Постанова

Іменем України

26 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 359/940/15-ц

провадження № 61-32028 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Сімоненко В. М. (суддя-доповідач), Мартєва С.Ю., Петрова Є.В.,

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство «Київобленерго» в особі Бориспільського районного підрозділу Публічного акціонерного товариства «Київобленерго»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Київобленерго» на рішення на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 31 травня 2017 року в складі судді Муранової-Лесів І.В., та ухвалуАпеляційного суду Київської області від 03 серпня 2017 року вскладі суддів: Савченка С.І., Білоконь О.В., Голуб С.А.,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України (далі - Цивільний процесуальний кодекс України), у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2015 року Публічне акціонерне товариство «Київобленерго» (далі - ПАТ «Київобленерго») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за спожиту електроенергію.

В обґрунтування позовних вимог позивач указував на те, що 04 липня 2012 року між ПАТ «Київобленерго» та ОСОБА_1 був укладений договір про користування електричною енергією № 200882940, за умовами якого відповідач є споживачем електричної енергії, яка постачається позивачем до будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно із умовами договору та Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою КМУ № 1357 від 26 липня 1999 року, відповідач узяла на себе зобов`язання вносити плату за спожиту електроенергію щомісяця, однак не виконувала цих обов`язків, у зв`язку з чим у неї виникла заборгованість за спожиту електроенергію, яка станом на 31 січня 2015 року становила 165322 грн 10 коп.

Посилаючись на те, що ОСОБА_1 не виконує свого обов`язку з оплати вартості спожитої електроенергії ПАТ «Київобленерго» просило суд позов задовольнити та стягнути з відповідача на користь товариства вказану вище заборгованість.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Справа розглядалася судами неодноразово.

Останнім рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 31 травня 2017 року позов задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ПАТ «Київобленерго» суму заборгованості у розмірі 6100 грн та вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що ОСОБА_1 неналежним чином виконувала свої зобов`язання перед ПАТ «Київобленерго» щодо оплати вартості спожитої електроенергії, що у свою чергу свідчить про порушення прав позивача, які підлягають до захисту.

При цьому суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача щодо розміру заборгованості знайшли своє часткове підтвердження і стягненню підлягає заборгованість за період часу з липня 2013 року по листопад 2013 року включно, а також нараховані позивачем втрати в загальному розмірі 6100 грн 62 коп.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

Ухвалою апеляційного суду Київської області від 03 серпня 2017 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що висновки суду першої інстанції відповідають вимогам закону, обставини справи встановлені повно, а доводи апеляційної скарги не підтверджені належними та допустимими доказами і не спростовують висновків суду першої інстанції.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у серпні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, Приватне акціонерне товариство «Київобленерго» (далі - ПрАТ «Київобленерго»), посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій, на думку скаржника, не повно дослідили зібрані у справі докази та дійшли помилкових висновків про задоволення позову.

Доводи інших учасників справи

Заперечень на касаційну скаргу не надходило.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04 вересня 2017 року відкрито провадження у справі та витребувано з Бориспільського міськрайонного суду Київської області цивільну справу 359/940/15-ц.

Згідно із статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У травні 2018 року цивільну справу передано до Верховного Суду.

Обставини справи, встановлені судами

Судами установлено, що 04 липня 2012 року між ПАТ «Київобленерго» та ОСОБА_1 був укладений договір про користування електричною енергією № 200882940, за умовами якого ПАТ «Київобленерго» зобов`язалось надійно постачати Споживачеві електричну енергію у необхідних йому обсягах відповідно до дозволеної потужності 50 кВт з гарантованим рівнем надійності, безпеки і якості, а ОСОБА_1 взяла на себе зобов`язання оплачувати одержану електричну енергію за встановленими тарифами (цінами) у терміни, передбачені цим договором. Адреса об`єкта споживача: вул . АДРЕСА_1 .

Облік електричної енергії здійснюється приладом обліку - ТП-1632, тип - NP?06 TD MME.3FD, № 815524 , дата повірки - 2012 рік, встановлено пломб повірки 1 шт., встановлено пломб Енергопостачальника - № КОЕ, покази приладу обліку на момент укладення договору - 00000 кВт/год.

У зв`язку з неналежним виконанням ОСОБА_1 свого обов`язку з оплати вартості спожитої електроенергії станом на 01 червня 2013 року виникла заборгованість у розмірі 4339 грн 59 коп., яка станом на 01 липня 2013 року відповідачем була повністю погашена.

06 червня 2013 року до Бориспільського РП ПАТ «Київобленерго» від імені відповідача надійшла заява про заміну електролічильника та проведення експертизи у зв`язку із його несправністю, зокрема, в заяві указувалось про значне нарахування лічильником електричної енергії (80000 кВт/год.) за розрахунковий період, що викликає сумніви у правильності роботи лічильника. ОСОБА_1 факт подання такої заяви заперечувала, а позивачем не було надано будь-яких належних і допустимих доказів, що особа, яка подала вищевказану заяву від імені відповідача, мала відповідні повноваження.

