Справа № 466/3654/19 Головуючий у 1 інстанції: Едер П.Т.
Провадження № 22-ц/811/2136/19 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2019 року м. Львів

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі: головуючого судді: Ванівського О.М.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.

секретаря: Фейір К.О.

З участю: представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Венгринович М. - Р.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівські заводи автомобілебудування» на ухвалу судді Шевченківського районного суду м. Львова від 24 травня 2019 року про відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки,-

в с т а н о в и л а:

В травні 2019 року ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 24 травня 2019 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Ухвалу оскаржили Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівські заводи автомобілебудування».

В апеляційній скарзі, зазначають, що з оскаржуваною ухвалою не погоджуються, вважають її такою, що прийнята з порушенням норм матеріального і процесуального права, при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи. Звертають увагу суду на те, що їх безпідставно не залучено, як третю особу, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору до даної справи. Стверджують, що предметом спору у даній справі є нерухоме майно, що було реалізоване на користь третіх осіб в результаті проведення аукціону, в процесі визнання ТзОВ «Львівський автонавантажувач» банкрутом, відтак визнання такого аукціону та договору, що був укладений на його підставі недійсними надасть можливість звернутися до суду з віндикаційним позовом про витребування майна з чужого незаконного володіння, а саме предмету іпотеки на який звернуто стягнення по даній справі.

Також покликається на те, що даний спір підсудний суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на встановлене місце проживання відповідача, а саме Личаківському районному суду м. Львова.

Просять скасувати ухвалу суду першої інстанції та прийняти постанову про направлення справи на розгляд до суду першої інстанції за встановленою підсудністю.

Представник ОСОБА_5 адвокат Венгринович Маряна - Раїса Миронівна та представник ОСОБА_4 подали суду відзиви на апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівські заводи автомобілебудування», в яких просять в задоволенні апеляційної скарги відмовити.

В судове засідання ТОВ «Львівські заводи автомобілебудування», не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, поважності причин неявки в судове засідання ними суду не надано, а тому в силу вимог ч.2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності сторін.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ВенгриновичМ. - Р.М. на заперечення доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Позови до юридичних осіб пред`являються суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Згідно з ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Згідно з роз`ясненнями п.42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 р. №3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Згідно з положеннями ст. 181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (ст. 358 ЦК України); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави, розірвання договору оренди, про визнання правочину з нерухомістю недійсним, та інші. Виключна підсудність встановлена для позовів про будь - які права з приводу нерухомого майна.

Виключна підсудність - особливий вид територіальної підсудності. Правила виключної підсудності забороняють застосування при пред`явленні позову інших видів підсудності - загальної, альтернативної, договірної і підсудності, пов`заних між собою вимог.

Згідно з роз`ясненнями п.41 вищезгаданої постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 р. №3, перелік позовів, для яких встановлено виключну підсудність є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. У разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об`єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність), мають застосовуватися правила виключної підсудності.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_4 з вернувся в суд з позовом до ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Тобто спір між сторонами виник з приводу нерухомого майна, а саме, нежитлового приміщення будівлі корпусу № 12 , літ А-4, що знаходиться за адресою АДРЕСА_3 , нежитлового приміщення будівлі корпусу № 12 , літ А-4, що знаходиться за адресою АДРЕСА_3 , нежитлову будівлю підстанції літ. «Г-1», загальною площею 194, 3 кв.м., розташована за адресою АДРЕСА_3 .

А відтак до спірних правовідносин підлягають застосуванню правила виключної підсудності, і оскільки вулиця Т.Шевченка, територіально віднесена до Шевченківського району м. Львова, даний спір з врахуванням положень ч.1 ст. 30 ЦПК України, підсудний Шевченківському районному суду м. Львова, а відтак суд першої інстанції вірно відкрив провадження у справі.

З врахуванням вищенаведеного, доводи апелянта про те, що даний спір повинен розглядатися за правилами загальної підсудності, а саме за місцезнаходженням відповідача ОСОБА_5 , є безпідставними та необґрунтованими.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильний висновок судді про підсудність справи Шевченківському районному суду м. Львова.

Інші доводи апеляційної скарги не розглядаються та не беруться до уваги, оскільки згідно п. 8 ч. 1 ст. 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо відкриття провадження у справі з порушенням правил підсудності.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи те, що оскаржувана ухвала суду постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, 381 - 384 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівські заводи автомобілебудування» - залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 24 травня 2019 року про відкриття провадження - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено 30.09.2019 року.

Головуючий : О.М. Ванівський

Судді: Ю.Р. Мікуш

Р.В. Савуляк