Ухвала

20 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 607/14486/16-ц

провадження № 61-1802св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Штелик С. П. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Сімоненко В. М.,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення витрат від інфляції та відсотків та за зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про встановлення нікчемності правочину, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу апеляційного суду Тернопільської області в складі судді Загорського О. О. від 04 вересня 2017 року, та за касаційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу апеляційного суду Тернопільської області в складі судді Парандюк Т. С. від 28 листопада 2017 року,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до пункту 4 частини першої розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

ОСОБА_4 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_5, з урахуванням уточнень, про стягнення з відповідача процентів за користування коштами в сумі 756 301,29 грн та витрат від інфляції в сумі 229 816,10 грн.

Позов мотивовано тим, що ОСОБА_5 не виконав свого зобов'язання із повернення позивачу грошових коштів на суму 1 200 000 грн, у зв'язку із чим з нього слід стягнути витрати від інфляції за період із 31 грудня 2017 року по 07 червня 2017 року в сумі 229 816,10 грн та відсотки в розмірі облікової ставки Національного банку України в сумі 756 301,29 грн.

ОСОБА_5 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_4, у якому просив встановити нікчемність правочину, укладеного 23 червня 2011 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Зустрічний позов мотивовано тим, що зі змісту розписки видно, що предметом договору була зміна цільового призначення земельної ділянки товарного сільськогосподарського виробництва, однак на таку зміну запроваджено мораторій, а отже зміст правочину суперечить закону, у зв'язку із чим спірний договір є нікчемним.

Рішенням Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі судді Позняка В. М. від 03 липня 2017 року позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 задоволено частково.

Стягнуто зі ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 229 816,10 грн інфляційних витрат.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про встановлення нікчемності правочину відмовлено.

Стягнуто зі ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 2 298,17 грн сплаченого судового збору.

Ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 04 вересня 2017 року відмовлено у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 липня 2017 року.

Ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 28 листопада 2017 року заяву ОСОБА_5 про роз'яснення ухвали апеляційного суду Тернопільської області від 04 жовтня 2017 року визнати неподаною та повернути заявнику.

У касаційній скарзі, поданій у жовтні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_5, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 04 вересня 2017 року та передати справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

У касаційній скарзі, поданій 09 грудня 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_5, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 28 листопада 2017 року та питання щодо роз'яснення судового рішення передати на новий розгляд до апеляційного суду.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.

Підстави для виклику сторін відсутні.

За таких обставин розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

З урахуванням категорії та складності справи, з огляду на положення частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, справа підлягає розгляду в складі п'яти суддів.

Керуючись статтею 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

У Х В А Л И В:

Справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення витрат від інфляції та відсотків та за зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про встановлення нікчемності правочину, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 04 вересня 2017 року, та за касаційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 28 листопада 2017 року призначити до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику учасників справив складі п'яти суддів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. П. Штелик

С. Ю. Мартєв

В. М. Сімоненко