КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2019 року

справа 756/6177/18

провадження № 22-ц/824/7505/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Музичко С.Г.,

суддів: Болотова Є.В., Лапчевської О.Ф.,

при секретарі: Щербенко А.С.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - державний реєстратор Комунального підприємства «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району» Попова Олександра Валеріївна

треті особи: публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», Оболонська районна в м. Києві державна адміністрація як орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 18 лютого 2019 року у складі судді Майбоженко А.М. в справі за позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора комунального підприємства «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району» Попової Олександри Валеріївни, треті особи: публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», Оболонська районна в м. Києві державна адміністрація як орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей, про визнання дій незаконними, визнання протиправним та скасування державної реєстрації,

В С Т А Н О В И В :

В травні 2018 року позивач звернулась до суду із позовом до державного реєстратора комунального підприємства «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району» Попової Олександри Валеріївни, треті особи: публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», Оболонська районна в м. Києві державна адміністрація як орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей, про визнання дій незаконними, визнання протиправним та скасування державної реєстрації.

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 18 лютого 2019 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

В поданій апеляційній скарзі представник позивача просить рішення суду скасувати, ухвали нове рішення про задоволення позовних вимог. Посилається на те, що судом не було враховано положення Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», що виключає звернення стягнення на квартиру. Також судом першої інстанції не враховано факт порушення права малолітнього ОСОБА_3 , внаслідок примусового звернення стягнення на квартиру, в якій він проживає.

В іпотечному договорі, на підставі якого відбулася перереєстрація права власності, не зазначено, що використаний спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки є іпотечним застереженням , яке прирівнюється до договору про задоволення вимог іпотекодержателя.

Крім того, ОСОБА_1 не було отримано письмової вимоги про усунення порушень, надісланою ПАТ «Укрсоцбанк». Державна реєстрація права власності відбулася усупереч вимогам Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень», оскільки на квартиру накладений арешт ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 22.04.2009 р. Державним реєстратором при здійснення реєстрації права власності порушено вимоги Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

В судовому засіданні представник позивача апеляційну скаргу підтримала, просила її задовольнити.

В судовому засіданні представник третьої особи акціонерного товариства «Укрсоцбанк» проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились про дату, місце та час розгляду справи повідомлялись судом належним чином.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, третя особа ПАТ «Укрсоцбанк» правомірно звернуто стягнення на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов`язань, в позасудовому порядку, встановленому ст. 37 Закону України «Про іпотеку» на підставі п. 4.5.3. п.п.4.5 ст.4 іпотечного договору. Положення Закону України « Про мораторій на стягнення майна громадян України наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не є підставою для задоволення позовних вимог, оскільки вимоги закону розповсюджуються на примусову реалізацію майна, а стягнення на предмет іпотеки було звернуто у позасудовому порядку у відповідності до умов іпотечного застереження. Порушення вимог ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» щодо територіальності вчинення реєстраційної дії не є підставою для відмови у її вчиненні ,які визначені ст. 24 цього Закону та не може бути підставою для скасування таких дій в судовому порядку.

Проте, повністю погодитись з таким висновком суду не можна.

Судом встановлено, що 28.04.2007 року між АКБ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є третя особа: ПАТ «Укрсоцбанк» та позивачем укладено договір про надання відновлювальної кредитної лінії №10-29/3354. На умовах даного договору позивачу було надано кредит частинами (траншами) зі сплатою 11% річних та комісії в межах максимального ліміту заборгованості до 134 400 доларів США.

В забезпечення виконання зобов`язань позивача за даним договором, між АКБ «Укрсоцбанк» та позивачем укладено договір іпотеки №02-10/1448. За умовами договору предметом іпотеки є квартира АДРЕСА_1 .

На підставі запису про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №40909572 від 03.05.2018 року, що здійснений відповідачем державним реєстратором Комунального підприємства «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району» Поповою О. В ., право власності на предмет іпотеки зареєстровано за ПАТ «Укрсоцбанк» на підставі договору іпотеки від 28.04.2007 року.

Положеннями ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно з вимогами ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема, ім`я (найменування) сторін, а також зміст позовних вимог по суті спору.

Позивачем і відповідачем можуть бути, зокрема, фізичні і юридичні особи (ч.2 ст. 48 ЦПК України).

Положеннями ч.1, 2 ст. 51 ЦПК України встановлено, що суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред`явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача.

Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.

Аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 року у справі № 523/9076/16-ц.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що у подібних з цією справах за позовом іпотекодавця до державного реєстратора із залученням іпотекодержателя третьою особою спірні правовідносини виникають здебільшого саме між позивачем та третьою особою через невиконання договірних зобов`язань і реалізацію прав іпотекодержателя щодо предмета іпотеки - нерухомого майна позивача (постанови від 17 квітня 2018 року у справі № 815/6956/15, від 24 квітня 2018 року у справі № 825/478/17, від 29 травня 2018 року у справі № 826/19487/14, від 30 травня 2018 року у справі № 826/9417/16, від 6 червня 2018 року у справі № 804/3509/17, від 16 жовтня 2018 року у справі № 804/14296/15, від 14 листопада 2018 року № 826/1656/18).

До того ж, за змістом висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у пункті 36 постанови від 4 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16, спір про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації речового права на нерухоме майно має розглядатися як спір, що пов`язаний із порушенням цивільних прав позивача на нерухоме майно іншою особою, за якою зареєстроване речове право на це майно.

В даному випадку спір виник з третьою особою ПАТ «Укрсоцбанк» з приводу порушення права позивача на квартиру внаслідок дій державного реєстратора щодо реєстрації за нею такого права.

Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача ( п.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.04.2018 року, справа № 523/9076/16-ц).

Однак, судом першої інстанції не враховано вищенаведені обставини, та, враховуючи відсутність спору між сторонами по справі, помилково дійшов висновку про відмову у задоволенні позову у зв`язку із правомірністю звернення стягнення на предмет іпотеки.

Доводи апеляційної скарги не містять посилань на вказані обставини, проте в відповідно до ч. 4 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Пунктом 2 частини 1 статті 374 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду від 18 лютого 2019 року постановлено з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 18 лютого 2019 року скасувати, постановити нове.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до державного реєстратора комунального підприємства «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району» Попової Олександри Валеріївни, треті особи: публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», Оболонська районна в м. Києві державна адміністрація як орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей, про визнання дій незаконними, визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора - відмовити

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови виготовлено 01.10.2019.

Суддя-доповідач

Судді