Справа № 490/4184/17
Провадження № 22-ц/812/1743/19
У Х В А Л А

27 вересня 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі судді Царюк Л.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 14 червня 2017 року про повернення позовної заяви ОСОБА_1 до Держгеокадастру України, Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, Відділу Держгеокадастру в Новоодеському районі Миколаївської області, Новоодеської міської ради про відшкодування шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 19 травня 2017 року позовну заяву ОСОБА_1 до Держгеокадастру України, Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, Відділу Держгеокадастру в Новоодеському районі Миколаївської області, Новоодеської міської ради про відшкодування шкоди залишено без руху з підстав її невідповідності вимогам ст.ст. 119, 120 ЦПК України, оскільки позовна заява не містила ціни позову щодо вимог майнового характеру, та в подальшому, 14 червня 2017 року, вказану позовну заяву було повернуто позивачу як неподану.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 у встановлений законом строк звернулася до суду з апеляційною скаргою.

Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 06 липня 2017 року апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 14 червня 2017 року була залишена без руху та наступною ухвалою від 20 вересня 2017 року - повернута позивачу як неподана.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 липня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, а ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 06 липня 2017 року про залишення апеляційної скарги без руху - скасовано.

02 вересня 2019 року з Центрального районного суду м. Миколаєва на адресу Миколаївського апеляційного суду надійшла цивільна справа № 490/4184/17, при вивченні матеріалів якої встановлено, що апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 14 червня 2017 року ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 20 вересня 2017 року повернута позивачу як неподана, при цьому вказана ухвала апеляційного суду ОСОБА_1 не оскаржувалась та касаційною інстанцією не переглядалась.

Таким чином з моменту визнання апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 14 червня 2017 року неподаною та повернення її апелянту, вона втратила своє процесуальне значення саме як апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції.

У зв`язку з цим, ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 06 вересня 2019 року матеріали цивільної справи № 490/4184/17 повернуті до Центрального районного суду м. Миколаєва як помилково надіслані, а ОСОБА_1 роз`яснено право на повторну подачу апеляційної скарги на ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 14 червня 2017 року, одночасно з порушенням питання про поновлення строку на її подачу або подачу касаційної скарги на ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 20 вересня 2017 року.

20 вересня 2019 ОСОБА_1 повторно звернулася до суду з апеляційною скаргою на ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 14 червня 2017 року.

Проте, апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду та вирішено питання про відкриття апеляційного провадження, оскільки вона подана з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до пункту 11 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цієї редакції Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно із пунктом 13 розділу ХІІІ Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Цивільного процесуального Кодексу України в редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року, що набув чинності 15 грудня 2017 року, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно ч.1 ст. 354 ЦПК України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Відповідно п. 2 ч. 2 ст. 354 ЦПК учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Як вбачається із матеріалів справи оскаржена ухвала була постановлена Центральним районним судом м. Миколаєва 14 червня 2017 року, а з апеляційною скаргою ОСОБА_1 звернулася до суду лише 20 вересня 2019 року, тобто більш ніж через два роки після її постановлення, але скаржниця не порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Отже, скаржнику необхідно звернутись до суду апеляційної інстанції із клопотанням (заявою) про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, навести підстави для поновлення такого строку та надати докази для їх підтвердження.

Вказаний недолік перешкоджає відкриттю апеляційного провадження та є підставою для залишення апеляційної скарги ОСОБА_1 без руху.

Керуючись ст.ст. 185, 357 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 14 червня 2017 року залишити без руху.

Надати скаржнику строк для усунення недоліку, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали, а саме для надання заяви про поновлення пропущеного апеляційного строку із зазначенням поважних причин його пропуску та належних доказів, що підтверджують поважність причин пропуску строку.

Якщо в зазначений суддею строк скаржником не буде подано заяву про поновлення строку або вказані ним підстави для поновлення строку будуть визнані неповажними - у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Л.М. Царюк