Справа № 6-6/2012
Провадження № 22-ц/4808/175/19
Головуючий у 1 інстанції Лицур І.М.
Суддя-доповідач Максюта
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

Головуючого (суддя-доповідач) Максюти І.О.,

суддів: Василишин Л.В., Матківського Р.Й.,

секретаря Турів О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи за поданням заступника начальника відділу Державної виконавчої служби Долинського районного управління юстиції Івано-Франківської області, погоджене з начальником відділу, про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Долинського районного суду Івано-Франківської області, постановлену суддею Лицуром І.М. 16 січня 2012 року в м. Долина Івано-Франківської області,

в с т а н о в и л а :

В січні 2012 року заступник начальника відділу державної виконавчої служби Долинського районного управління юстиції звернувся з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржнику ОСОБА_1, посилаючись на те, що на виконанні у відділі ДВС Долинського районного управління юстиції знаходиться виконавчий лист №2-159, виданий 02.08.2011 року Долинським районним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» 522 501,01 грн заборгованості за кредитним договором, 1700 грн судового збору та 120 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення. 05 вересня 2011 року відкрито виконавче провадження за виконавчим документом. Свідченням достатності підстав вважати, що боржник ухиляється від виконання рішення, є невиконання боржником зобов'язань та законних вимог державного виконавця протягом тривалого часу, тому просив встановити тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржнику ОСОБА_1 до виконання зобов'язань без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон (а.с.1).

Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 16 січня 2012 року подання заступника начальника відділу Державної виконавчої служби Долинського районного управління юстиції Івано-Франківської області про тимчасове обмеження права виїзду за кордон задоволено. Суд встановив тимчасове обмеження права виїзду за кордон ОСОБА_1 до врегулювання боргових зобов'язань (а.с.7).

Не погоджуючись із ухвалою суду, ОСОБА_1подав апеляційну скаргу, у якій посилається на порушення судом норм матеріального і процесуального права, а також прав і основоположних свобод людини.

Апелянт вказує на те, що суд першої інстанції, порушуючи вимоги ст.377-1 ЦПК України в редакції, чинній на час постановлення оскаржуваної ухвали, розглянув подання заступника начальника ВДВС Долинського РУЮ Карабіновської Л.М. без її участі. З ухвали вбачається, що суд взагалі не досліджував матеріали виконавчого провадження і не міг їх досліджувати у відсутності представника виконавчої служби. Єдиним аргументом, на який послався суд в ухвалі, є те, що про ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань свідчать матеріали виконавчого провадження. Однак, жодних матеріалів, за винятком виконавчого листа та постанови про відкриття виконавчого провадження, до подання не долучено.

Крім того, апелянт зазначає, що з 2010 року по 2018 рік постійно перебував за межами України. Про існування виконавчого провадження згідно виконавчого листа № 2-159/2011р., що виданий 02.08.2011 року Долинським районним судом, йому не було відомо, а отже він не міг ухилятися від його виконання.

Також зазначив, що на свою заяву отримав 18.12.2018 року повідомлення начальника Долинського районного відділу ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області про те, що станом на 18.12.2018 року в даному відділі відсутні виконавчі провадження, в яких він був би стороною. З цих підстав просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні подання заступника начальника відділу ДВС Долинського районного управління юстиції Івано-Франківської області (а.с.13-14).

Правом на подання відзиву на апеляційну скаргу відділ Державної виконавчої служби Долинського районного управління юстиції Івано-Франківської області не скористався.

У судове засідання сторони не з'явилися, про причини неявки не повідомили, хоча про день, місце та час розгляду справи повідомлені належним чином.

Приймаючи до уваги, що неявка осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, не перешкоджає апеляційному розгляду справи, апеляційним судом виконаний обов'язок щодо повідомлення осіб, які беруть участь у справі, про день, місце та час судового засідання, тому колегія суддів розглянула справу за їх відсутності.

Вислухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши, відповідно до ст.367 ЦПК України, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

В силу ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, але апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З матеріалів справи встановлено, що на виконанні у відділі ДВС Долинського районного управління юстиції знаходилися два виконавчі лист №2-159, видані02.08.2011 року Долинським районним судом про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ВАТ «Долинське АТП-12627», в межах заставного майна, на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Івано-Франківської обласної дирекції69 479,51 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 552 501,07 грн заборгованості за кредитним договором №010/14-20/515-1 від 10.05.2006 року шляхом звернення стягнення на предмет застави - належні відповідачу ВАТ «Долинське АТП-12627» транспортні засоби: автобус марки «Мерседес Бенц», 1995 року випуску, державний номер НОМЕР_1; автобус марки «ТАМ», 1978 року випуску, державний номер НОМЕР_2; автобус марки «IVECO», 1990 року випуску, державний номер НОМЕР_3; автобус марки «IKARUS 256», 1988 року випуску, державний номер НОМЕР_4; автобус марки «KarocaLC3», 1990 року випуску, державний номер НОМЕР_5 (а.с.2) та виконавчий лист № 2-159/2011р., виданий 02.08.2011 року Долинським районним судом про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ВАТ «Долинське АТП-12627»на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» 1700 грн сплаченого судового збору, 120 грн витрат на ІТЗ (а.с.5).

