Провадження № 2/582/50/19
Справа № 582/1594/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Недригайлівський районний суд Сумської області у складі:
головуючого судді - Петен Я.Л.,
за участю секретаря - Климась С.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в смт. Недригайлів цивільну справу за позовом ОСОБА_1, с. Курмани, Недригайлівського району Сумської області, до ОСОБА_2, с. Курмани, Недригайлівського району Сумської області, ОСОБА_3, с. Курмани, Недригайлівського району Сумської області, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -
12 грудня 2018 року представник позивача - адвокат Ганненко О.С. звернувся до суду з даним позовом та просить суд ухвалити рішення, яким визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що втратили право користування жилим приміщенням у АДРЕСА_1, що належить на праві приватної власності позивачу ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3.
Вказаний позов обґрунтований тим, що позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1. У даному будинку окрім нього, зареєстровані його дружина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, онук ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, не родичка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідач по справі, та правнук ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, відповідач. Відповідач ОСОБА_2 зареєструвалась у будинку позивача у 2007 році, після того, як зареєструвала шлюб з онуком позивача ОСОБА_6 Рішенням Недригайлівського районного суду від 27.07.2010 шлюб між ними розірвано. Фактично відповідач ОСОБА_2 у будинку позивача зі своїм сином ОСОБА_3 ніколи і не проживали, а проживали у місті Суми, а після розлучення у 2010 році відповідач із сином взагалі поїхали проживати до Російської Федерації. Але перед від'їздом самостійно з реєстрації у будинку позивача не знялися та не мають бажання приїздити до України. Будь-які зв'язки у позивача з останніми відсутні і він не знає де вони перебувають. Для отримання позивачем субсидії на комунальні послуги необхідно зняти відповідачів з реєстрації у вказаному будинку, у зв'язку з чим представник позивача просив позов задовольнити.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник Ганненко О.С. не прибули, останній подав до суду письмову заяву, в якій заявлені вимоги підтримав повністю та просив суд їх задовольнити з підстав наведених у позові, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Справу просив розглянути без участі його та позивача (а.с.54).
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судове засідання не прибули, у відповідності до ч. 8 ст. 128 ЦПК України є належним чином повідомленими про час та місце судового розгляду та не направили суду заяви про розгляд справи без їх участі.
Належним чином повідомлений представник органу опіки та піклування Недригайлівської районної державної адміністрації у судове засідання не прибув.
Розгляд справи проведено у відповідності до вимог статті 280 ЦПК України у зв'язку з неявкою належним чином повідомленого відповідача, який про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України справу розглянуто за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Суд, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в селі Курмани, Недригайлівського району, Сумської області, що підтверджується копією паспорта серії НОМЕР_1, виданого 27 грудня 2002 року Недригайлівським РВ УМВС України в Сумській області (а.с.8).
З копії витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер № 147988040, сформованого державним реєстратором Недригайлівської селищної ради Заїкою Р.П. 04.12.2018 (а.с.11), вбачається, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, є власником житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1. Вказана обставина підтверджується також Витягом із погосподарської книги № 4, наданим Курманівською сільською радою Недригайлівського району Сумської області від 27.11.2018 за вих. № 466/02-13, з якого вбачається, що згідно даних погосподарської книги № 4 власником та забудовником житлового будинку з господарськими будівлями та земельними ділянками для ІЖБ площею 0,1063 га, кадастровий номер: НОМЕР_2, для ОСГ площею 0,6841 га, кадастровий номер: НОМЕР_3 в АДРЕСА_1, значиться за ОСОБА_1 (а.с.12), та копією технічного паспорту на вказаний будинок (а.с.13-16).
З довідки, виданої Курманівською сільською радою Недригайлівського району Сумської області 27.11.2018 за вих. № 465/02-13 вбачається, що ОСОБА_1 (позивач) має слідчий склад сім'ї: дружина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, онук ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, не родичка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідач по справі, та правнук ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, відповідач по справі. ОСОБА_2 і ОСОБА_3 (відповідачі) зареєстровані за казаною адресою, але на території сільської ради з 2010 року не проживають (а.с.17).
