ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/2508/18 Номер провадження 22-ц/814/504/19Головуючий у 1-й інстанції Хіневич В. І. Доповідач ап. інст. Панченко О. О.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Панченка О.О.,

суддів: Пікуля В.П., Дорош А.І.

за участю секретаря Зеленської О.І.

розглянув у відкритому судовому засіданні у м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Голови Первинної профспілкової організація ПАТ "Джей Ті Інтернешнл Україна" Голод Галини Іванівни

на рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 13 листопада 2018 року, ухваленого під головуванням судді - Хіневича В.І., повний текст судового рішення виготовлено 19 листопада 2018 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до Первинної профспілкової організації ПАТ "Джей ТІ Інтернешнл Україна" Професійної спілки працівників агропромислового комплексу України, третя особа - Голод Галина Іванівна про поновлення на посаді та стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду із зазначеним позовом до Первинної профспілкової організації ПАТ "Джей ТІ Інтернешнл Україна" Професійної спілки працівників агропромислового комплексу України. Збільшивши свої позовні вимоги, остаточно просив визнати незаконним та скасувати рішення засідання профспілкового комітету Первинної профспілкової організації ПАТ «Джей ТІ Інтернешнл Україна» Професійної спілки працівників агропромислового комплексу України, оформлене протоколом № 7 від 14 березня 2018 року; визнати незаконним та скасувати рішення засідання профспілкового комітету Первинної профспілкової організації ПАТ «Джей ТІ Інтернешнл Україна» Професійної спілки працівників агропромислового комплексу України, оформлене протоколом № 17 від 18 березня 2018 року, в частині надання згоди на звільнення фінансового контролера профспілкового комітету Професійної профспілкової організації ПАТ «Джей ТІ Інтернешнл Україна» Професійної спілки працівників агропромислового комплексу України ОСОБА_3; визнати незаконним та скасувати постанову № 5 профспілкового комітету Первинної профспілкової організації ПАТ «Джей ТІ Інтернешнл Україна» Професійної спілки працівників агропромислового комплексу України від 29 травня 2018 року про звільнення ОСОБА_3; поновити ОСОБА_3, РНОКПП НОМЕР_1, на посаді фінансового контролера профспілкового комітету первинної профспілкової організації ПАТ «Джей ТІ Інтернешнл Україна» Професійної спілки працівників агропромислового комплексу України (); стягнути на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу; моральну шкоду в сумі 30000 грн.; допустити негайне виконання рішення суду; судові витрати покласти на відповідача.

Позов мотивовано тим, що він з 17 листопада 1992 року займав посаду культпрацівника профкому Кременчуцької тютюнової фабрики. 12 червня 2006 року був переведений на посаду фінансового контролера профкому ЗАТ «Джей ТІ Інтернешнл Україна» (з 18 жовтня 2011 року профком ЗАТ «Джей ТІ Інтернешнл Україна» перейменовано в ППО ПАТ «Джей ТІ Інтернешнл України»).

Згідно протоколу № 7 від 14 березня 2018 року одночасно були скорочені посади фінансового контролера та казначея ППО ПАТ «Джей ТІ Інтернешнл Україна» та натомість введені посади бухгалтера та фінансового аналітика профкому.

27 березня 2018 року позивач отримав попередження про скорочення штатної одиниці фінансового контролера з 26 травня 2018 року на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України і рішення, згідно протоколу № 7, засідання профспілкового комітету від 14 березня 2018 року. Пропозиції, щодо зайняття будь-яких інших вакантних посад, що відповідають його кваліфікації йому запропоновано не було.

29 травня 2018 року його було звільнено з посади фінансового контролера профкому в зв'язку зі скороченням штату працівників у відповідності з п. 1 ст. 40 КЗпП України з внесенням відповідного запису до трудової книжки на підставі протоколу № 17 від 18.05.2018 року та постанови № 5 від 29.05.2018 року відповідача.

Вважає, що останній при його звільненні допустив ряд грубих порушень приписів КЗпП України.

Вказує, що у відповідача фактично не відбулось скорочення чисельності або штату працівників, або ж змін в організації виробництва і праці, у розумінні п. 1 ч. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України, оскільки мало місце фактичне перейменування посади, яку займав позивач із одночасним введенням посади, аналогічною за змістом і функціональним навантаженням тій, з якої його звільнено. Письмове попередження від 21 березня 2018 року не отримував.

Також зазначив, що однією з найважливіших гарантій для працівників при скорочені чисельності або штату є обов'язок власника підприємства чи уповноваженого ним органу працевлаштувати їх.