19 червня 2013 року за відсутності відповідача майстром та електромонтером ПАТ «Київобленерго» було складено акт технічної повірки розрахункового засобу обліку електричної енергії, у якому зафіксовано показники приладу обліку обліку тип NP-06 TD MME.3FD, №00815524 - 106273 кВт/год. Прізвище, ім`я та по-батькові особи, яка підписала акт від імені споживача, в акті не зазначено, крім того не зазначено документ, який підтверджує повноваження представника представляти інтереси споживача ОСОБА_1 .

У листопаді 2013 року прилад обліку спожитої електричної енергії ТП-1632, тип - NP?06 TD MME.3FD, № 815524 , було знято, при цьому на лічильнику були показники 117276 кВт/год., та встановлено новий прилад обліку типу НІК 230 АП1 за № 0916407 з показником 000009 кВт/год. та складено акт від 04 листопада 2013 року про передачу на відповідальне збереження приладу обліку та пломб установлених на ньому.

Заміна лічильника електричної енергії відбувалась за відсутності споживача ОСОБА_1 , складений акт підписаний особою прізвище, ім`я та по-батькові якої в акті не зазначені, також не зазначено документ, який підтверджує повноваження представника представляти інтереси споживача ОСОБА_1

25 грудня 2013 року державним підприємством «Урметртестстандарт» без повідомлення відповідача було проведено експертизу приладу обліку електричної енергії ТП-1632, тип - NP?06 TD MME.3FD, № 815524 .

Крім того, під час заміни зазначеного приладу позивачем не було складено акт-повідомлення про направлення його на експертизу.

Наявний у матеріалах справи Протокол № 0042 від 25 грудня 2013 року, складений за результатом проведеної експертизи, вказує на справність лічильника електричної енергії ТП-1632, тип - NP?06 TD MME.3FD, № 815524 .

02 липня 2014 року електропостачання до житлового будинку відповідача, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , було припинено.

11 серпня 2014 року ПАТ «Київобленерго» було проведено технічну перевірку схеми підключення вищевказаного будинку до електромереж та зафіксовано відсутність встановленого приладу обліку типу НІК 2301 АП1 за № 0916407.

З наявних в матеріалах справи рахунків за електроенергію вбачається, що позивачем указувались фактичні показники лічильника: станом на 11 вересня 2012 року - 2340 кВт/год.; станом на 16 грудня 2012 року - 7453 кВт/год.; станом на 04 травня 2013 року - 17280 кВт/год.; станом на 25 червня 2013 року - 106273 кВт/год.; станом на 03 вересня 2013 року - 106306 кВт/год.; станом на 10 жовтня 2013 року - 112277 кВт/год.;

У листі Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії від 27 листопада 2014 року за № 01/21-5758, зазначено, що обсяг електричної енергії визначений ПАТ «Київобленерго» за період вказаного ним часу спожити технічно не можливо.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

За частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 31 травня 2017 року та ухвала Апеляційного суду Київської області від 03 серпня 2017 року постановлені з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд та застосовані норми права

Відповідно до статті 26 ЗУ «Про електроенергетику» (в редакції, чинній на час звернення позивача до суду) споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником.

Споживач енергії зобов`язаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії.

Відповідно до умов пункту 19 Правил користування електричною енергією для населення (далі - Правила), затверджених постановою Кабінету міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 (в редакції, чинній на час звернення позивача до суду) розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показів засобів обліку. У разі коли у власності або користуванні побутового споживача перебувають електричні мережі напругою понад 1 кВт, а засіб обліку встановлений не на межі балансової належності електричних мереж, електропостачальник проводить побутовому споживачу розрахунок технічних втрат електричної енергії в електричних мережах відповідно до методики визначення технологічних втрат електричної енергії в електричних мережах, трансформаторних пунктах, які належать побутовим споживачам (населенню), затвердженої НКРЕКП. Порядок розрахунку електричної енергії в електричних мережах, трансформаторних пунктах, які належать побутовим споживачам, є додатком до договору про користування електричною енергією.

Відповідно до пункту 21 вказаних Правил, знімання показів засобів обліку провадиться електропостачальником (електророзподільним підприємством) та/або побутовим споживачем щомісяця відповідно до умов договору. Побутовий споживач, як правило, знімає покази засобу обліку на перше число місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем). Якщо знімання показів проводиться побутовим споживачем, електропостачальник (електророзподільне підприємство) має право контролювати правильність знімання показів засобів обліку побутовим споживачем. Передані побутовим споживачем та отримані у порядку, визначеному у договорі, та/або зняті електропостачальником дані про покази засобу обліку протягом періоду, що починається за два робочі дні до кінця розрахункового місяця та закінчується на третій робочий день наступного розрахункового періоду (календарного місяця), вважаються даними на перше число календарного місяця. Зняті споживачем чи отримані та/або зняті енергопостачальником (електророзподільним підприємством) дані про покази засобу обліку в інший день вважаються вихідними даними для визначення показів засобу обліку на перше число календарного місяця шляхом додавання (віднімання) середньодобового споживання, помноженого на кількість днів (діб) між датою зняття показів та першим числом календарного місяця. Середньодобове споживання визначається виходячи з даних про покази засобу обліку, зафіксовані між двома послідовними зняттями, та кількості днів між цими зняттями показів.

