Ухвала

23 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 466/3973/15-ц

провадження № 61-6602св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В.,

учасники справи:

стягувач - Львівське комунальне підприємство «Під Голоском-410»,

боржники - ОСОБА_1 , ОСОБА_2,

державні виконавці: Шевченківський відділ державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції, Галицький відділ державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 06 квітня 2017 року в складі судді: Білінської Г. Б. та постанову Львівського апеляційного суду від 13 лютого 2019 року у складі колегії суддів Крайник Н. П., Шеремети Н. О., Цяцяка Р. П.,

ІСТОРІЯ СПРАВИ

У травні 2015 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися з скаргою на дії державного виконавця.

Скарга мотивована тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 дізнались, що щодо них відкрито два виконавчі провадження ВП №44089929 та ВП № 44090171 на одну і ту ж суму на виконання виконавчого листа №2/466/387/13- від 09 липня 2014 року, виданого Шевченківським районним судом м. Львова про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ЛКП «Під Голоском -410» заборгованості в сумі 11632,87грн. До 06 листопада 2014 року скаржникам нічого не було відомо про відкриття виконавчих проваджень. Про винесення постанов про відкриття виконавчих проваджень вони не були належним чином повідомлені, а тому були позбавлені законного права їх оскаржити.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , з урахуванням уточнених вимог скарги просили:

зобов`язати державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Сеньківа А. М. скасувати постанови про відкриття проваджень ВП № 44089929 та ВП № 44090171 про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 11632,87 грн боргу;

зобов`язати державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Макарова Ю.Ю. скасувати постанову №1077/13 від 09 липня 2014 року про примусове стягнення з ОСОБА_1 11632,29 грн;

зобов`язати особу під назвою Галицький ВДВС Львівського МУЮ повернути ОСОБА_1 сплачені нею кошти за період 01 грудня 2014 року по день звернення до суду, стягнуті по виконавчому провадженню за виконавчим листом №2/46/387/13 від 09 липня 2014 року у повному обсязі; визнати виконавчі листи №2/466/387/13 від 09 липня 2014 року, видані Шевченківським районним судом м. Львова такими, що не мають юридичної сили.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Львова від 06 квітня 2017 року провадження за скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в частині оскарження дій державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Сеньківа А.М. та державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Макарова Ю.Ю. про стягнення 10 відсотків виконавчого збору закрито.

Ухвала суду мотивована тим, що постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу є окремими виконавчими документами, у зв`язку з чим справи щодо оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях стосовно примусового виконання судового рішення у цивільній справі, належить до компетенції адміністративних судів

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Постановою Львівського апеляційного суду від 13 лютого 2019 року ухвалу Шевченківського районного суду міста Львова від 06 квітня 2017 року в частині відмови у задоволенні вимог скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про скасування постанов державного виконавця Шевченківського ВДВС Львівського міського управління юстиції від 27 жовтня 2014 року та 20 листопада 2014 року про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 виконавчого збору у розмірі 10% від суми боргу скасовано та в цій частині провадження у справі закрито.

Постанова мотивована тим, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусово виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом, якої юрисдикції вони видані.

Аргументи учасників справи

У березні 2019 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 подали касаційну скаргу, в якій просили оскаржені рішення в частині закриття провадження у справі в частині вимог про скасування постанов державного про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 виконавчого збору у розмірі 10% від суми боргу скасувати та зобов`язати державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Сеньківа А. М. скасувати постанови про відкриття проваджень від 27 жовтня 2014 року та 20 листопада 2014 року про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 виконавчого збору у розмірі 10% від суми боргу.

Касаційна скарга мотивована тим, що оскаржувані рішення в частині закриття провадження з тих підстав, що скарга ОСОБА_1 , ОСОБА_2 підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства не відповідають правовій позиції в постанові Великої палати Верховного Суду від 13червня 2018 року по справі № 307/1451/15-ц (провадження №14-177цс18) фактичні обставини якої є ідентичними обставинам цієї справи. Крім цього, наголошується, що вирішуючи питання про закриття провадження суд апеляційної інстанції послався на постанову Великої палати Верховного Суду від 06 червня 2018 року по справі 127/9870/16-ц (провадження №14-166цс18) обставини якої суттєво відрізняються від обставин справи, що розглядається.

Короткий зміст ухвали суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 06 вересня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що процедура допуску скарг до розгляду та провадження виключно з питань права, на відміну від того, що стосується питань фактів, може відповідати вимогам статті 6 Конвенції, навіть якщо особі не була надана можливість бути особисто заслуханим апеляційним чи касаційним судом, за умови, якщо відкрите судове засідання проводилось у суді першої інстанції і якщо суди вищої інстанції не мали встановлювати факти справи, а тільки тлумачити відповідні юридичні норми (ZHUK v. UKRAINE, № 45783/05, § 32, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Заслухавши доповідь судді-доповідача про проведення підготовчих дій та обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, колегія суддів встановила відсутність підстав, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України. Тому колегія суддів, з урахуванням категорії та складності справи, призначає справу до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п`яти суддів.

Керуючись статтями 33, 34, 260, 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Справу № 466/3973/15-ц призначити до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п`яти суддів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков