Провадження № 2/127/2517/19
24 вересня 2019 рокум. Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Іщук Т.П.,
за участі секретаря судового засідання Коваленко Д.І.,
позивача ОСОБА_1 , її представника ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вінницької міської ради, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Першої вінницької державної нотаріальної контори, про скасування заборон відчуження,
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Вінницької міської ради, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Першої вінницької державної нотаріальної контори, про скасування заборон відчуження. Свої вимоги мотивувала тим, що згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 06.09.2018, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Лукашенко В.Б., вона є спадкоємцем майна після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 її матері ОСОБА_3 , а саме квартири АДРЕСА_1 . Отримуючи свідоцтво про право на спадщину за заповітом, позивачу було повідомлено про існування заборони відчуження на спадкову квартиру, накладеної за договором купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 , посвідченим державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори 03.07.1991. Відповідно до цього договору продавець Виконком міської ради народних депутатів м. Вінниці на підставі рішення виконкому міської ради від 30.05.1991 №166 продав, а покупець ОСОБА_3 купила квартиру, яку займала у будинку, належному Вінницькій міській раді народних депутатів за адресою: АДРЕСА_3 . Продажна вартість встановлена оціночною комісією в 5554,00 руб. При укладенні договору покупець сплатила 50% продажної вартості квартири, що відповідає 3000,00 руб., що внесені на розрахунковий рахунок міськжилоб`єднання, інша сума у розмірі 2554,00 руб. сплачується у розстрочку протягом п`яти років рівними частками, починаючи з місяця, наступного після нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу. Сума 2554,00 руб. була сплачена матір`ю позивача, що підтверджується відповідними квитанціями, а також відміткою на договорі купівлі-продажу від 07.07.1992. Однак заборона відчуження квартири існує дотепер. У нотаріальній конторі ОСОБА_1 повідомлено про можливість зняття заборони після надання доказів повного розрахунку за договором. На звернення позивача до Вінницької міської ради їй надана відповідь про відсутність відомостей щодо отримання решти перерахованих коштів за квартиру. Отже існує обтяження прав власника позивача ОСОБА_1 , що перешкоджає їй у здійсненні права власності та стало підставою для звернення до суду із даним позовом. Позивач просила скасувати заборону відчуження квартири АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_1 , накладену Першою вінницькою державною нотаріальною конторою 05.10.2012 за реєстраційним номером обтяження 13081381, на підставі договору купівлі-продажу квартири від 03.07.1991 №165, посвідченого 03.07.1991 державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори Довгалюк Л.Б., зареєстрованого в реєстрі за №3-394.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 05.07.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрите загальне позовне провадження у справі.
Правом подання відзиву відповідач не скористався.
Позивач ОСОБА_1 , її представник ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просять їх задовольнити, не заперечують проти заочного розгляду справи. При цьому вказували, що в матеріалах інвентаризаційної справи відсутня довідка про проведення спадкодавицею розрахунку за квартиру та державний реєстратор відмовив в скасуванні заборони, вказуючи на необхідність надання відповідного документу, що підтверджує факт припинення обтяження.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав, а тому суд ухвалив (без винесення окремого процесуального документа) провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, оскільки позивач не заперечувала проти такого порядку розгляду справи.
Представник третьої особи подав до суду заяву та просив розгляд справи провести у його відсутність, при розгляді справи покладається на думку суду.
Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.
Судом установлено, що 30.05.1991 року виконавчим комітетом Вінницької міської ради народних депутатів прийнято рішення №166 про продаж квартири у житлових будинках, зокрема, квартири АДРЕСА_1 , що складається із двох кімнат 20-2, 20-3 житловою площею 27,3 кв. м, коридору 20-1, кухні 20-4, ванної 20-5, туалету 20-6, коридору 20-7, загальною площею 44,1 кв. м та частини підвалу 1,2 кв. м з продажною вартістю 5554,00 крб., згідно оціночного акту від 16.05.1991 ОСОБА_3 , яка була прописана та проживала у цій квартирі з 1958 року, склад сім`ї 2 особи, у т.ч. чоловік.