Через сильне емоційне переживання, спричинене незаконним звільненням у позивача різко погіршився стан здоровя. Він неодноразово звертався до лікаря. На протязі двох місяців самостійно купував заспокійливі та серцеві медичні препарати. 29 травня 2018 року йому було поставлено діагноз антено-невротичний синдром та призначено план лікування. Внаслідок винних дій відповідача, а саме звільнення без законних підстав, йому спричинено моральну шкоду, яку позивач оцінює в 30000 грн.

Рішенням Крюківського районного районного суду м. Кременчука Полтавської області від 13 листопада 2018 року позов ОСОБА_3 до Первинної профспілкової організації ПАТ «Джей ТІ Інтернешнл Україна» Професійної спілки працівників агропромислового комплексу України, за участю третьої особи Голод Галини Іванівни про поновлення на посаді та стягнення моральної шкоди - задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано рішення засідання профспілкового комітету Первинної профспілкової організації ПАТ «Джей ТІ Інтернешнл Україна» Професійної спілки працівників агропромислового комплексу України, оформлене протоколом № 7 від 14 березня 2018 року.

Визнано незаконним та скасовано рішення засідання профспілкового комітету Первинної профспілкової організації ПАТ «Джей ТІ Інтернешнл Україна» Професійної спілки працівників агропромислового комплексу України, оформлене протоколом № 17 від 18 травня 2018 року в частині надання згоди на звільнення фінансового контролера профспілкового комітету Первинної профспілкової організації ПАТ «Джей ТІ Інтернешнл Україна» Професійної спілки працівників агропромислового комплексу України ОСОБА_3.

Визнано незаконною та скасовано постанову № 5 профспілкового комітету Первинної профспілкової організації ПАТ «Джей ТІ Інтернешнл Україна» Професійної спілки працівників агропромислового комплексу України від 29 травня 2018 року про звільнення ОСОБА_3.

Поновлено ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, на посаді фінансового контролера профспілкового комітету первинної профспілкової організації ПАТ «Джей ТІ Інтернешнл Україна» Професійної спілки працівників агропромислового комплексу України ().

Стягнуто з Первинної профспілкової організації ПАТ «Джей ТІ Інтернешнл Україна» Професійної спілки працівників агропромислового комплексу України () на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, середній заробіток за час вимушеного прогулу з 30 травня 2018 року по 13 листопада 2018 року в сумі 58500 грн.

Стягнуто з Первинної профспілкової організації ПАТ «Джей ТІ Інтернешнл Україна» Професійної спілки працівників агропромислового комплексу України () на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, моральну шкоду в сумі 3000 грн.

Стягнуто з Первинної профспілкової організації ПАТ «Джей ТІ Інтернешнл Україна» Професійної спілки працівників агропромислового комплексу України () на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, витрати на правову в сумі 18000 грн.

Стягнуто з Первинної профспілкової організації ПАТ «Джей ТІ Інтернешнл Україна» Професійної спілки працівників агропромислового комплексу України () на користь держави судовий збір в сумі 4228,8 грн. (Держава в особі Державної судової адміністрації України, місцезнаходження: вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01601, Ідентифікаційний , отримувач коштів ГУК у м. Києві /м. Київ/ 22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача 6001).

Допущено до негайного виконання рішення, в частині поновлення на роботі ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, на посаді фінансового контролера профспілкового комітету первинної профспілкової організації ПАТ «Джей ТІ Інтернешнл Україна» Професійної спілки працівників агропромислового комплексу України ().

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

З вказаним рішенням не погодилася Голова Первинної профспілкової організація ПАТ "Джей Ті Інтернешнл Україна" Голод Галина Іванівна, та подала на нього апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, вирішити питання повернення судового збору стягнутого за рішенням суду.

Вказує, що вимоги ст. 49-2 КЗпП України не містять вказівки, що попередження про звільнення повинно містити письмову пропозицію, щодо можливості заняття працівником посад з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду, тощо. В законі не зазначено у який саме спосіб проводиться погодження роботодавця. Зазначає, що позивач в силу своїх посадових обов'язків, які він виконував більше двох місяців після попередження про скорочення його посади, знав про наявність вакантних посад, але не виявив бажання переводу на посаду фінансового аналітика.

Вважає, що оскільки, посада фінансового аналітика відсутня в тарифно - кваліфікаційному довіднику, тому така посада, не могла бути запропонована позивачу.

