Справа № 159/4205/18 Головуючий у 1 інстанції: Лесик В. О.
Провадження № 22-ц/802/282/19 Категорія: 23 Доповідач: Данилюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Данилюк В. А.,

суддів Грушицького А. І., Шевчук Л. Я.,

з участю:

секретаря судового засідання Вергуна Т. С.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного (письмового) провадження без повідомлення учасників справи в місті Луцьку цивільну за позовом ОСОБА_1 теплових мереж «Ковельтепло» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості по оплаті за комунальні послуги за апеляційною скаргою адвоката Наконечного Валерія Гавриловича, подану в інтересах відповідача ОСОБА_2, та за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_2 на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 18 грудня 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 теплових мереж «Ковельтепло» в серпні 2018 року звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості по оплаті за надані комунальні послуги. Позовні вимоги мотивовано тим, що ОСОБА_1 теплових мереж «Ковельтепло» надає послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, в тому числі в квартиру АДРЕСА_1, співвласниками якої є відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, що підтверджено відповідним Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. 17 вересня 2008 року між ПТМ «Ковельтепло» та відповідачами було укладено Договір № 1/5111 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води у вищевказану квартиру. Позивачем зобов'язання по теплопостачанню та постачанню гарячої води виконано, а відповідачі своїх зобов'язань не виконують внаслідок чого станом на 01 серпня 2018 року утворилась заборгованість перед підприємством за період з жовтня 2017 року по липень 2018 року в сумі, що становить 8876 грн 02 коп., яку позивач і просить стягнути з відповідачів.

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 18 грудня 2018 року позов задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, на користь ОСОБА_1 теплових мереж «Ковельтепло» () заборгованість по оплаті за комунальні послуги в сумі 8876 грн 02 коп. (вісім тисяч вісімсот сімдесят шість гривень 02 коп.). Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, адвокат Наконечний В. Г. в інтересах відповідача ОСОБА_2, а також відповідач ОСОБА_2 подали апеляційні скарги.

Так адвокат Наконечний В. Г. в апеляційній скарзі вказує, що договір № 1/5111 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води між ПТМ «Ковельтепло» ОСОБА_2 було укладено 17.09.2008 та в договорі було визначено тарифи на послуги, які надаються ОСОБА_1 теплових мереж «Ковельтепло». 19 вересня 2017 року на позачерговому засіданні виконавчого комітету Ковельської міської ради встановлено нові тарифи на теплову енергію та послуги з централізованого опалення і централізованого постачання гарячої води. ПТМ «Ковельтепло» не внесло відповідні зміни до договору, а тому розрахунок вартості послуг за новими тарифами є безпідставним. Крім того, адвокат Наконечний В. Г. вказує, що дочка ОСОБА_2 ОСОБА_4 навчається стаціонарно у місті Львів, де оплачує комунальні послуги, тому заборгованість не може стягуватись солідарно.

Відповідач ОСОБА_2 в апеляційній скарзі вказує, що договір № 1/5111 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води між ПТМ «Ковельтепло» ОСОБА_2 було укладено 17.09.2008, а його дружина та дочка на той час співвласниками квартири не були, а тому не можуть бути відповідачами у даній справі. Крім того, вказує, що його незаконно позбавили субсидії через незаконне встановлення ОСОБА_1 управління водопровідно-каналізаційного господарства «Ковельводоканал» об'ємів водопостачання на які розповсюджується субсидія і у зв'язку з цим у нього виникла заборгованість, що і стало підставою позбавлення субсидії та незаконні дії щодо цього відділу субсидій Управління соціального захисту населення.

Таким чином, покликаючись на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне з'ясування обставин справи, відповідач та його представник просять рішення суду першої інстанції скасувати.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу адвоката Наконечного В. Г., подану в інтересах відповідача ОСОБА_2, в якому вказує, що відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, який є в матеріалах справи, співвласниками квартири АДРЕСА_2 і в яку надаються позивачем послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води згідно Договору № 1/5111 від 17.09.2008 та за надання яких виникла заборгованість, є відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 Щодо порядку оплати за спірний період з жовтня 2017 року по липень 2018 року, то нарахування за послуги з централізованого опалення квартири проводилось на підставі показів теплового лічильника, встановленого в будинку АДРЕСА_1, виходячи з вартості 1 Гкал пропорційно опалювальній площі приміщення 56 кв. м (п. 12 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ № 630 від 21 липня 2005 року). Нарахування за гарячу води не проводилось, так як в будинку встановлені газові колонки для підігріву води, а тому посилання відповідачів на те, що дочка ОСОБА_2 у спірний період не проживала в квартирі у зв'язку з навчанням у м. Львові в данному випадку є безпідставним. Щодо інформування про зміну тарифів, то позивач вказує, що споживачів про зміну тарифів було проінформовано відповідно до Порядку доведення до споживачів інформації про перелік житлово-комунальних послуг, структуру цін/тарифів, зміну цін/тарифів з обґрунтуванням її необхідності та про врахування відповідної позиції територіальних громад, затвердженого Наказом Міністерства Регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 30.07.2012 № 390.