На підтвердження вимог, викладених у поданні, державним виконавцем додано постанови про відкриття виконавчого провадження № 28782011 та № 29053995 від 05 вересня 2011 року про стягнення боргу з ОСОБА_1 та ВАТ «Долинське АТП-12627», якою накладено арешт на заставне майно, та стягнення судових витрат (а.с.3).

Задовольняючи подання, суд першої інстанції виходив з положень ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України»,ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» та керувався ст. 377-1 ЦПК України, встановивши факти наявності у боржника ОСОБА_1 значної суми заборгованості у розмірі за кредитом, а також те, що боржник ухиляється від виконання своїх обов'язків, дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

З такими висновками суду першої інстанції не погоджується апеляційний суд, оскільки суд дійшов їх із порушенням норм матеріального та процесуального права.

Повноваження суду першої інстанції при вирішенні цивільних справ визначені Цивільним процесуальним кодексом України.

Відповідно до статті 33 Конституції України право кожного вільно залишати територію України може бути обмежено тільки законом.

Згідно статті 13 Загальної декларації прав людини кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах будь-якої держави. Кожна людина має право вільно залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.

Статтею 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачені законом, і які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Порядок вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України було врегульовано на час його вирішення положеннями ст. 377-1 ЦПК України в редакції Закону № 1618-IV від 18 березня 2004 року, яка була чинною до 15 грудня 2017 року. Зазначену редакцію ЦПК України доповнено статтею 377-1 згідно із Законом № 2677-VI від 04.11.2010 року «Про внесення змін до Закону України "Про виконавче провадження" та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення процедури примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб)», який набрав чинності з 08 березня 2011 року (Згідно пункту 1 Прикінцевих та перехідних положень цей Закон набирає чинності через 90 днів з дня його опублікування; опублікований 08.12.2010р.)

За змістом частини першої статті 377-1 ЦПК України в редакції Закону № 1618-IV від 18 березня 2004 року питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України№512/5 лише 2 квітня 2012 року №512/5 встановлений порядок звернення державного виконавця з поданням до суду щодо обмеження у праві виїзду за межі України та заборона в'їзду в Україну у разі не виконання боржником своїх зобов'язань. Тобто на час вирішення питання зазначена Інстарукція ще прийнята не була.

До 04.11.2010р. цивільне процесуальне законодавство України не містило норми щодо розгляду подань державного виконавця з цього питання.

В силу ч.ч.3 та 4 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Закон, який встановлює нові обов'язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам судового процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі.

Аналогічно було передбачено ч.ч.3 та 4 ст. 2 ЦПК Українив редакції Закону № 1618-IV від 18 березня 2004 року, яка була чинною на час розгляду питання, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Закон, який встановлює нові обов'язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам цивільного процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі.

Отже, суд повинен застосовувати закон, який діяв на час розгляду питання про обмеження у праві виїзду ОСОБА_1 за межі України, тобто за станом на момент винесення ухвали.

Відповідно до ч. 3 п. 18 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець на час звернення до суду із поданням був наділений правом у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи за межі України - до виконання зобов'язання за рішенням.

За змістом частини 2 та пункту 5 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в»їзду в Україну громадян України» в редакції Закону, яка діяла з 09.03.2011 року (тобто на час внесення подання державним виконавцем) громадянинові України, який має паспорт (для виїзду за кордон), може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон , зокрема, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

Таким чином, процедура обмеження у праві виїзду боржника була передбачена ЦПК України, а підстави - Законами України «Про виконавче провадження» та «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України».

За своїм змістом словосполучення «ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)», вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» та у п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», позначає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні ним зазначених обов'язків. У зв'язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконаних зобов'язань, а за ухилення від їх виконання. У зв'язку з цим з метою всебічного і повного з'ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов'язків учасників спірних правовідносин, суду належить з'ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов'язання в повному обсязі або частково.

Так, суд першої інстанції не досліджував матеріали виконавчого провадження, не з'ясував, чи отримував ОСОБА_1 копії постанов про відкриття виконавчого провадження; чи мав ОСОБА_1 можливість із урахуванням часу отримання таких постанов виконати в добровільному порядку рішення суду; чи здійснювався державним виконавцем вихід на місцевість із перевіркою знаходження ОСОБА_1 за місцем проживання, вказаного у виконавчому листі; чи ухилявся боржник від вчинення виконавчих дій, і в залежності від встановленого не прийняв законне і обґрунтоване рішення, здійснивши передчасний висновок про наявність підстав для застосування тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон.

На час перегляду оскаржуваного рішення судом апеляційної інстанції така можливість уже втрачена, оскільки згідно повідомлення начальника Долинського районного відділу ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області станом на 18.12.2018 року відсутні виконавчі провадження, в яких стороною є апелянт.

Виходячи із досліджених у судовому засіданні доказів у суду першої інстанції не було підстав для обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1

Таким чином, судом порушено норми матеріального права та процесуального права, що є обов'язковою підставою для скасування оскаржуваної ухвали з постановленням ухвали про відмову у задоволенні вимоги державного виконавця.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Долинського районного суду Івано-Франківської області від 16 січня 2012 року скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні подання заступника начальника відділу Державної виконавчої служби Долинського районного управління юстиції Івано-Франківської області, погоджене з начальником відділу, про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її підписання та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 19 лютого 2019 року.

Головуючий І.О. Максюта

Судді: Л.В. Василишин

Р.Й. Матківський