Справа № 606/2667/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

19 лютого 2019 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Марціцкої І.Б.

при секретарі Пасько І.Б.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Теребовля цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Служби у справах дітей Теребовлянської районної державної адміністрації Тернопільської області про визначення місця проживання малолітньої дитини , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2, служби у справах дітей Тереборвлянської РДА про визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 із нею.

В обґрунтування вимог позивач вказує, що під час перебування в шлюбі в сторін народилася донька ОСОБА_3. Позивач, повернувшись з США, з травня 2018 року проживає з донькою в с. Бурканів Теребовлянського району, донька перебуває на її утриманні та вихованні. У звязку з цим просить визначити місце проживання дитини із нею, оскільки вона має у власності особисте житло в с.Бурканів два житлових будинки по вул.Зеленій 9 та Зеленій 22, розпочала підприємницьку діяльність. Проживання дитини з нею буде відповідати інтересам їхньої доньки.

Позивач ОСОБА_1 попередньо подала до суду письмову заяву, у якій просила справу слухати без її участі, повністю підтримав позовні вимоги з мотивів, викладених у позовній заяві та просла позов задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечила.

Представник позивача ОСОБА_4, попередньо подав до суду письмову заяву, у якій просив справу слухати без його участі, повністю підтримав позовні вимоги з мотивів, викладених у позовній заяві та просив позов задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечив.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином, відзиву на позовну заяву до суду не подав.

Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Таким чином, з урахуванням змісту статей 223, 280 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість ухвалення заочного рішення.

Суд, розглянувши матеріали справи, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини

Дослідивши та оцінивши докази, суд встановив наступні обставини справи.

Сторони зареєстрували шлюб 07 березня 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ИД № 104787 видане 07.03.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Теребовлянського РУЮ в Тернопільській області.

Під час перебування в шлюбі, 01 квітня 2015 року в сторін народилася донька ОСОБА_3 , що підтверджується витягом з свідоцтва про народження № 2015-0886, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану м. Левен, Бельгія

Донька проживає разом з позивачем в с. Бурканів по вул. Зеленій 9, що підтверджується довідкою виданою Золотниківською сільською радою Теребовлянського району Тернопільської області від 15.11.2018 № 491.

Згідно довідки виданої Золотниківською сільською радою Теребовлянського району Тернопільської області від 15.11.2018 № 492 вбачається що, донька ОСОБА_1- ОСОБА_3 відвідувала Бурканівський дошкільний заклад "Дзвіночок" с. Бурканів, Теребовлянського району, Тернопільської області, з 01.09.2018 року по 10.10.2018 року та прийнята повторно в даний заклад з 14.11.2018 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 154 СК України батьки мають право звертатися до суду, органів державної влади, органів місцевого самоврядування та громадських організацій за захистом прав та інтересів дитини.

Згідно з ч. 2 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 152 СК України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою держаного контролю, що встановлена законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Частиною 1 ст. 160 СК України, передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років визначається за згодою батьків.

З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що у тому разі, коли батьки дитини спільно не проживають, право визначати місце проживання дитини залишається за кожним з батьків. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все з урахуванням прав та законних інтересів дитини - її права на належне батьківське виховання, яке повною мірою може бути забезпечене тільки обома батьками; права на безперешкодне спілкування з кожним з батьків, здійснення обома батьками якого є запорукою нормального психічного розвитку дитини.

Суд звертає увагу також на те, що в Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (принцип 6) проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини бути розлучена зі своєю матір'ю.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, проголошує, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Одним із завдань Сімейного кодексу України є забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку (ст. 1).

Конвенція про права дитини, виходячи з рівності прав матері та батька, у п. 1 ст. 9 проголосила правило, за яким дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини.

Відповідно до Конвенції ООН про права дитини діти мають право на належне спілкування та допомогу.

Дані гарантії закріплені і в інших нормативних документах щодо охорони дитинства.

З викладеного випливає, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини, поведінка батьків повинна бути такою, щоб дитина сама тягнулася до них.

Згідно висновку органу опіки та піклування Теребовлянської районної державної адміністрації про визначення місця проживання дитини ОСОБА_3 01.04.2015 року від 30.01.2019 року №01-189/02-18, орган опіки та піклування Теребовлянської районної державної адміністрації вважає за доцільне визачити місце проживання дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, разом із маті"ю ОСОБА_1.

Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

З огляду на викладене та оцінюючи матеріали справи, приймаючи до уваги вік дитини, суд приходить до висновку, що проживання малолітньої ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 саме з матір`ю, відповідає інтересам дитини та забезпечить її права на належне утримання, виховання, лікування, розвиток, оздоровлення та безпеку.

Таким чином суд приходить до висновку, що вимоги позивача ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

В силу ст.141 ЦПК України із відповідача ОСОБА_2 в користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 206, 258-268, 273, 280-282, 352-355 ЦПК України, ст.ст.110, 112, 160 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, разом із матір"ю ОСОБА_1.

Стягнути із відповідача ОСОБА_2 в користь позивача ОСОБА_1 Миколаївни704,80 грн. судового збору.

Відповідачу направити копію заочного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуто Теребовлянським районним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починається відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скаргана заочнерішення судувідповідачем подаєтьсяпротягом тридцятиднів здати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення до Тернопільського апеляційного суду Тернопільської області або через Теребовлянський районний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга на рішення суду учасниками справи подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду або через Теребовлянський районний суд Тернопільської області.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя І.Б. Марціцка