Справа № 460/5829/16-ц
Провадження №2-з/944/37/19
УХВАЛА

27.09.2019 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Кондратьєвої Н.А.

з участю секретаря судових засідань - Юрчишина В.В.,

розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Зозулі Андрія Васильовича про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Рясне-Руської сільської ради Яворівського району Львівської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсними рішень органу місцевого самоврядування, скасування державного акта на землю та визнання недійсним договору дарування, -

встановив:

У провадженні Яворівського районного суду Львівської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Рясне-Руської сільської ради Яворівського району Львівської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсними рішень органу місцевого самоврядування, скасування державного акта на землю та визнання недійсним договору дарування.

26.09.2019 року представник позивача адвокат Зозуля А.В. подав до суду заяву про забезпечення позову у даній справі. В порядку забезпечення позову просить накласти арешт на земельну ділянку площею 0,0747 га, кадастровий номер :04:001:0723, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в с. Рясне-Руська Яворівського району Львівської області та перебуває у власності відповідача ОСОБА_3 .

Заява обґрунтовується тим, що предметом спору у справі за позовом ОСОБА_1 до Рясне-Руської сільської ради Яворівського району Львівської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсними рішень органу місцевого самоврядування, скасування державного акта на землю та визнання недійсним договору дарування є земельна ділянка площею 0,0747 га, кадастровий номер :04:001:0723, яка розташована в с. Рясне-Руська Яворівського району Львівської області та перебуває у власності відповідача ОСОБА_3 . У вересні позивач повідомив його як представника інтересів у даній справі, що відповідач здійснює заходи щодо відчуження земельної ділянки, яка є предметом спору. Це стало відомо йому зі слів сусідів, які неодноразово бачили як незнайомі особи разом з відповідачем ОСОБА_3 оглядали вищезазначену земельну ділянку, маючи намір її придбати. Таким чином, у позивача є реальні побоювання того, що відповідач ОСОБА_3 оплатно відчужить спірне майно, що може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду по даній справі.

Розглянувши заяву про забезпечення позову та надані до неї докази, суд дійшов висновку, що така не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам частини 2 статті 247 ЦПК України.

Згідно з нормами статті 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно, забороною вчиняти певні дії, іншими заходами необхідними для забезпечення ефективного захисту. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Заява про забезпечення позову повинна містити: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; інші відомості, потрібні для забезпечення позову (ч. 1ст. 151 ЦПК України).

Судом встановлено, що стороною позивача до заяви про забезпечення позову не долучено доказу на підтвердження того, що земельна ділянкаплощею 0,0747 га, кадастровий номер :04:001:0723, яка розташована в с. Рясне-Руська Яворівського району Львівської області перебуває у власності відповідача ОСОБА_3 .

Окрім того, стороною позивача не долучено жодного доказу на підтвердження наміру відповідача ОСОБА_3 відчужити вказану земельну ділянку.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що при вирішенні питання про застосування заходів забезпечення позову суд має перевірити, чи дійсно надані стороною докази свідчать про реальну загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Таким чином, заява про забезпечення позову представника позивача ОСОБА_4 не містить посилання на існування конкретних обставин, якими б підтверджувалось, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся; у справі також відсутні докази, котрі б свідчили про реальну загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

За таких обставин, з врахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви про забезпечення позову, так як відсутні докази реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, вважає доводи такої недостатніми та не доведеними належними засобами, а тому в задоволенні заяви слід відмовити.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.149-153,260,353,354 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

в задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Зозулі Андрія Васильовича про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Рясне-Руської сільської ради Яворівського району Львівської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсними рішень органу місцевого самоврядування, скасування державного акта на землю та визнання недійсним договору дарування - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд Львівської області.

Суддя Н.А.Кондратьєва