ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2019 року м. Чернівці

справа № 725/4825/18

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Одинак О. О.

суддів Кулянди М.І., Половінкіної Н.Ю.

секретар Собчук І.Ю.

позивач ОСОБА_1

відповідачі ОСОБА_2

апеляційна скарга ОСОБА_2 на рішення Першотравневого районного суду міста Чернівці від 18 грудня 2018 року,

головуючий в суді першої інстанції суддя Вольська-Тонієвич О.В.

встановив:

У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом.

Просила змінити розмір аліментів, які стягується на її користь з ОСОБА_2 на підставі рішення Першотравневого районного суду міста Чернівці від 22 вересня 2015 року з 850 гривень на 1700 гривень на дитину щомісячно.

Рішенням Першотравневого районного суду міста Чернівці від 18 грудня 2018 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 в твердій грошовій сумі в розмірі 1700 гривень, але не менше 50 процентів прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в сумі 5900 гривень.

ОСОБА_2 подав до суду апеляційну скаргу.

Просив рішення Першотравневого районного суду міста Чернівці від 18 грудня 2018 року в частині стягнення з нього витрат на правничу допомогу в сумі 5900 гривень скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення про відмову у стягненні таких витрат.

Посилається на те, що суд першої інстанції ухвалив рішення з порушенням норм процесуального права.

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Так, відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Згідно пункту 1 частини 2 статті 133 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 1 статті 134 ЦПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв'язку із розглядом справи.

Згідно пункту 1 частини 2 статті 141 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Відповідно до частини 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно пункту 3.2. рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року №23-рп/2009 правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз'яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Вибір форми та суб'єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. При цьому у передбачених законом випадках, зокрема для захисту прав і свобод дітей, неповнолітніх батьків та для захисту від обвинувачення, відповідні державні органи, їх посадові та службові особи під час здійснення своїх повноважень зобов'язані забезпечити надання зазначеним особам необхідної правової допомоги.

Відповідно до вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 264 ЦПК України визначено питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду.

З матеріалів справи вбачається 1 серпня 2018 року ОСОБА_1 та адвокат Федін В.Ю. уклали угоду про надання правової допомоги та представництва у цивільній справі №27 (а.с.100-101).

Згідно квитанції до прибуткового касового ордера від 1 серпня 2018 року вбачається, що ОСОБА_1 сплатила адвокату Федін В.Ю. за надання правничої допомоги 5900 гривень (а.с.99).

Відповідно до попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат від 11 вересня 2018 року вбачається, що ОСОБА_1 була надана наступна правнича допомога, а саме консультація клієнта, узгодження правової позиції - 400 гривень, адвокатські запити - 1000 гривень, складання позовної заяви - 3000 гривень та попередньо визначено участь адвоката у трьох судових засіданнях - 3000 гривень (а.с.5).

Згідно частин 1-3 статті 137 ЦПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Таку правову позицію Верховний Суд виклав у своїй постанові від 11 грудня 2018 року у справі №359/9950/16-ц.

З рішення Першотравневого районного суду міста Чернівці від 18 грудня 2018 року, яке оскаржується в частині розподілу судових витрат за надання правничої допомоги, вбачається, що позов ОСОБА_1 було задоволено.

Адвокатом Федін В.Ю. була складена позовна заява, направлено два адвокатських запита від 3 серпня 2018 року та 15 серпня 2018 року (а.с. 4, 17, 20).

З журналів судового засідання вбачається, що адвокат Федін В.Ю. брав участь у судових засіданнях 22 листопада 2018 року, 10 грудня 2018 року та 17 грудня 2018 року (а.с.70-71, 86-93,106-110).

З огляду на вказане суд апеляційної інстанції вважає правильним висновок суду першої інстанції про стягнення з відповідача на користь позивачки судових витрат, понесених нею на оплату правничої допомоги.

Враховуючи наведене вище, рішення суду першої інстанції в частині, яка оскаржується, ухвалено з дотриманням норм процесуального права, а тому його слід в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесених судових витрат в сумі 5900 гривень залишити без змін.

Помилковим є аргумент апеляційної скарги про те, що в матеріалах справи відсутні документальні підтвердження витрат на правничу допомогу.

Витрати позивачки на правничу допомогу підтверджуються угодою про надання правової допомоги та представництва у цивільній справі від 1 серпня 2018 року №27, квитанцією до прибуткового касового ордера від 1 серпня 2018 року, попереднім (орієнтовним) розрахунком суми судових витрат, які позивачка понесла і які очікує понести в зв'язку із розглядом справи, який міститься в заяві від 11 вересня 2018 року.

Згідно частин 1, 3 статті 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв'язку із розглядом справи.

Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції ухвалюючи рішення в частині стягнення витрат на правничу допомогу правильно взяв до уваги попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивачка понесла і які очікує понести в зв'язку із розглядом справи та інші докази , які зазначені вище.

Згідно пункту 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З відзиву на апеляційну скаргу вбачається, що ОСОБА_1 зазначає, що понесла витрати на правничу допомогу в сумі 4600 гривень.

На підтвердження таких витрат нею надано довідку, яка містить детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом від 8 лютого 2019 року, угоду про надання правової допомоги та представництва від 5 лютого 2019 року №02-19, квитанцію до прибуткового касового ордера від 8 лютого 2019 року про сплату адвокату 4600 гривень за надання правової допомоги.

Зокрема, з довідки від 8 лютого 2019 року вбачається, що адвокатом Федіним В.Ю. була надані наступну правничу допомогу: консультація - 800 гривень (1 година), ознайомлення з матеріалами цивільної справи в Чернівецькому апеляційному суді - 1000 гривень (1 година 15 хвилин), ознайомлення з апеляційною скаргою та узгодження правової позиці - 1200 гривень (1 година 30 хвилин), складання відзиву на апеляційну скаргу - 1600 гривень (2 години).

Апеляційний суд вважає, що витрати ОСОБА_1 на оплату правничої допомоги підтверджені належними та допустимими доказами.

Отже, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 4600 гривень в рахунок відшкодування судових витрат, понесених на оплату правничої допомоги.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Першотравневого районного суду міста Чернівці від 18 грудня 2018 року, в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судових витрат, понесених на оплату правничої допомоги, залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 4600 (чотири тисячі шістсот) гривень в рахунок відшкодування судових витрат, понесених на оплату правничої допомоги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Дата складання повної постанови 20 лютого 2019 року.

Головуючий О.О. Одинак

Судді: М.І. Кулянда

Н.Ю. Половінкіна