрім того, 21.08.2019 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Долинським М.М. винесено постанову про арешт майна боржника, якою накладено арешт на все майно, що підлягає державній реєстрації та належить боржнику ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З інформаційних довідок, наданих приватним виконавцем до суду, вбачається, що боржнику ОСОБА_1 на праві приватної власності належить 1/2 частина квартири, загальною площею 126,9 кв.м., житловою площею 51,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; інформація про зареєстровані авто відсутня; в Пенсійному фонду України та Державній фіскальній службі України боржник ОСОБА_1 на обліку не перебуває.

Також до матеріалів подання приватним виконавцем Долинським М.М. долучено копію рішення Київського районного суду м. Одеси від 08.11.2017 року, з якого вбачається, що 1/2 частина квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 18.09.2015 року приватним нотаріусом ОМНО Сегеченко І.М., відповідно до якого ОСОБА_1 продав, а ОСОБА_3 купила вказану квартиру, однак зазначеним рішенням суду договір купівлі-продажу визнаний недійсним в частині 1/2 частини квартири, що належала ОСОБА_1 .

Судом досліджено Акт приватного виконавця від 09.09.2019 року, з якого вбачається, що в ході проведення виконавчих дій приватним виконавцем здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_1 , з метою перевірки майнового стану боржника та проведення опису нерухомого майна, зареєстрованого за вищевказаною адресою. Акт складено в присутності двох понятих.

Вказаним актом встановлено, що під час проведення примусових дій потрапити до приміщення квартири не представилося можливим, оскільки квартира була зачинена, двері ніхто не відчинив. Враховуючи зазначені обставини виконавцем консьєржу було залишено виклик для передачі власнику нерухомого майна. Зі слів консьєржа мешканці квартири в квартирі відсутні, знаходяться на роботі.

Також судом досліджено Акт приватного виконавця від 11.09.2019 року, з якого вбачається, що в ході проведення виконавчих дій за адресою: АДРЕСА_1 , виконавцем була здійснена спроба проведення опису нерухомого майна, яке належить боржнику. Під час спроби опису потрапити до квартири не представилося можливим, оскільки мешканці квартири відмовилися допустити до житлового приміщення, мотивуючи це тим, що ОСОБА_1 не проживає за вказаною адресою, в квартирі мешкає родина « ОСОБА_4 » та все майно належить їм. Акт складено в присутності двох понятих.

Відповідно до п. 12 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: звертатися до суду з поданням про розшук боржника-фізичної особи або дитини чи про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи.

При цьому згідно з приписами ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 30 Конституції України кожному гарантується недоторканість житла; не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду. Гарантія недоторканості житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканість житла, яке визначене в Конституції України і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави в права людини з метою забезпечення загального блага.

Відповідно до ст. 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, п. 1 ст. 17 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла. При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві.

Суд зазначає, що проникнення до житла боржника є крайнім методом виконання рішення суду та може бути застосованим лише за наявності беззаперечних доказів та підстав, що виконавцем вживались усі методи та заходи виконання рішення суду, які не потребують проникнення до житла боржника та що виконання рішення суду можливо виключно за умови проникнення до житла боржника.

В поданні приватний виконавець Долинський М.М. посилається на те, що постанова про відкриття виконавчого провадження направлена боржнику ОСОБА_1 у відповідності до вимог статті 28 Закону України «Про виконавче провадження», рекомендованим листом за адресою, зазначеному у виконавчому документі. Проте доказів на підтвердження направлення боржнику постанови про відкриття виконавчого провадження та іншої кореспонденції щодо ВП №59873480 суду не надано.

Дослідивши матеріали справи та враховуючи, що у вказаній квартирі боржнику ОСОБА_1 належить лише 1/2 частина та в квартирі проживає родина ОСОБА_4 , окрім того на теперішній час відсутні докази щодо направлення боржнику постанов приватного виконавця, а проникнення до житла боржника є крайньою мірою, суд приходить до висновку, що подання не підлягає задоволенню, так як є необґрунтованим та заявлене передчасно.

Керуючись ст. ст. 260, 261, 439 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

УХВАЛИВ:

Подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Долинського Миколи Миколайовича щодо вирішення питання про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п.п. 15.5 п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги можуть бути подані через Київський районний суд м. Одеси.

Суддя Васильків О. В.