З висновку служби у справах дітей Недригайлівської районної державної адміністрації щодо доцільності визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням у зв'язку з інтересами малолітньої дитини від 24.01.2019 № 13-23/03 вбачається, що малолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживав з батьком ОСОБА_6 та матір'ю ОСОБА_2 з моменту народження до часу розірвання шлюбу між батьками (до 2010 року) у будинку за адресою: АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_1 (позивачу) і малолітній ОСОБА_3 вважався членом сім'ї власника житла. Після розірвання шлюбу у 2010 році малолітній ОСОБА_3 став проживати разом зі своєю матір'ю ОСОБА_2 в іншому місці, але з реєстрації ні мати, ні дитина не були зняті. На даний час дитина проживає з матір'ю за межами України. ОСОБА_2 жодного разу не зверталася до служби у справах дітей Недригайлівської РДА про порушення її прав чи прав її малолітнього сина ОСОБА_3 у користуванні житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1. У зв'язку з тим, що малолітня дитина не проживає близько дев'яти років за даною адресою, мати не підтримує відносини з власником житла, не бере участі у витратах на утримання домогосподарства, а факт реєстрації ОСОБА_2 і ОСОБА_3 перешкоджає домовласнику ОСОБА_1 у користуванні та розпорядженні його власністю, служба у справах дітей Недригайлівської РДА вважає за можливе ухвалення Недригайлівським районним судом рішення про визнання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.50-51).
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.
Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду (ст. 83 ЦПК України).
Конституція України у ст. 47 проголошує, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду.
Право власності на житло охоплює правомочності із володіння, користування та розпорядження ним як об'єктом права власності. Ці правомочності можуть належати тільки власнику житла та іншим особам, зокрема, які проживають разом із ним, у тому числі на праві спільної власності.
Глава 23 Цивільного кодексу України встановлює, що громадянин, який став власником житла, має право розпоряджатися ним на свій розсуд.
У відповідності до ч. 1 ст. 316 ЦК України, право власності є право особи на річ (майно) яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
У відповідності до ст. 319 ЦК України, власник має право володіти, користуватися, розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
За змістом ст. 16 ЦК України суд може захистити цивільне право або інтерес способом, що встановлений договором або законом.
Згідно ч. 1 ст. 383 ЦК України та ст. 150 Житлового кодексу Української РСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Частиною першою статті 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім'ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України.
Частиною 4 ст. 156 Житлового кодексу Української РСР встановлено, що до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Із змісту ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» вбачається, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням.
Виходячи з наведеного суд вважає, що оскільки відповідачі, будучи належним чином зареєстрованими у будинку, належному на праві власності позивачу, понад строк, встановлений законодавством, у ньому не проживають, а тому є такими, що втратили право користування ним, будь-яких письмових домовленостей стосовно користування житловим будинком за вказаною адресою не існує, тому вимоги позивача підлягають задоволенню.
Вимога про стягнення з відповідачів витрат по сплаті судового збору, позивачем не заявлялась.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 89, 247, 259, 263-265, 268, 273, 280-283, 352, 354 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1, с. Курмани, Недригайлівського району Сумської області, до ОСОБА_2, с. Курмани, Недригайлівського району Сумської області, ОСОБА_3, с. Курмани, Недригайлівського району Сумської області, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування жилим приміщенням у АДРЕСА_1, який належить на праві приватної власності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування жилим приміщенням у АДРЕСА_1, який належить на праві приватної власності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду скарги.
Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення, з урахуванням п. 15.5 ч. 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України від 15.12.2017, до Сумського апеляційного суду Сумської області через Недригайлівський районний суд Сумської області.

Повне рішення складене 20 лютого 2019 року.

Суддя:підпис З оригіналом згідно

Суддя : Я. Л. Петен