КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2610/16057/2012
№ апеляційного провадження:22-ц/824/2583/2019
Головуючий у суді першої інстанції: Савицький О.А.
Доповідач у суді апеляційної інстанції:Семенюк Т.А.

19 лютого 2019 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді - Семенюк Т.А.

Суддів - Кирилюк Г.М., Рейнарт І.М.,

при секретарі - Осінчук Н.В.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 - представника ОСОБА_4 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 11 вересня 2018 року у справі за скаргою ОСОБА_4 на дії державного виконавця, заінтересовані особи:старший державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управляння юстиції у місті Києві, Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управляння юстиції у місті Києві, Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська телекомунікаційна компанія», -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2018 року скаржник звернувся до суду із скаргою на дії державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у місті Києві Бялого М.Г. , посилаючись в обґрунтування своїх вимог на те, що 9 липня 2015 року старшим державним виконавцем ВПВР УДВС ГТУЮ у місті Києві Бялим М.Г. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 48011587 з примусового виконання виконавчого листа № 2610/16057/2012, виданого 14 березня 2013 року Шевченківський районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_4 на користь ТОВ «Українська телекомунікаційна компанія» боргу в сумі 3593645 грн.

Посилаючись в обґрунтування своїх вимог на те, що зазначена постанова є неправомірною, оскільки винесена старшим державним виконавцем на підставі виконавчого листа, строк пред'явлення до виконання якого пропущено, вважає, що порушені його права, у зв'язку з чим просив скасувати постанову від 9 липня 2015 року про відкриття виконавчого провадження № 48011587, зобов'язати старшого державного виконавця винести постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 11 грудня 2018 року відмовлено у задоволенні скарги на дії державного виконавця.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_4, через свого представника подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою скаргу задовольнити, вважаючи, що судом порушено норми процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконанні у ВПВР УДВС ГТУЮ у місті Києві перебуває виконавче провадження № 48011587 з примусового виконання виконавчого листа 2610/16057/2012, виданого 14 березня 2013 року Шевченківський районним судом мфста Києва про стягнення з ОСОБА_4 на користь ТОВ «Українська телекомунікаційна компанія» боргу в сумі 3593645 грн.

9 липня 2015 року старшим державним виконавцем ВПВР УДВС ГТУЮ у місті Києві Бялим М.Г. винесено постанову про відкриття вказаного виконавчого провадження.

Також з матеріалів справи вбачається, що строк пред'явлення до виконання виконавчого листа № 2610/16057/2012, виданого 14 березня 2013 року Шевченківський районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_4 на користь ТОВ «Українська телекомунікаційна компанія» боргу в сумі 3593645 грн., який становить один рік з наступного дня після набрання рішенням законної сили, переривався 9 квітня 2013 року та 26 червня 2015 року у зв'язку із поверненням його державним виконавцем стягувачу.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Статтею 5 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно ч.ч.1, 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Положеннями ч.ч.1, 2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент винесення оскаржуваної постанови) визначено, що державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент винесення оскаржуваної постанови) виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки:1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців;2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

За ч.2 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент винесення оскаржуваної постанови) строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

За ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент винесення оскаржуваної постанови), строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються, зокрема, пред'явленням виконавчого документа до виконання.

Після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з того, що заявником не надано суду доказів на підтвердження відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом, пред'явленим з пропущенням строку, встановленого законом для його виконання.

Колегія суддів не може погодитися з доводами апеляційної скарги, що в матеріалах справи відсутні відомості щодо переривання строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання, оскільки ці доводи спростовуються копією постанови старшого державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у місті Києві від 26 червня 2015 року про повернення виконавчого документа стягувачеві.

З матеріалів справи вбачається, що у постанові старшого державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у місті Києві від 26 червня 2015 року зазначено, що виконавчий лист може бути повторно пред'явлений до виконання в строк до 26 червня 2016 року, представник ТОВ «Українська телекомунікаційна компанія» звернувся до ВПВР УДВС ГТУЮ із заявою про відкриття виконавчого провадження 1 липня 2015 року, тобто в межах наданого Законом України «Про виконавче провадження» строку (а.с. 32, 41-42).

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення скарги.

Інші доводи апеляційної скарги також висновків суду першої інстанції не спростовують і не впливають на їх правильність.

Оскільки ухвала суду постановлена з дотриманням норм процесуального права, висновки суду обґрунтовані, колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-384,ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - представника ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 11 вересня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає чинності з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови виготовлений 21 лютого 2019 року.

Головуючий

Судді