Справа № 234/9631/19
Провадження № 2/234/2649/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2019 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області у складі:

головуючої судді Кравченко О.Ю.

секретар судового засідання Малушка С.В.

за участю позивача ОСОБА_1 ,

відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3

справа №234/9631/19

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

25 червня 2019 року до Краматорського міського суду звернувся позивач ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позову зазначив, що він є власником жилого будинку АДРЕСА_1 . В даному будинку зареєстровані його колишня дружина ОСОБА_2 , син ОСОБА_1 та донька ОСОБА_3 . Відповідачі у його будинку не мешкають з 2009 року, комунальні послуги не сплачують. Так, в зв`язку з відсутністю приладу обліку холодної води, плата за надання послуг з водопостачання розраховується за нормами на всіх зареєстрованих у будинку осіб, як і плата за вивіз твердих побутових відходів. Також, у зв`язку з тим, що в зазначеному будинку зареєстровані його колишня дружина та повнолітні син з донькою, які не мешкають там більше 10 років без поважних причин, він позбавлений можливості оформити субсидію на оплату житлово-комунальних послуг, а також змушений сплачувати зайві кошти за водопостачання та вивіз ТПВ. На його неодноразові прохання у добровільному порядку знятися з реєстрації місця проживання у будинку, відповідачі відмовляються це робити.

Позивач просить суд визнати відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 такими, що втратили право користування будинком АДРЕСА_1 .

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Додатково пояснив, що він є єдиним власником будинку, оскільки його колишня дружина - відповідачка ОСОБА_2 взяла у нього в борг грошові кошти під заставу своєї частки будинку, що підтверджується розпискою, та не повернула грошові кошти. Відповідачі у будинку не проживають, витрати на його утримання не несуть, за комунальні послуги не сплачують.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала та пояснила, що вона є колишньою дружиною позивача. За рішенням суду за нею визнано право власності на Ѕ частину будинку АДРЕСА_1 . На даний час вона мешкає разом з сестрою, свого житла не має. Також вона передавала позивачу кошти на утримання будинку. Крім того, їхні з позивачем діти ОСОБА_3 та ОСОБА_2 мають бути зареєстровані у житловому будинку, оскільки вона, як співвласник будинку, проти цього не заперечує.

Відповідачка ОСОБА_3 проти задоволення позовних вимог заперечувала та суду пояснила, що будинок АДРЕСА_1 належить на праві власності її батьку ОСОБА_1 та матері ОСОБА_2 . У даному будинку вона не мешкає з 2001 року, оскільки одружилася та мешкає разом з чоловіком у квартирі, яка належить батькам чоловіка. На даний час вона не бажає мешкати з батьком, оскільки у неї є своя родина, однак їй необхідно місце реєстрації. Вони пропонували батьку виділити частку у будинку, однак, батько не погодився.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував та суду пояснив, що близько 5 років тому вони з батьком домовились про те, що будуть мешкати разом у будинку АДРЕСА_1 , однак батько потім передумав та заборонив йому мешкати в будинку. У зв`язку з чим, він придбав собі окремий житловим будинок, в якому на даний час мешкає разом з родиною. На даний час батько йому перешкод у користуванні будинком не чинить. У спірному будинку він не мешкає більше п`яти років, має у власності житловий будинок. Заперечує проти задоволення позову, оскільки йому необхідно місце реєстрації.

Ухвалою суду від 25.06.2019 року відкрито провадження у справі, справа призначена до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивача ОСОБА_1 звільнено від сплати судового збору.

31.07.2019 року відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 подали відзиви на позовну заяву, відповідно до яких проти задоволення позову заперечували.

Вислухав пояснення сторін, показання свідків, дослідивши у сукупності надані сторонами письмові докази, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 зареєстрований та мешкає за адресою АДРЕСА_1 . Разом з ним у вказаному житловому будинку зареєстровані відповідачі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (колишня дружина), ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (донька) та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (син), що підтверджується довідками з місця реєстрації (а.с.8, 24-26).