03.07.1991 між виконкомом міської Ради народних депутатів м. Вінниці та ОСОБА_3 укладений договір купівлі-продажу вказаного нерухомого майна, що становить 27/100 ідеальних часток за адресою: АДРЕСА_3 , посвідчений державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори Довгалюк Л.Б., зареєстрований у реєстрі за №3-394. У договорі визначена продажна ціна в 5554,00 руб. Покупець ОСОБА_3 при укладенні договору сплатила 50% продажної вартості квартири, що відповідає 3000,00 руб., що внесені на розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 міськжилоб`єднання. Сторони погодили, що решта суми у розмірі 2554,00 руб., виплачується у розстрочку протягом п`яти років, рівними частинами, починаючи з місяця, наступного після нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу квартири.
Крім того, 03.07.1991 державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори Довгалюк Л.Б. накладена заборона відчуження частини будинку, розташованої у АДРЕСА_4 , належної ОСОБА_3 до повного погашення нею заборгованості, зареєстрована у реєстрі за № 97.
Право власності на вищезазначене нерухоме майно зареєстроване Вінницьким міським бюро технічної інвентаризації 05.07.1991 із записом у реєстрову книгу за №870.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим 06.02.2018 Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області.
На підставі заповіту, посвідченого державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори Борківським А.В. 19.11.1999, зареєстрованого в реєстрі за №6-145, спадкоємцем зазначеного у заповіті майна ОСОБА_3 є її донька, позивач ОСОБА_1
06.09.2018 позивач отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Лукашенко В.Б., зареєстроване в реєстрі за №6766. Спадщина на яку видане свідоцтво складається з: квартири АДРЕСА_5 , загальною площею 44,1 кв. м, житловою 27,3 кв. м.
Право власності на спадкове майно зареєстроване за позивачем 06.09.2018 приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Лукашенком В.Б., номер запису про право власності 27789436 (витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 06.09.2018 №136741428).
Із відповіді Першої вінницької державної нотаріальної контори від 01.03.2019 №878/02-17 на звернення ОСОБА_1 , слідує, що згідно відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно наявний запис про заборону відчуження на квартиру АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу вказаної квартири, обтяжувачем по якій є Вінницька міська рада. 05.10.2012 за реєстраційним № 5470811 було вилучено запис про накладення заборони відчуження, в якому оператором ОСОБА_4 було допущено помилку, а саме: заборона відчуження була накладена на окреме невизначене майно, належне ОСОБА_3 , та було не зазначено об`єкт обтяження квартиру АДРЕСА_1 . 05.10.2012 за №13081381 Першою вінницькою державною нотаріальною конторою було виправлено даний запис із зазначенням об`єкта нерухомого майна, на яке було накладено заборону. При цьому позивачу повідомлено, що для зняття заборони відчуження квартири необхідно надати повідомлення обтяжувача Вінницької міської ради, про підтвердження проведення повного розрахунку за квартиру згідно договору купівлі-продажу.
Наявність запису про заборону відчуження на квартиру АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу вказаної квартири, за реєстраційним номером обтяження 13081381, номер запису обтяження в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 27789734, підтверджується також інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Звернувшись до відповідача Вінницької міської ради із проханням про надання інформації про погашення боргу та повний розрахунок за договором купівлі-продажу квартири від 03.07.1991 №165, ним у відповіді від 26.12.2018 №Н-01-128080/1-00-10 вказано про відсутність відомостей щодо отримання решти перерахованих коштів за квартиру АДРЕСА_1 .
Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно виконавчого комітету Вінницької міської ради Левчук І.В. від 06.09.2019 №48565045 ОСОБА_1 відмовлено у державній реєстрації припинення обтяження, заборони на нерухоме майно на квартиру АДРЕСА_1 в зв`язку із відсутністю документа, що підтверджує факт припинення обтяження на нерухоме майно.

