Справа № 583/4238/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2019 року м. Охтирка

Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого суддіСоколової Н.О.,

за участю секретаря судового засідання Марченко О.Ю.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні в залі суду № 6 цивільну справу № 583/4238/18 за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся представник АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з позовом про стягнення заборгованості. Позивач свої вимоги мотивує тим, що відповідно до договору від 28.12.2011, який складається з заяви, памятки клієнта, Умов та правил надання банківських послуг, а також Тарифів банку та який є договором приєднання, відповідач отримала кредит у розмірі 800 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. В порушення умов договору відповідач свої зобовязання не виконала, в звязку з чим станом на 30.09.2018 заборгованість за кредитним договором складає 14245,17 грн, з них: 2962,45 грн тіло кредиту; 1628,50 грн відсотки за користування кредитом; 8499,69 грн - пеня; 500 грн. штраф (фіксована частина) та 654,53 грн штраф (процентна складова), яку позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на свою користь, а також стягнути судові витрати.

Ухвалою суду від 30.10.2018 відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного провадження з викликом сторін.

Заочним рішенням Охтирського міськрайонного суду від 27.11.2018 позов АТ КБ «ПРИВАТБАНК» задоволено частково, ухвалено стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договором б/н від 28.12.2011 в сумі 5745,48 грн. та сплачену суму судового збору в розмірі 704,80 грн.

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду від 21.01.2019 скасовано заочне рішення від 27.11.2018 у справі № 583/4238/18, призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного провадження на 05.02.2019, встановлено строк до 05.02.2019 для подання відповідачем відзиву на позовну заяву та встановлено строк позивачу протягом пяти днів з часу отримання відзиву на позовну заяву для подання відповіді на відзив.

Заяву про скасування заочного рішення суду обґрунтовано тим, що колишній чоловік, без погодження з відповідачем, взяв кредит та не сплачував його в установленому порядку. Вини відповідача у виникненні заборгованості немає.

15.02.2019 від представника позивача надійшов відзив на заяву, в якій просив позов задовольнити в повному обсязі, мотивуючи тим, що ОСОБА_1 звернулася до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у звязку з чим підписала Заяву № б/н від 28.12.2011, згідно якої отримала кредит у розмірі 800грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Обставини на які відповідач посилається в своєму запереченні, не відповідають дійсності. У звязку з відсутністю доказів звернення відповідача в банк із заявою про внесення картки в стоп- лист платіжної системи, а також будь-яких звернень Відповідача про втрату картки, заперечення Відповідача не можуть прийматися судом до уваги оскільки являються необґрунтованими. Крім того згідно з виписки по рахункам, вбачається, що Відповідач до певного часу належним чином виконувала свої зобовязання за кредитом, що свідчить про те, що Відповідач знала про умови кредитування та визнала свої зобовязання за Договором.

В судове засідання представник позивача не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, зазначивши, що ініціатором укладення кредитного договору був колишній чоловік, в звязку з чим вона і підписала зазначений договір. Просила у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позову. Посилався на те, що борг є завищеним. Просив стягнути заборгованість, обмежившись строком дії картки, та застосувати строк позовної давності.

Суд, вислухавши пояснення відповідача та його представника, дослідивши докази у справі, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

28.12.2011 ОСОБА_1 підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку, згідно якої вона погодилася з тим, що дана заява, разом з Памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами, складають між нею та банком договір про надання банківських послуг, з яким вона ознайомилася та погодилася з його умовами. Крім того, відповідача повідомлено, що Умови та правила надання банківських послуг розміщені на офіційному сайті банку, вимоги яких вона зобовязалася виконувати та регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті банку. Згідно умов вказаного договору відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається в письмовій формі.

Статтею 634 ЦК України передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Таким чином, між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання, було укладено в письмовій формі кредитний договір.

Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг клієнт зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Згідно із п. 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг у разі невиконання зобовязань за договором клієнт зобовязаний на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплатити винагороди банку.

Пунктом 2.1.1.5.7 Умов та правил надання банківських послуг визначено, що власник карткового рахунку зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту.

Також п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг та тарифами банку встановлено, що при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим Договором, більш ніж на 30 днів Клієнт зобовязаний сплатити Банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору. Штраф нараховується на окремий рахунок і підлягає оплаті в зазначені банком терміни.

Згідно з тарифами обслуговування кредитних карт «Універсальна», штраф за прострочення строків платежів за будь-яким із грошових зобовязань становить 500 грн. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій.

Відповідно до п. 2.1.1.12.2.1 Умов та правил надання банківських послуг у разі виникнення прострочених зобовязань за кредитом, клієнт сплачує банку відсотки в подвійному розмірі від зазначених в тарифах, що діють на дату нарахування.

Відповідно до п. 2.1.1.12.6.1 Умов та правил надання банківських послуг у разі виникнення прострочених зобовязань за борговими зобовязаннями на суму від 100 грн, клієнт сплачує банку пеню, відповідно до встановлених тарифів. Пеня нараховується в день нарахування процентів по кредиту.

