Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа №377/10/19

Провадження №2/377/65/19

25 лютого 2019 року Славутицький міський суд Київської області у складі: головуючої - судді Теремецької Н.Ф., за участю: секретаря судового засідання - Прядко Н.М., за відсутності учасників справи, розглянувши у відкритому підготовчому засіданні у залі суду в м. Славутичі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області, Служба у справах дітей та сім'ї виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області, про позбавлення батьківських прав, призначення опікуна та стягнення аліментів на утримання дитини, -

УСТАНОВИВ:

03 січня 2019 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивач, посилаючись на ч. 1-4 ст. 150, ст. 152, п. 2 ст. 164, ст. ст. 165, 180, 181, 184 ЦК України, просить:

- позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1;

- позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1;

- призначити ОСОБА_1 опікуном над малолітньою дитиною ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1;

- стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі 889 гривень щомісяця на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, до досягнення дитиною повноліття;

- стягнути з ОСОБА_3 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі 889 гривень щомісяця на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, до досягнення дитиною повноліття.

Позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що її син ОСОБА_2 та невістка ОСОБА_3, відповідачі у справі, перебувають у шлюбі, зареєстрованому 12 травня 2016 року. Від шлюбу в них народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, батьками якого є відповідачі по справі. Відповідачі систематично залишали свого сина у неї, як у бабусі, та вже більше року онук проживає разом з нею і її чоловіком ОСОБА_5, за адресою: АДРЕСА_1. Весь цей час, саме вона зі своїм чоловіком створюють онуку належні умови виховання, утримують його, купують одяг, взуття, іграшки та інші речі, необхідні для нормального розвитку дитини. Батьки дитини матеріально не утримують сина, розвитком, станом здоров'я власної дитини не цікавляться та взагалі ніякої участі в його житті не приймають. Сім'я відповідачів перебуває під соціальним супроводом по причині безвідповідального батьківства. Вони ігнорують рекомендації соціальної роботи щодо виховання та розвитку дитини, ігнорують дзвінки від фахівця центру. Відповідачі не усвідомили своєї протиправної поведінки щодо безвідповідального та зневажливого ставлення до життя та здоров'я свого сина. Байдужість та безвідповідальність стає на перешкоді права дитини на належне батьківське піклування та сімейне благополуччя. Відсутність системи виховання, бездоглядність, занедбаність, регулярне вживання спиртних напоїв стало нормою життя відповідачів. Батьки ОСОБА_4 не проявляють заінтересованості в подальшій долі сина, не цікавляться його станом здоров'я, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному у його віці для нормального самоусвідомлення, не виявляють інтересу до його внутрішнього світу.

В призначене підготовче засідання позивач не з'явилася, про час та місце судового засідання була повідомлена належним чином. До канцелярії суду подала заяву, в якій просила проводити підготовче засідання за її відсутності.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 у підготовче засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. До канцелярії суду подали заяви, в яких просили розглядати справу за їх відсутності та задовольнити позовні вимоги.

Служба у справах дітей та сім'ї виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області, а також орган опіки та піклування виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області, треті особи у справі, своїх представників в підготовче судове засідання не направили. Від представника третіх осіб за довіреністю до канцелярії суду надійшла заява, в якій вона просила проводити підготовче судове засідання за її відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, підстави позовних вимог вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є батьками малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5, виданим 12 травня 2016 року Славутицьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області (а. с. 13).

Відповідно до довідки, виданої 11 січня 2019 року управлінням адміністративних послуг виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області, ОСОБА_2, відповідач у справі, зареєстрований з 18.05.2004 року за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 33).

Згідно довідки № 5-03, виданої 16.01.2019 року Михайло Коцюбинською селищною радою Чернігівського району Чернігівської області, ОСОБА_3, відповідач у справі, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 (а. с. 34).