Встановленим судом фактичним обставинам у справі відповідають правовідносини, що врегульовані нормами Цивільним кодексом України в частині загальних засад права приватної власності.

Право власності позивача на квартиру згідно ст. 316, 317, 318, 319, 321 ЦК України захищено положенням про те, що право власності є непорушним.

Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; право приватної власності є непорушним.

Стаття 391 ЦК України зазначає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Частиною 1 ст. 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

При цьому, зі змісту ст. 55, 124 Конституції України та ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вбачається, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частинами 1,2 ст.89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд, оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Звертаючись до суду із даним позовом ОСОБА_1 вказує, що її матір`ю ОСОБА_3 за життя сплачено залишок коштів за договором купівлі-продажу у сумі 2554,00 руб, що підтверджується відповідними квитанціями: від 12.08.1991 на 42,57 руб., від 10.09.1991 на 42,57 руб., від 11.10.1991 на 42,57 руб., від 12.11.1991 на 42,57 руб., від 10.12.1991 на 42,57 руб., без дати на 42,57 руб., від 17.02.1992 на 1000,00 руб., від 15.05.1992 на 200,00 руб, від 15.06.1992 на 1098,58 руб та свідчить про повне виконання ОСОБА_3 зобов`язань та відсутність підстав для збереження заборони на відчуження квартири.

З урахуванням встановлених обставин справи і наявних в матеріалах справи доказів суд дійшов висновку, що за життя ОСОБА_3 дійсно сплатила решту продажної вартості квартири, що підтверджується копіями наданих позивачем квитанцій, оригінали яких досліджені судом у судовому засіданні. Окрім того, на договорі купівлі-продажу квартири від 03.07.1991 №165 зроблена відмітка про погашення повної суми за договором 07.07.1992 із проставленням печатки Міського виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного об`єднання Управління житлово-комунального господарства виконкому Вінницької міської Ради народних депутатів, дійсність яких жодним із учасників справи не оспорюється.

Згідно норм ст. 74 Закону України «Про нотаріат», які загалом кореспондуються з нормами, чинної на час внесення останньої суми коштів за договором купівлі-продажу, ст. 55 Закону УРСР «Про державний нотаріат», нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна у разі одержання повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна.

Як слідує зі змісту договору купівлі-продажу від 03.07.1991 метою накладення заборони відчуження на квартиру АДРЕСА_1 було забезпечення проведення покупцем повного розрахунку за вартість квартири. Як встановлено судом, за життя ОСОБА_3 повністю сплатила вартість квартири, тобто відпали обставини, що обумовили накладення заборони відчуження квартири. Однак, заборона відчуження не була знята, а її наявність перешкоджає позивачу в здійсненні права власності.

Відповідно до пп. 5.1 п. 5 глави 15 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 «296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за №282/20595, нотаріус знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення, зокрема, за рішенням суду.

Відповідно до ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація обтяжень проводиться на підставі, зокрема рішення суду щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили.

Таким чином, враховуючи встановлення судом повного виконання умов договору купівлі-продажу нерухомого майна квартири, відсутності об`єктивної можливості врегулювання наявного спору в позасудовому порядку, з метою захисту права власності позивача, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 та скасувати заборону на нерухоме майно, а саме заборону відчуження належної їй квартири АДРЕСА_1 , накладену Першою вінницькою державною нотаріальною конторою 05.10.2012 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 03.07.1991 №165.

На підставі викладеного, керуючись ст. 316-319, 321, 391 ЦК України, Законами України «Про нотаріат», «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та інших речових прав», ст. 13, 49, 81, 141, 259, 263-265, 268, 273, 280-282, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Скасувати заборону на нерухоме майно, а саме заборону відчуження квартири АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_1 , накладену Першою вінницькою державною нотаріальною конторою 05.10.2012 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 03.07.1991 №165, посвідченого 03.07.1991 державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори Довгалюк Л.Б., зареєстрованим в реєстрі за №3-394, за реєстраційним номером обтяження 13081381 в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, номер запису про обтяження в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 27789734.

Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте Вінницьким міським судом Вінницької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Якщо позивачу повне рішення не було вручено у день його складення, він має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою:

АДРЕСА_3 рада, 21050, м. Вінниця, вул. Соборна, 59, ,

Перша вінницька державна нотаріальна контора, 21036, м.Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 7, .

Повний текст рішення складений 30.09.2019.

Суддя: