"19" лютого 2019 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді - Ніколаєнко І.В.,
при секретарі - Газіній О.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 30.08.2018 року частково задоволено заяву позивача про забезпечення позову.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 18.09.2018 року по справі відкрито загальне позовне провадження.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 06.12.2018 р. справу призначено до судового розгляду.
Позивач в судове засідання не з'явився, відповідно до отриманої судом заяви, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, справу слухати без його участі. Проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце його проведення повідомлений належним чином шляхом публікування на офіційному веб-порталі судової влади оголошення про виклик його до суду. Заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило.
Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд за згодою позивача вважає можливим ухвалити заочне рішення.
Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
В ході судового розгляду судом встановлено наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Приписами ст. 1046 ЦК України встановлено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
На підтвердження укладення договору позики та його умов, відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України, може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Пунктом 2 договору встановлено, що за користування позикою нараховуються проценти.
Приписами ч. 1 ст. 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.
Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Пунктом 6 договору сторони погодили, що у разі, коли позичальник своєчасно не поверне позикодавцю позику згідно визначеного у пункті 3 цього договору строку, позичальник сплачує позикодавцю штрафні санкції в розмірі 0,6 % від суми позики за кожен день затримки повернення позики.
Частиною 1 та 2 ст. 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.
Враховуючи вищевикладене, оцінивши надані позивачем докази в обґрунтування позовних вимог, перевіривши відповідні розрахунки, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому піддягають задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до квитанції № 4001194 від 20.08.2018 року позивачем при подання позову сплачено судовий збір в розмірі 704,80 грн.
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме з відповідача на користь позивача стягуються витрати по оплаті судового збору.
Керуючись ст.ст. 15, 16, 625, 1046 ЦК України, ст.ст. 12, 45, 79-81, 141, 258-265, 268, 280 ЦПК України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 704,80 грн.
Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст.ст.284-285 ЦПК України.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський районний суд м. Харкова.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст судового рішення складено 25 лютого 2019 року.
Суддя І.В. Ніколаєнко