Згідно із ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Згідно із ст. 623 ЦК України, якщо за порушення зобовязання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

З розрахунку заборгованості, наданого позивачем і відповідачем не оспореного, вбачається, що остання допустила заборгованість, яка станом на 30.09.2018 становить 14245,17 грн, з них: тіло кредиту 2962,45 грн, нараховано відсотки за користування кредитом 1628,50 грн, пеня 8499,69 грн, штраф (фіксована частина) 500 грн, штраф (процентна складова) 654,53 грн.

Разом з цим, цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України).

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення (правовий висновок Верховного Суду України у справі № 6-2003цс15).

Позивачем надано суду неоспорені відповідачем докази про порушення відповідачем умов кредитного договору, яке полягає у несплаті в повному обсязі кредиту та процентів. В той же час за це порушення банком нарахована і пеня, і штраф, що відповідно до наведеної правової позиції Верховного Суду України, є подвійною цивільно-правовою відповідальністю за одне і те саме порушення.

За таких обставин, з метою забезпечення дотримання балансу інтересів сторін, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача неустойки у вигляді штрафу, а вимоги щодо стягнення пені задоволенню не підлягають.

Таким чином, вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 5745,48 грн, з них: тіло кредиту 2962,45 грн, нараховані відсотки за користування кредитом 1628,50 грн, штраф (фіксована частина) 500 грн, штраф (процентна складова) 654,53 грн.

Суд не бере до уваги доводи відповідача про те, що ініціатором укладення договору був її колишній чоловік, оскільки матеріали справи, зокрема фото відповідача з карткою, свідчать про те, що спірний договір підписаний сторонами, які досягли згоди з усіх його істотних умов, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі; позивач на момент укладення договору не заявляла додаткових вимог щодо умов спірного договору та в подальшому виконувала його умови; відповідач надала позивачу документи, які передували укладенню кредитного договору, який підписано позивачем, щодо умов кредитування.

Таким чином, суд враховує волевиявлення позивача на укладення кредитного договору та отримання згідно з умовами договору, її згода з визначеними договором умовами підтверджується наявними в матеріалах справи фінансовими документами, сплатою періодичних платежів згідно з умовами договору. Виконанням протягом тривалого часу умов кредитного договору, позивач фактично вчиняла дії на схвалення укладеного правочину, чим фактично підтверджувала намір на подальше виконання умов договору та відсутність порушення її законних прав та інтересів.

Посилання представника відповідача на те, що борг є завищеним, не відповідає обставинам справи, оскільки позивачем надано розрахунок заборгованості, який відповідачем не спростовано. Посилання на те, що слід стягнути заборгованість, обмежившись строком дії картки, суд не може взяти до уваги, оскільки відповідно до п. 2.1.1.2.12 після настання зазначеного на картці останнього місяця терміну її дії Банком випускається Картка на новий термін, за що клієнтом вноситься плата згідно з діючими тарифами.

Термін дії Картки не підлягає продовженню банком в разі надання клієнтом до початку останнього місяця дії картки письмової заяви про закриття рахунку, за умови відсутності простроченої заборгованості клієнта перед банком за відповідним рахунком.

Закінчення терміну дії Картки, її втрата або пошкодження не спричиняє припинення договірних відносин між банком і клієнтом та/або закриття повязаного з нею поточного рахунка клієнта.

Як вбачається з виписки по рахунку за період з 01.12.2011 по 01.02.2019, 06.11.2014 картка була перевипущена. З нової картки кредитні кошти відповідачем як знімалися так і поверталися, таким чином підтверджуючи намір на подальше виконання умов договору.

Що стосується застосування строків позовної давності, то загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Згідно з ст. 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обовязку.

Кредитним договором не встановлено обов'язку позичальника щомісячно вносити платіж з повернення суми кредиту у конкретно визначеному розмірі та не передбачено самостійної відповідальності за невиконання цього обов'язку, а строк погашення кредиту в повному обсязі у договорі визначено останнім днем місяця, зазначеного на картці (строку кредитування). 06.11.2014 кредитна картка була пере випущена. Останній платіж по кредитному зобов'язанню було здійснено 22.05.2017. Таким чином, строк позовної давності не сплив.

Враховуючи наявність підстав для часткового задоволення позову (40 %), на користь позивача з відповідача підлягають стягненню судові витрати, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, в розмірі 704,80 грн.

Керуючись ст. 61 Конституції України, ст.ст. 526, 527, 549, 610, 623, 625, 1054 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 77-81, 141, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Позов АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ «ПРИВАТБАНК» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за договором б/н від 28 грудня 2011 року в сумі 5745,48 грн (пять тисяч сімсот сорок пять грн. 48 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ «ПРИВАТБАНК» сплачену суму судового збору в розмірі 704,80 грн (сімсот чотири грн. 80 коп.).

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду через Охтирський міськрайонний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його складення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Охтирський міськрайонний суд Сумської області.

Позивач: АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО ОСОБА_3 «ПРИВАТБАНК», Україна, м. Київ, вул. Грушевського, 1 Д, Ідентифікаційний код в .

Відповідач: ОСОБА_1, Україна, Сумська область, Охтирський район, с. Пилівка, вул. Прирічна, 20; РНОКПП НОМЕР_1.

Суддя Охтирського міськрайсуду

Сумської області ОСОБА_4