Згідно акту обстеження умов проживання № 01-19/66 від 11 вересня 2018 року, складеного в ході обстеження житлово-побутових умов малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, який проживає разом з бабусею ОСОБА_1 та дідусем ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1, було встановлено, що на час обстеження санітарно-гігієнічні умови проживання відповідають загальноприйнятим нормам. Однак, приміщення потребує вологого прибирання. Дане помешкання облаштоване відповідними меблями, побутовою технікою. ОСОБА_4 мешкає в окремій дитячій кімнаті, має виокремлене спальне місце-ліжко, є стіл, шафа, тумбочки для речей особистого вжитку тощо. Дитина забезпечена усім необхідним для проживання та розвитку, про це свідчить наявність канцелярії, розвиваючих ігор, сезонного одягу, взуття та продуктів харчування. Стосунки між членами родини напружені через вживання батьками малолітньої дитини ОСОБА_2 та ОСОБА_3 алкогольних напоїв та систематичного залишення малолітнього ОСОБА_4 на дідуся та бабусю. Зі слів бабусі ОСОБА_1 онук ОСОБА_4 понад рік проживає з нею, батьки з дитиною спілкуються рідко, не приходять, не телефонують, подарунки не дарують, кошти не надають, розвитком, станом здоров'я хлопчика не займаються та не цікавляться(а. с. 14).

Відповідно до акту обстеження умов проживання № 01-19/110 від 29 жовтня 2018 року, складеного з метою з'ясування умов проживання малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, проведено обстеження умов проживання в квартирі за адресою: АДРЕСА_2, яку винаймають відповідачі. Дана квартира потребує ремонту, вологого прибирання. Батьки ОСОБА_3 та ОСОБА_2 вживають алкогольні напої, порушуючи права дитини на належне виховання та утримання. На момент обстеження 29.10.2018 року, від останніх був присутній запах алкоголю. Комісії повідомили, що вирішили питання щодо свого працевлаштування, однак комісія перевірила факт працевлаштування батьків, з'ясувавши, що вони не працюють( а.с. 15).

Як вбачається з інформаційної довідки Дошкільного навчального закладу (ясла-садок) № 6 «Крунк» комбінованого типу Славутицької міської ради Київської області № 48 від 11.09.2018 року, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, відвідує дошкільний навчальний заклад № 6 «Крунк» з 06.08.2018 року. Дитина проходить процес адаптації до умов дошкільного закладу. Не завжди іде на контакт з незнайомими дорослими, з дітьми спілкується неохоче, проявляє елементи агресії. Має емоційну залежність від бабусі ОСОБА_1. Разом з нею ОСОБА_4 веселий та жвавий. ОСОБА_4 проживає разом з бабусею ОСОБА_1 та дідусем ОСОБА_5. Мати дитини ОСОБА_3 у дитячому садочку з'являлась декілька разів. Незначну участь у вихованні дитини батьки пояснюють зайнятістю на роботі. Вихователі групи відвідали місце проживання батьків за адресою: АДРЕСА_3, яке вони винаймають. У дитини є ліжко та дитячі іграшки, які знаходяться у спальні батьків (а. с. 16).

Так, згідно витягів з протоколів № 14 та № 15 засідань комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Славутицької міської ради ухвалено, зокрема: комунальному закладу «Славутицький міський центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді» (ОСОБА_8.) посили здійснення соціального супроводу сім'ї ОСОБА_3; батькам ОСОБА_3 та ОСОБА_2 бездоганно виконувати ст. 150 СК України, не допускати вживання та зловживання спиртними напоями; службі у справах дітей та сім'ї тримати на контролі родину ОСОБА_2; ОСОБА_1 визначитись щодо позбавлення батьків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 батьківських прав через зловживання останніми алкогольними напоями відносно малолітнього ОСОБА_4 та встановлення опіки (а. с. 17-19).

З листа директора Комунального закладу «Славутицький міський центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді» № 1-26/215 від 07.09.2018 року вбачається, що сім'я ОСОБА_3 перебуває під соціальним супроводом відповідно до протоколу № 6 комісії з питань захисту прав дитини від 04.05.2018 року по причині безвідповідального батьківства. ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ігнорують рекомендації фахівців із соціальної роботи щодо виховання та розвитку дітей. Під час відвідування 04.09.2018 року родини ОСОБА_3 комісією був встановлений факт вживання батьком ОСОБА_4 алкогольних напоїв (а. с. 21).

