Провадження № 2-п/522/277/19
УХВАЛА

26 вересня 2019 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси

у складі: судді Бондар В.Я.,

за участю секретаря судового засідання - Грищук В.О.,

розглянувши у судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у справі за позовом Комунального підприємства «Лисичанськтепломережа» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник 16.09.2019 року звернулася до суду з заявою, згідно якої просить скасувати заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 24.01.2019 року.

В обґрунтування поданої заяви зазначила, що не отримувала заочне рішення та повістки про виклик у судові засідання. Вказує, що матеріали справи не містять детальний розрахунок заборгованості та між позивачем та відповідачем не було укладено договору про надання послуг з теплопостачання, тому відповідач не був зобов`язаний сплачувати за послуги теплопостачання.

Ухвалою суду від 17.09.2019 року заяву ОСОБА_1 призначено до розгляду у судовому засіданні на 25.09.2019 року.

Заявник у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, вказав, що підтримує подана заяву про перегляд заочного рішення та просив задовольнити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду повідомлялися належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, матеріали заяви про перегляд заочного рішення суду, приходить до висновку про залишення заяви про перегляд заочного рішення суду без задоволення, зважаючи на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, законодавець для скасування заочного рішення суду передбачає сукупність умов, а саме неявка в судове засідання з поважних причин та істотне значення доказів для вирішення справи.

Судом встановлено, що заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 24.01.2019 року у справі за позовом Комунального підприємства «Лисичанськтепломережа» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання, позов задоволено.

Судові повістки направлялися відповідачу на місце його проживання, що не заперечується відповідачем та підтверджується матеріалами справи.

Дійсно з матеріалів справи вбачається, що судові повістки та виклики, що направлялися на адресу реєстрації відповідача поверталися до суду з відміткою «за закінченням строку зберігання». Тож, причини неявки ОСОБА_1 у судові засідання є поважні.

Проте, підставами для скасування заочного рішення є не тільки поважність причин неявки у судові засідання, а й докази, на які посилається заявник повинні мати істотне значення для правильного вирішення справи.

Заявником доказів, що мають істотне значення для вирішення справи не надано.

Твердження заявника про те, що між позивачем та відповідачем не було укладено договору про надання послуг теплопостачання, що позбавляє її обов`язку сплачувати кошти за тепло, яким користувалася, є хибним.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 3 ст. 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

На підставі вищевикладеного, зважаючи на те, що заявник докази, які б мали істотне значення для вирішення спору суду не надав, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення, а значить заява підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76, 89, 258-260, 287, 288 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у справі за позовом Комунального підприємства «Лисичанськтепломережа» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання залишити без задоволення.

Роз`яснити заявнику, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали суду складено 26.09.2019 року.

Суддя: В.Я.Бондар