Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2019 року м. Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді Лященка О.В.,

за участю секретаря Баранюк О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Володимирі-Волинському в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру та способу стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру та способу стягнення аліментів.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що за час перебування у шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 27.10.2017 року з відповідача ОСОБА_2 в її користь стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), але не меше50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 31.08.2017 року і до досягнення старшою дитиною повноліття.

25.08.2018 року старшому синові ОСОБА_5 виповнилося 18 років. Рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 01.12.2018 року стягнуто з відповідача ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4 у розмірі 1/7 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 10.09.2018 року і до закінчення ним навчання, до 30.06.2019 року.

Однак розмір коштів, які повинен сплачувати відповідач, недостатній для задоволення матеріальних потреб дитини.

Стверджує, що на даний час дитина потребує значно більшого матеріального утримання, оскільки збільшуються потреби у навчанні, розвитку тощо, що ставить позивача у скрутне матеріальне становище, а тому просить змінити спосіб стягнення аліментів з відповідача ОСОБА_2 , та стягувати з останнього на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи від дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Згідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Ухвалою суду від 22.07.2019 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

19.08.2019 року від відповідача ОСОБА_2 до суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого він позовні вимоги не визнає, посилаючись на те, що не має змоги сплачувати аліменти в розмірі, заявленому позивачем, оскільки постійно надає своїм дітям матеріальну допомогу, оплачує літній відпочинок дитини, нещодавно придбав їй мобільний телефон, постійно дає кишенькові гроші. Єдиним видом доходу для нього є виплати по безробіттю, тому сплата аліментів у розмірі 2000 гривень щомісячно для нього є непосильною. Згоден сплачувати аліменти у розмірі 1100 гривень щомісячно і до досягнення повноліття.

30.09.2019 року від позивача ОСОБА_1 до суду надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, згідно якого вважає обставини, викладені відповідачем у відзиві на позовну заяву надуманими, не підтверджені документально, а тому позовні вимоги підтримує з підстав, викладених в позовній заяві, просить позов задовольнити.

Дослідивши письмові докази у справі, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що на підставі рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області 27.10.2017 року з відповідача ОСОБА_2 в її користь стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), але не меше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 31.08.2017 року і до досягнення старшою дитиною повноліття.

Після того, як 25.08.2018 року старшому синові Давиду виповнилося 18 років, рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 01.12.2018 року стягнуто з відповідача ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4 у розмірі 1/7 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 10.09.2018 року і до закінчення ним навчання, до 30.06.2019 року.

Тобто, розмір аліментів, що стягуються на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був зменшений державним виконавцем автоматично через те, що старша дитина досягла повноліття.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

У силу ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч. 1 ст. 192 СК України та згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові від 05.02.2014 року у справі № 6-143цс13, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а тому у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Таким чином, суд приходить до висновку, що право вимагати зміни розміру аліментів та способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим їх здійсненням.

Згідно ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Відповідно до письмових пояснень відповідача, він на даний час не працює, перебуває на обліку у Центрі зайнятості, і єдиним джеролом його доходів є виплати по безробіттю. З квитанцій, представлених відповідачем суду, вбачається, що він сплачує аліменти на утримання неповнолітньої дитини, сина ОСОБА_6 , однак це не спростовує права позивачки на отримання аліментів від відповідача у твердій грошовій сумі.

Враховуючи викладене, беручи до уваги потреби дитини, матеріальний стан сторін, розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд вважає за правильне позов задовольнити повністю, змінити спосіб стягуваних аліментів на неповнолітню дитину, та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судові витрати у справі у вигляді судового збору.

Тому судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави для зарахування до спеціального фонду державного бюджету України.

Керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 263-265, 273, 274-279 ЦПК України, ст. ст. 180, 181, 182, 191, 192 СК України, суд

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру та способу стягнення аліментів - задовольнити.

Змінити спосіб стягнення аліментів та стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Володимира-Волинського Волинської області, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмір 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Відповідно до п. 15.5 розділу 15 XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України рішення суду може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду через Володимир-Волинський міський суд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На виконання п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України суд зазначає повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_2 Річний АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя /-/ підпис.

З оригіналом згідно.

Суддя Володимир-Волинського

міського суду О.В. Лященко