Вказує, що суд першої інстанції безпідставно прийшов до висновку, зв'язавши дві самостійні процедури, а саме скорочення чисельності штату і розірвання трудового договору за п. 1 ст. 40 КЗпП України, зробивши останнє похідним від попереднього. Крім того, висновки суду про те, що у відповідача не відбулося скорочення штату, є помилковими, оскільки скорочення штату та скорочення чисельності є різними поняттями.

Апелянт зазначає, що суд першої інстанції помилково звільнив позивача від сплати судового збору, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору лише за вимоги, щодо поновлення на роботі та стягнення заробітної плати, а всі інші вимоги обкладаються судовим збором. Крім того, вважає, що витрати на правничу допомогу в сумі 18000 грн. не підтверджені належними доказами.

У відзиві на апеляційну скаргу поданою ОСОБА_3, останній вважає, що рішення районного суду є законним та обґрунтованим, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

У запереченні на відзив на апеляційну скаргу поданою Головою Первинної профспілкової організація ПАТ "Джей Ті Інтернешнл Україна" Голод Галиною Іванівною, остання вважає, що позивач помилково вважає, що при його звільненні було допущено порушення закону. Просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_3, з 17.11.1992 року прийнятий на посаду культробітника в профспілковий комітет Кременчуцької тютюнової фабрики, в послідуючому ЗАТ «Джей Ті Інтернешнл Україна». 12.09.2006 року його було переведено на посаду фінансового контролера профкому ЗАО «Джей ТІ Інтернейшнл Україна» (з 18.10.2011 року профком ЗАТ «Джей Ті Інтернешнл Україна» перейменовано в ППО ПАТ «Джей Ті Інтернешнл Україна» Професійної спілки працівників агропромислового комплексу України. (т. 1, а.с. 11-13).

Протоколом № 7 від 14.03.2018 року засідання профспілкового комітету ППО ПАТ «Джей ТІ Інтернешнл Україна» Професійної спілки працівників агропромислового комплексу України, було скорочено посаду фінансового контролера та скарбника профкому ПАТ «Джей ТІ Інтернешнл Україна» та введено посаду бухгалтера та фінансового аналітика профкому, прийнято на роботу до профкому ПАТ «Джей ТІ Інтернешнл Україна» на посаду бухгалтера ОСОБА_4 (т. 1 а.с. 15, 16)

18.05.2018 року протоколом № 17 засідання профспілкового комітету ППО ПАТ «Джей ТІ Інтернешнл Україна» Професійної спілки працівників агропромислового комплексу України, крім іншого, було надано згоду на звільнення фінансового контролера профкому ППО ПАТ «Джей ТІ Інтернешнл Україна» Професійної спілки працівників агропромислового комплексу України ОСОБА_3 у відповідності зі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, з виплатою вихідної допомоги в розмірі трьохмісячного середнього заробітку.

29.05.2018 року постановою № 5 ППО ПАТ «Джей ТІ Інтернешнл Україна» Професійної спілки працівників агропромислового комплексу України ОСОБА_3 було звільнено у в'язку зі скороченням штату працівників у відповідності з п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, з виплатою вихідної допомоги в розмірі трьохмісячного середнього заробітку, з якою ОСОБА_3, ознайомлений 29.05.2018 року. (т.1, а.с. 19).

Суд першої інстанції, задовольняючи частково позовні вимоги, встановив, що при звільненні позивача з роботи відповідачем не було дотримано вимоги трудового законодавства. Позивачу не було запропоновано всі вакантні посади на підприємстві, що відповідачем не спростовано. Встановлено, що протокол № 7 від 14 березня 2018 року, яким було скорочено посаду позивача, було прийнято з порушенням норм Статуту Професійної спілки працівників агропромислового комплексу України та Закону «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» тому відповідно рішення, оформлене вказаним протоколом є незаконним та таким, що підлягає скасуванню. Вимоги, щодо визнання незаконним та скасування рішення профспілкового комітету, оформленого протоколом № 17 від 18 травня 2018 року, визнання незаконною та скасування постанови № 5 від 29 травня 2018 року та вимоги, щодо поновлення позивача на посаді, суд першої інстанції вважав похідними та такими що також підлягають задоволенню.

Поновлюючи позивача на роботі, суд першої інстанції на підставі ч. 2 ст. 235 КЗпП України стягнув з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу, визначивши його розмір з урахуванням Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Статтею 43 Конституції Українивизначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Звільнення з підстав, зазначених в цьому пункті цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу (частина друга статті 40 КЗпП України).