Враховуючи положення ст. 3 ЦПК України, при вирішенні спору в межах заявлених вимог та відповідно до встановлених обставин справи на підставі доказів сторін суд застосовує закони України, міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Як зазначено у ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України № 789-12 від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 вказаної Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Батьки зобов'язані утримувати дітей до повноліття та несуть відповідальність за виховання, розвиток і утримання дитини; у всіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, духовного і соціального розвитку дитини.

Частиною 1 ст. 27 цієї Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до вимог ст. 164 СК України підставами для позбавлення батьківських прав батьків є: якщо мати, батько не забрали дитину з полового будинку або іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Згідно роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України, даних у п. п. 15, 16 постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто права на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей.

Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не дають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Таким чином, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу до осіб, які умисно не виконують батьківських обов'язків, а тому повинні бути вагомі підстави для вжиття саме цього заходу.

Як зазначено у ч. 4, ч. 5 та ч. 6 ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, що стосуються справи.

20 лютого 2019 року виконавчим комітетом Славутицької міської ради Київської області прийнято рішення № 108 про погодження та надання висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 та ОСОБА_2.

Представником третіх осіб до канцелярії суду було подано висновок, затверджений рішенням виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області від 20.02.2019 року № 108, згідно якого батьки малолітнього ОСОБА_4 - ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не виконують батьківських обов'язків, тому з метою захисту прав та законних інтересів малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на належне виховання, рівень життя, достатній для його фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, відповідно до ст. ст. 19, 150, 164 СК України, орган опіки та піклування вважає доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 та ОСОБА_2 відносно ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно ч. 1 ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток (ч. 2). Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя (ч. 3). Батьки зобов'язані поважати дитину (ч. 4).

Досліджені письмові докази свідчать про те, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3.

З позовної заяви вбачається, що відповідачі самоусунулися від виконання батьківських обов'язків по вихованню та утриманню свого малолітнього сина ОСОБА_4 Вони не цікавляться його станом здоров'я. Відповідачі майже не спілкуються з дитиною, а саме в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення. Малолітній ОСОБА_4 вже більше року проживає разом з своїми бабусею ОСОБА_1 та дідусем ОСОБА_5, які в свою чергу, самостійно займаються його доглядом, вихованням та утриманням. Крім того, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не працюють і не мають наміру офіційно працевлаштовуватись на роботу, щоб самостійно утримувати свою дитину.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що в інтересах дитини необхідно позбавити батьківських прав ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відносно малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Згідно ч. 1 ст. 243 СК України опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування . Частиною 2 цієї статті передбачено, що опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Частиною 3 цієї статті передбачено, що опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України.

Як зазначено у ч. 3 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Відповідно до ч. 1 ст. 244 СК України опікуном, піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. Як передбачено ч. 2 цієї статті, при призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини.

25 лютого 2019 року представником третіх осіб подано до канцелярії суду подання органу опіки та піклування виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області, погоджене рішенням виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області № 108 від 20.02.2019 року, про призначення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, опікуном на малолітньою дитиною ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

З матеріалів справи встановлено, що дитина проживає разом з позивачем та її чоловіком ОСОБА_5, які по відношенню до нього є бабусею та дідусем, вони піклуються про нього, утримують його, одягають його, позивач створила всі необхідні умови для його проживання.

З копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_4, виданого 03 квітня 1998 року Славутицьким МВ ГУМВС України в Київській області на ім'я ОСОБА_1, остання зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 10-12).

Згідно довідки Департаменту інформаційних технологій МВС України серії ІАА № 0899046, за обліками МВС України, ОСОБА_1, позивач у справі, станом на 01.10.2018 року до кримінальної відповідальності не притягувалась, не знятої чи не погашеної судимості немає, в розшуку не перебуває.

