Справа №597/129/19
Провадження №2-о/597/13/2019
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"21" лютого 2019 р. Заліщицький районний суд Тернопільської області
в складі головуючого судді Дудяка С.В.
секретаря судових засідань ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Заліщики, в порядку окремого провадження, цивільну справу за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,
Заявниця у заяві та в судовому засіданні просить розірвати шлюб, який укладений між нею та заінтересованою особою 25.02.2017 року в Заліщицькому районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис №15, покликаючись, що основною причиною розпаду їх сім'ї є те, що ОСОБА_3 відбуває покарання у виді позбавлення волі за вчинений злочин. Також за час їх спільного проживання він неодноразово проявляв негативні риси свого характеру та потяг до алкоголю. Будучи під його впливом він неодноразово застосовував до неї фізичну силу, що мало наслідком завдання їй тілесних ушкоджень. За таких обставин заявниця, як вона стверджує, боїться чоловіка та не вбачає сенсу у збереженні їх шлюбу, що шкодить її інтересам.
В судовому засіданні заявниця свою заяву про розірвання шлюбу підтримала та просить її задоволити. Також просить після реєстрації розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище Гаркуша.
У заявниці та заінтересованої особи від даного шлюбу неповнолітніх дітей немає.
Заінтересована особа - ОСОБА_3 відбуває покарання у Миколаївській виправній колонії №50, що в с.Заклад, Миколаївського району, Львівської області, тому в судове засідання з'явитись не має змоги.
В той же час з клопотанням про проведення судового засідання за його участі в режимі відеоконференції з Миколаївською виправною колонією №50, заінтересована особа - ОСОБА_3 до суду не звертався.
Тому, суд вважає, що справу слід розглянути без участі заінтересованої особи, так як проти цього не заперечує заявниця.
Заслухавши пояснення заявниці, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що справу слід вирішити за наявними матеріалами та задоволити заяву про розірвання шлюбу, виходячи із наступного:
сторони уклали шлюб 25.02.2017 року, зареєструвавши його в Заліщицькому районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис №15, що стверджується свідоцтвом про шлюб, серії І-ИД №189665 від 25.02.2017 року.
Судом встановлено, що у заявниці та заінтересованої особи від даного шлюбу неповнолітніх дітей немає.
Заявниця наполягає на розірванні даного шлюбу, з мотивів того, що він є на шкоду її інтересам.
Відповідно до положень ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на рівній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Згідно ст.56 ч.3 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.
Відповідно до ст.112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Відповідно до ст.294 ч.8 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.
Відповідно до ухвали Заліщицького районного суду Тернопільської області від 21.12.2017 року по справі №597/1189/17, звільнення від відбування покарання з іспитовим строком один рік ОСОБА_3 скасовано та останнього направлено для відбування покарання, призначеного йому вироком Борщівського районного суду Тернопільської області від 06.12.2016 року у виді двох років позбавлення волі.
Як стверджує заявниця ОСОБА_3 відбуває покарання у Миколаївській виправній колонії №50, що в с.Заклад, Миколаївського району, Львівської області.
Відповідно до положень ст.293 ч.1, 3 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
У порядку окремого провадження розглядаються справи за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі.
Тому, суд вважає, що оскільки наявність даного шлюбу є на шкоду інтересам заявниці, як вона про це заявляє, шлюб між заявницею та заінтересованою особою слід розірвати.
Відповідно положень ст.294 ч.7 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються.
Керуючись ст.ст.10, 76-81, 211, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 293, 294, 352, 354ЦПК України, ст.ст.110-113 Сімейного Кодексу України, суд
Заяву ОСОБА_2, заінтересована особа ОСОБА_3 про розірвання шлюбу задоволити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, який зареєстрований 25.02.2017 року Заліщицьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис №15.
Заявниці ОСОБА_2 після реєстрації розірвання шлюбу відновити її дошлюбне прізвище Гаркуша.
Рішення суду може бути оскаржене протягом 30 днів з дня складення повного його тексту шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Повне судове рішення складено 22.02.2019 року.

Суддя

ОСОБА_4