Платіжний документ, який виписується енергоспостачальником, формується ним за обсяг електричної енергії, спожитий протягом календарного місяця (з першого числа розрахункового місяця, по перше число місяця, наступного за розрахунковим).

Результати знятих уповноваженою особою електропостачальника (електророзподільного підприємства) показів засобу обліку обов`язково вносяться в абонентську книжку (розрахункову книжку) або зазначаються на корінці останнього розрахункового документа, наданого побутовим споживачем на перевірку, із зазначенням дати проведення зняття.

Під час зняття показів засобу обліку представниками електропостачальника (електророзподільного підприємства) проводиться контрольний огляд цього засобу обліку.

У разі відмови побутового споживача в доступі до об`єкта споживача або незабезпечення побутовим споживачем безперешкодного доступу представників електропостачальника до засобу обліку для проведення ними зняття показів (контрольного огляду) такий факт фіксується в акті про недопуск. Складений акт про недопуск підписується представниками електропостачальника (електророзподільного підприємства), присутніми під час проведення зняття показів засобу обліку (контрольного огляду), та побутовим споживачем. У разі відмови споживача від підпису представниками електропостачальника про це зазначається в акті про недопуск. Акт про недопуск без підпису споживача вважається дійсним, якщо його підписали три представники електропостачальника. Один примірник акта про недопуск надається побутовому споживачу особисто, а у разі його відсутності або відмови в отриманні надсилається засобами поштового зв`язку. У разі отримання побутовим споживачем акта про недопуск поштою дата доступу узгоджується ним з електропостачальником (електророзподільним підприємством) за телефонами, зазначеними у цьому акті, або кол-центру.

Складений акт про недопуск є підставою для проведення відключення від електропостачання, якщо протягом п`яти робочих днів від дня отримання акта про недопуск побутовий споживач не забезпечить представникам електропостачальника доступ до свого об`єкта для обстеження засобу обліку та/або не узгодить з ними дату проведення зазначеного обстеження.

Відповідно до пункту 30 вказаних Правил, якщо доступ до засобу обліку неможливий, представник енергопостачальника виписує платіжний документ на підставі даних про фактичне споживання електричної енергії за попередній період, про що робиться відповідна позначка в особовому рахунку побутового споживача. Якщо протягом двох розрахункових періодів представник енергопостачальника не мав доступу до засобу обліку, він залишає побутовому споживачу в поштовій скриньці повідомлення про дату наступного відвідання чи прохання передати покази засобу обліку енергопостачальнику. Якщо після цього побутовий споживач не передав відомостей про кількість спожитої електричної енергії, енергопостачальник має право через 30 днів після дати відправлення письмового попередження припинити постачання електричної енергії побутовому споживачу.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, виходив із того, що позивачем не доведено факту споживання ОСОБА_1 у червні 2013 року електроенергії в розмірі 88623 кВт/год. на суму 87008 грн 42 коп., а можливість такого споживання спростовується розрахунками наведеними у листі Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії від 27 листопада 2014 року за №01/21-5758.

При цьому правильним є висновок судів про те, що складений за результатом проведеної експертизипротокол повірки трифазного лічильника активної енергії змінного струму № 0042 від 25 грудня 2013 року, яким встановлено справність приладу обліку електричної енергії ТП-1632, тип - NP?06 TD MME.3FD, № 815524 є недопустимим доказом, оскільки зняття лічильника та його експертиза в порушення вимог Положення про проведення експертиз приладів обліку електричної енергії у побутових споживачів » (в редакції, чинній на час звернення позивача до суду) проводилась за відсутності споживача електричної енергії - ОСОБА_1 .

Повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, установивши, що вимоги позивача щодо розміру заборгованості знайшли своє часткове підтвердження, суди дійшли обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову та стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Київобленерго» заборгованості з оплати послуг електропостачання за період часу з липня 2013 року по листопад 2013 року включно, а також нараховані позивачем втрати в загальному розмірі 6100 грн 62 коп.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для встановлення неправильного застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права, зводяться до переоцінки доказів у справі, що, відповідно до положень статті 400 ЦПК України, знаходиться поза межами повноважень Верховного Суду та не спростовують висновків судів, викладених у мотивувальній частині оскаржуваних судових рішень.

Оскаржувані рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 31 травня 2017 року та ухвала Апеляційного суду Київської області від 03 серпня 2017 року містять вичерпні висновки, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи, та обґрунтування щодо доводів сторін по суті позову, що є складовою вимогою частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У зв`язку з наведеним колегія суддів вважає, що касаційну скаргу належить залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

Згідно із частиною третьою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

З урахуванням викладеного та керуючись статтями 400, 401, 415 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Київобленерго» залишити без задоволення.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 31 травня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 03 серпня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Сімоненко

С.Ю. Мартєв

Є. В. Петров