Справа № 310/9973/18
2/310/800/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2019 рокум. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі судді Полянчука Б.І., при секретарі Панченко Л.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» (представник ОСОБА_1) до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «Запоріжжяобленерго» звернулось з позовом до ОСОБА_2 про стягнення з неї заборгованості за спожиту електроенергію в розмірі 5281,81 грн. та 1762,00 грн. судового збору, оскільки відповідач за договором є споживачем електричної енергії, але належним чином не виконує зобовязання та не сплачує за спожиту електричну енергію.

Представник позивача у судове засідання не зявилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала до суду заяву про розгляду справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити в повному обсязі.

Відповідач до судового засідання не зявилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала.

Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного.

Згідно повідомлення відділу обліку та моніторингу інформації про місце реєстрації місця проживання управління ДМС України в Запорізькій області ОСОБА_3, яка в 2014 році змінила прізвище на ОСОБА_2, зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.20-21).

05.02.2007 року між ВАТ «Запоріжжяобленерго» та ОСОБА_3 укладено договір про користування електричною енергією, за яким енергопостачальник взяв на себе зобовязання постачати споживачу електричну енергію, а споживач зобовязався сплачувати вартість одержаної електричної енергії за обумовленими тарифами (цінами). Оплата спожитої електричної енергії здійснюється на підставі рахунку, який виписує енергопостачальник до дати, зазначеної в рахунку (а.с.5-6).

Відповідно до ст. 13 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються, зокрема, на комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо - та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо).

Відповідно до ст. 68 ЖК УРСР наймач зобовязаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги.

Згідно ст. 509 ЦК України зобовязання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимоги ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У порушення вимог ст. 67, 68 ЖК УРСР, п. п. 19, 23, 28 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 р. № 1357, ст.ст. 26, 27 Закону України «Про електроенергетику», ст. ст. 509, 526 ЦК України відповідач плату за послуги по постачанню електричної енергії не здійснює.

Заборгованість по сплаті за надані послуги з постачання електричної енергії за період з 31.03.2015 року по 21.07.2017 року складає 5281 грн. 81 коп., що підтверджується довідкою (рахунком) про заборгованість (а.с. 7), витягом з особового рахунку відповідача (а.с. 8-10).

Таким чином, судом встановлено, що відповідач не виконує взяті на себе зобовязання щодо своєчасного внесення плати за спожиту електричну енергію, тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір.

Частиною 1 статті 142 ЦПК України передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Оскільки ОСОБА_2 визнала позов, необхідно повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Керуючись ст. ст. 141, 142, 259, 263-265, 273, 280-282, 354 ЦПК України, ст. ст. 509, 526 ЦК України, ст.ст. 68, 67 ЖК УРСР, ст. ст. 26, 27 Закону України «Про електроенергетику», п. п. 19, 23, 28 «Правил користування електричною енергією для населення», затверджених постановою КМУ від 26.07.1999 № 1357, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2) на користь публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» (ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 00130926, місцезнаходження: м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, буд. 14) заборгованість у розмірі 5281,81 грн. та 881,00 грн. судового збору.

Зобовязати Бердянське управління Державної казначейської служби України Запорізької області повернути публічному акціонерному товариству «Запоріжжяобленерго» (ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 00130926, місцезнаходження: м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, буд. 14) судовий збір сплачений ним за платіжним дорученням №90630 від 08.10.2018 року на р/р 8011, отримувач Бердянське УДКСУ, , Банк отримувача Казначейство України, МФО 899998, в розмірі 881 грн. 00 коп. (вісімсот вісімдесят одна грн. 00 коп.). Призначення платежу:*;101;00130926; Судовий збір за позовом ПАТ «ЗОЕ», Бердянський міськрайонний суд Запорізької області, БЕЗ ПДВ ((90630)).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повне рішення складено 25 лютого 2019 року.

Суддя