Як вбачається з копії договору купівлі-продажу від 18.07.1979 року, ОСОБА_1 придбав житловий будинок АДРЕСА_1 (а.с.5-6).

Заочним рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 21.08.2012 року у справі №2/0528/2662/2012 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна сумісною власністю та визнання права власності на частку майна, будинок АДРЕСА_1 визнано сумісним майном подружжя, визнано за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частку будинку АДРЕСА_1 (а.с.36).

Як вбачається з копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ОСОБА_2 є власником Ѕ частини будинку АДРЕСА_1 .

Таким чином, судом встановлено, що власниками будинку АДРЕСА_1 є позивач ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_2 . Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зареєстровані у вказаному будинку як члені сім`ї власника.

Доводи позивача про те, що будинок належить йому на праві власності, оскільки відповідачка ОСОБА_2 не повернула йому суму боргу, яку брала під заставу своєї частини будинку, суд вважає необґрунтованими, оскільки відповідно до даних з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності на будинок АДРЕСА_1 зареєстровано за позивачем та відповідачкою ОСОБА_2

Боргову розписку, надану позивачем на обґрунтування своїх доводів суд не приймає як належний доказ, оскільки вказана розписка не є доказом належності відповідачу права власності на будинок АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, що мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання й вправі розпоряджатися цією власністю за своїм розсудом.

Відповідно до ч.1 ст.319 Цивільного Кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст.ст.386, 391 ЦК України, власник має право звертатися до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно до ст. 156 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу (дружина, їх діти, батьки). Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням.

Відповідно до частини 3 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Підстави позбавлення члена сім`ї права користування жилим приміщенням, яке належить громадянинові на праві власності, визначені ст. 405 ЦК України.

Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Як вбачається з акту від 16.05.2019 року №01-14/258, складеного головою комітету мікрорайону №6 Царевської В.В. у присутності свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , відповідачі ОСОБА_2 , у будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 не мешкають з 2009 року.

Разом з тим, у судовому засіданні встановлено та не заперечується сторонами, що відповідачка ОСОБА_3 не мешкає у будинку АДРЕСА_1 з 2001 року, відповідач ОСОБА_1 не мешкає у вказаному будинку близько 5 років. Відповідачі виїхали з будинку добровільно, позивач не чинив їм перешкод у користуванні будинком, їх речі у будинку відсутні. На даний час відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_1 з родинами мешкають за іншими адресами, відповідач ОСОБА_1 має на праві приватної власності інший будинок. Отже, відповідачі не мешкають у будинку АДРЕСА_1 більше року, поважних причин, які б перешкоджали їм користуватися будинком, у судовому засіданні не встановлено.

При таких обставинах, суд вважає доведеними доводи позивача про те, що відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 втратили право користування житловим приміщенням - будинком АДРЕСА_1 та в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню.

Разом з тим, відповідно до ст.41 Конституції України та ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

У судовому засіданні встановлено, що відповідачка ОСОБА_2 є співвласником будинку АДРЕСА_1 .

Отже, відповідачка ОСОБА_2 , як співвласник будинку АДРЕСА_1 , має право користування вказаним будинком.

Таким чином, законні підстави для позбавлення відповідачки ОСОБА_2 права користування житловим приміщенням у будинку АДРЕСА_1 відсутні, тому у задоволенні позовних вимог в цій частині необхідно відмовити.

Враховуючи, що ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 25.06.2019 року позивача звільнено від сплати судового збору, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 768,40 грн. у рівних частках по 384,20 грн. з кожного.

Керуючись ст.ст. 10, 12,78-81, 141, 258-259, 263-265, 266, 273 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 такими, що втратили право користування житловим приміщенням - будинком АДРЕСА_1 .

У задоволенні позовних вимог в частині визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням - будинком АДРЕСА_1 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 384,20 грн. (триста вісімдесят чотири грн. 20 коп.).

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у сумі 384,20 грн. (триста вісімдесят чотири грн. 20 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного суду через Краматорський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адреою АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою АДРЕСА_4 .

Повний текст рішення суду виготовлений 23.09.2019 року.

Суддя Краматорського міського суду О. Ю. Кравченко