Розгляд справи в суді апеляційної інстанції проводиться в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи як малозначну відповідно до норм ч. 6 ст. 19, ч. 1 ст. 369 ЦПК України.

Суд апеляційної інстанції в складі колегії суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційних скарг, приходить до висновку, що апеляційну скаргу адвоката Наконечного В. Г., подану в інтересах відповідача ОСОБА_2, та апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з підставності вимог, заявлених позивачем.

Відповідно до п. 2), 3) ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-IV від 24 червня 2004 року з наступними змінами і доповненнями (втратив чинність крім окремих положень 10.06.2018) до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить: 2) встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону; 3) затвердження норм споживання та якості житлово-комунальних послуг, контроль за їх дотриманням.

За ч. 2, ч. 4. ст. 19 «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-IV (надалі Закон) учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об'єктів усіх форм власності є суб'єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація).

Договір на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб'єктом господарювання, є договором приєднання. (ч. 7 ст. 26 Закону).

Договір на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та виконавцями цих послуг. (ч. 3 ст. 29 Закону).

Пункти 2), 3) ч. 3 ст. 4 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII від 09 листопада 2017 року (набрав чинності 10.12.2017, прикінцеві та перехідні положення) встановлює, що до повноважень органів місцевого самоврядування належать: встановлення цін/тарифів на комунальні послуги відповідно до закону; 3) затвердження норм споживання комунальних послуг.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до Договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води від 17.09.2008 року ОСОБА_2 уклав договір з ПТМ «Ковельтепло» про надання відповідних послуг при цьому зазначив, що його сім'я складається з трьох осіб, а опалювальна площа має 56.0 кв. метрів. Цим же договором (5.4.) передбачено, що у випадку втрати права на пільги споживач зобов'язаний повідомити про це «ТО» у десятиденний строк.

Відповідачі в суді першої інстанції визнали ту обставину, що ОСОБА_1 теплових мереж «Ковельтепло» надає послуги з теплопостачання квартири АДРЕСА_1.

З наданого позивачем розрахункового листа вбачається, що за період з жовтня 2017 року по липень 2018 року відповідачі заборгували ПТМ «Ковельтепло» за надані їм послуги з централізованого опалення 8876 грн 02 коп., нарахування за постачання гарячої води не проводилось (а.с. 9, 80-81).

З розрахункового листа вбачається і час зміни тарифу. Час зміни тарифу та обізнаність відповідача ОСОБА_2 про те, що 19 вересня 2017 року на позачерговому засіданні виконавчого комітету Ковельської міської ради встановлено нові тарифи на теплову енергію та послуги з централізованого опалення і централізованого постачання гарячої води вбачається і з письмового заперечення на позовну заяву, апеляційної скарги та пояснень, наданих в суді першої інстанції (а.с. 42-43, 128-130).

Порядок доведення до споживачів інформації про перелік житлово-комунальних послуг, структуру цін/тарифів, зміну цін/тарифів з обґрунтуванням її необхідності та про врахування відповідної позиції територіальних громад розробляється і затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства. (ч. 2 ст. 31 Закону № 1875-IV).

У разі зміни цін/тарифів на житлово-комунальні послуги виконавець/виробник не менше ніж за 15 днів до введення їх у дію повідомляє про це споживачів з посиланням на рішення відповідних органів. (ч. 6 ст. 32 Закону № 1875-IV).

Наказом Міністерства Регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 30.07.2012 № 390 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 16 серпня 2012 р. за № 1380/21692) затверджено такий Порядок відповідно до якого зазначена інформація доводиться до відома споживачів шляхом розміщення на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування в мережі Інтернет (за наявності), у друкованому засобі масової інформації місцевої сфери розповсюдження (перевага надається друкованим засобам масової інформації органу місцевого самоврядування), веб-сайті суб'єкта господарювання (за наявності), на інформаційних стендах в абонентських відділах суб'єктів господарювання, за необхідності, та шляхом розміщення на інформаційних стендах біля адміністративних будинків органів місцевого самоврядування в населених пунктах, де споживачі отримують відповідні послуги.