Відповідно до висновку про стан здоров'я, виданого 18.01.2019 року Комунальним некомерційним підприємством «Славутицька міська лікарня» Славутицької міської ради, ОСОБА_1, позивач у справі, протипоказань до опіки немає.

Як зазначено у довідці про доходи № 006003, виданої Управлінням Пенсійного фонду України у м. Славутичі Київської області, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у м. Славутичі Київської області і отримує пенсію за віком. Сума пенсії за період з 01.08.2018 року по 31.01.2019 року складає 8734 гривень.

Згідно висновку про стан здоров'я, фізичний та розумовий розвиток дитини КНП «Славутицька міська лікарня» Славутицької міської ради від 12.09.2018 року, неповнолітня дитина ОСОБА_4 соматично здоровий.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1, позивача у справі, необхідно призначити опікуном над малолітньою дитиною ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Згідно ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Як зазначено у ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

З матеріалів справи встановлено, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не працюють та постійного доходу не мають.

Вирішуючи позовну вимогу про стягнення аліментів з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, суд виходить з того, що вона є його матір'ю дитини, офіційно не працює та постійного доходу немає.

Беручи до уваги стан здоров'я та матеріальне становище дитини, нормальний стан здоров'я відповідача ОСОБА_3, оскільки доказів іншого суду не надано, її матеріальний стан, її працездатний вік, суд відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України визначає аліменти на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, які підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача, у розмірі 889 гривень щомісяця, починаючи з 03 січня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття, що забезпечить необхідну участь матері в його утриманні.

Вирішуючи позовну вимогу про стягнення аліментів з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, суд виходить з того, що він є його батьком, офіційно не працює та постійного доходу немає.

Беручи до уваги стан здоров'я та матеріальне становище дитини, нормальний стан здоров'я відповідача ОСОБА_2, оскільки доказів іншого суду не надано, його матеріальний стан, його працездатний вік, відсутність інших осіб на його утриманні, суд відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України визначає аліменти на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, які підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача, у розмірі 889 гривень щомісяця, починаючи з 03 січня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття, що забезпечить необхідну участь матері в його утриманні.

Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину за рішенням суду присуджуються від дня пред'явлення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

За змістом ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні в порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Виходячи з наведеного, враховуючи, що відповідачі подали заяви про визнання позову до початку розгляду справи по суті, то на користь позивача з державного бюджету підлягає поверненню 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову за дві вимоги немайнового характеру, тобто 768 гривень 40 копійок, інша частина судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача в рівних частках.

За змістом ст.141 ЦПК України та ст.1-4 Закону України «Про судовий збір» стягненню з відповідачів на користь держави підлягає судовий збір за майнову вимогу про стягнення аліментів, від сплати якого звільнена позивач на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», в сумі 768,4 гривень в рівних частках з кожного по 384,2 гривень.

.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 200, 258-259, 263-265 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, відносно його малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_8, відносно її малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Призначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, опікуном над малолітнім ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 889 гривень щомісяця, починаючи з 03 січня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 889 гривень щомісяця, починаючи з 03 січня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 384,2 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 384,2 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 768 гривень 40 копійок, в рівних частках з кожного по 384,2 гривень.

Управлінню державної казначейської служби України в м. Славутичі Київської області повернути ОСОБА_1 768 гривень 40 копійок сплаченого судового збору при поданні позову згідно копії квитанції № 0.0..1 від 04.01.2019 року, оригінал якої зберігається в матеріалах даної цивільної справи № 377/10/19, Провадження № 2/377/65/19.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Славутицький міський суд Київської області. Апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, адреса місця проживання: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1.

Відповідач - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_2.

Відповідач - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_8, адреса місця реєстрації: АДРЕСА_4, РНОКПП НОМЕР_3.

Третя особа - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області, юридична адреса: Київська область, м. Славутич, Центральна площа, 7, .

Третя особа - Служба у справах дітей та сім'ї виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області, юридична адреса: Київська область, м. Славутич, Центральна площа, 7.

Повне судове рішення складено 25 лютого 2019 року.

Суддя Н. Ф. Теремецька