Таким чином, факт надання послуг з теплопостачання позивачем, факт зміни тарифу на послуги та інформування споживачів послуг про його зміну, а також повноваження органу місцевого самоврядування щодо встановлення тарифів на послуги в даній справі встановлено судом першої інстанції.

Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством. (ч 2 ст. 32 Закону).

За пунктами 5), 11) ч. 2 ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII індивідуальний споживач зобов'язаний: оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами; 11) інформувати управителя, виконавців комунальних послуг про зміну власника житла (іншого об'єкта нерухомого майна) та про фактичну кількість осіб, які постійно проживають у житлі споживача, у випадках та порядку, передбачених договором.

Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов'язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.(ст. 9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII).

Судом першої інстанції встановлено, що за спірний період з жовтня 2017 року по липень 2018 року нарахування за послуги з централізованого опалення квартири проводилось на підставі показів теплового лічильника, встановленого в будинку АДРЕСА_1, виходячи з вартості 1 Гкал пропорційно опалювальній площі приміщення 56 кв. м (п. 12 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ № 630 від 21 липня 2005 року).

З довідки № 427 від 31 жовтня 2018 року Державного навчального закладу Львівське вище професійне художнє училище вбачається, що ОСОБА_4 навчається у вказаному навчальному закладі, термін навчання з 01.09.2017 по 30.06.2019 (а.с. 83).

Однак, як вказано вище та підтверджується розрахунковими листами, нарахування з жовтня 2017 року по липень 2018 року за послуги з централізованого опалення квартири проводилось на підставі показів загально будинкового теплового лічильника пропорційно до площі квартири відповідачів, а нарахування за гарячу води не проводилось, так як в будинку встановлені газові колонки для підігріву води, а тому посилання відповідачів на те, що дочка ОСОБА_2 у спірний період не проживала в квартирі у зв'язку з навчанням у м. Львові в данному випадку суд апеляційної інстанції вважає безпідставним.

Виходячи з встановлених обставин справи та на підставі вказаних вище норм суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апеляційної скарги адвоката Наконечного В. Г. про те, що позивач не вніс зміни у зв'язку зі зміною тарифів на послуги до Договору № 1/5111 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води від 17.09.2008 року, оскільки 19 вересня 2017 року на позачерговому засіданні виконавчого комітету Ковельської міської ради встановлено нові тарифи на теплову енергію та послуги з централізованого опалення і централізованого постачання гарячої води та проінформувало споживачів про зміни відповідно до Порядку доведення до споживачів інформації про перелік житлово-комунальних послуг, структуру цін/тарифів, зміну цін/тарифів з обґрунтуванням її необхідності та про врахування відповідної позиції територіальних громад, затвердженого Наказом Міністерства Регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 30.07.2012 № 390.

Також суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апеляційної скарги адвоката Наконечного В. Г. та апеляційної скарги відповідача ОСОБА_2 про те, що договір укладено між ПТМ «Ковельтепло» та ОСОБА_2, а тому дружина та дочка ОСОБА_2 не можуть бути відповідачами у даній справі, оскільки співвласниками вказаної квартири в рівних частинах є відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, що підтверджено відповідним Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а також зареєстровані у вказаній квартирі ОСОБА_2 (з 28.01.2002), ОСОБА_3 (з 11.01.1994), ОСОБА_4 (з 03.08.1999), що підтверджується відомостями підрозділу УДМС України у Волинській області (а.с. 6, 15, 16, 17).

Безпідставними є доводи відповідача в апеляційній скарзі і в тій частині, що борг перед позивачем утворився через незаконні дії працівників відділу субсидій Управління соціального захисту населення, оскільки судом першої інстанції встановлено, що дійсно ОСОБА_2 не користується правом на субсидію, оскільки вона йому не призначена з підстав наявності боргу перед, що підтверджено і рішеннями адміністративних судів відповідно до яких дії посадових осіб Управління соціального захисту населення, щодо не призначення субсидії ОСОБА_2визнанні законними (а.с. 45-47, 48-50, 51-52, 53-54, 55-57, 58, 59).

Доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду першої інстанції. Отже, на думку колегії суддів, суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, повно з'ясувавши всі обставини справи і підстав для його зміни чи скасування не вбачається.

За ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України).

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційних скарг не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 259, 268, 367, 368, 371, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд в складі колегії суддів

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Наконечного Валерія Гавриловича, подану в інтересах відповідача ОСОБА_2, залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 18 грудня 2018 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 21 лютого 2019 року.

Головуючий

Судді