Частиною третьою статті 49-2 КЗпП України передбачено, що одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.

Обов'язок по працевлаштуванню працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом частини третьої статті 49-2 КЗпП України роботодавець є таким, що виконав цей обов'язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з'явилися на підприємстві протягом цього періоду і які існували на день звільнення.

Відповідно до частини першої статті 43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник.

Згідно з п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06.11.1992 №9, розглядаючи трудові спори, пов'язані зі звільненням за п. 1 ст. 40 КЗпП, суди зобов'язані з'ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють звільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне звільнення.

Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, щоб звільнити працівника на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, роботодавець повинен вручити працівнику письмове повідомлення про скорочення та надати йому можливість переходу на інші посади. Відмова в переході на нову роботу або згода працівника має бути складена в письмовій формі. При скороченні персоналу роботодавець може пропонувати працівнику перехід на оплачувану нижче посаду, а вже працівник приймає рішення погодитися на неї чи ні.

27.03.2018 року ОСОБА_3 було попереджено письмово про майбутнє звільнення на підставі пункту 1 ст. 40 КЗпП України у зв'язку зі скороченням посади, яку він обіймав, при цьому, дане попередження не містило письмової пропозиції щодо можливості заняття ОСОБА_3 будь-яких посад, хоча протоколом № 7 від 14.03.2018 року, введено посаду бухгалтера та фінансового аналітика профкому. (т. 1 а.с. 17).

З матеріалів справи вбачається та вірно встановлено судом першої інстанції, що з дня попередження про вивільнення і до дня розірвання трудового договору, роботодавцем не було запропоновано ОСОБА_3 всіх інших вакантних посад, які існували на день звільнення з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо.

Колегія суддів не приймає доводи викладені в апеляційній скарзі, про те, що ОСОБА_3 було усно запропоновано посаду фінансового аналітика від якої він відмовився, оскільки, матеріали справи не містять письмової відмови ОСОБА_3 від запропонованої посади, а акт про відмову є недостовірним доказом, оскільки свідок ОСОБА_5, повідомила, що 15.05.2018 року при пропонуванні ОСОБА_3 посади фінансового аналітика, акт про відмову не складався.

Посилання в апеляційній скарзі на обізнаність позивача про наявність вакантних посад на підприємстві, не звільняє роботодавця від обов'язку запропонувати всі вакантні посади, які існували на день звільнення. Крім того, вбачається, що ОСОБА_3 18.05.2018 року направив до профспілкового комітету та Голови ППО ПАТ «Джей ТІ Інтернешнл Україна» Професійної спілки працівників агропромислового комплексу України, заяву з вимогою надати йому письмове підтвердження пропозиції переведення на посаду фінансового аналітика і його відмову від роботи на цій посаді, проте відповіді на неї не отримав.

Доводи помилковості висновків суду першої інстанції, про те, що на підприємстві фактично не відбулося скорочення штату, не спростовують вірних висновків суду першої інстанції, що звільнення ОСОБА_3 відбулося з порушенням вимог п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України.

Так, на підставі змін, які передбачаються в штатному розписі, визначаються конкретні працівники, які підлягають звільненню. При визначені працівників, які підлягають звільненню, необхідно враховувати переважне право на залишення на роботі, яке надається працівникам із більш високою кваліфікацією й продуктивністю праці. Дослідження кваліфікації працівників може бути оформлене довідкою в довільній формі. Перевага залишенню на роботі надається працівникам із тривалим безперервним стажем роботи на цьому підприємстві, в установі, організації.

Одночасно з попередженням про звільнення працівнику пропонується робота за відповідною професією, і тільки за відсутності такої роботи - інша робота, яка є на підприємстві. Тобто працівнику необхідно пропонувати не тільки роботу за його спеціальністю, але й іншу вакантну посаду, нижчу за рангом, або нижче оплачувану роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду роботи й стану здоров'я. При цьому підприємство не зобов'язане пропонувати роботу більш високого рівня за спеціальністю або за посадою, можливість надання такої роботи визначається загальними правилами про комплектування кадрів, які діють на підприємстві. Працівнику пропонуються вакансії, які були на день попередження про звільнення, а також вакансії, які відкриваються протягом двохмісячного строку аж до фактичного звільнення.

Порушення зазначеного порядку пропонування працівнику іншої роботи є достатньою підставою для поновлення працівника на роботі в судовому порядку.

Доводи апелянта, про те, що оскільки посада фінансового аналітика відсутня в тарифно - кваліфікаційному довіднику, тому не могла бути запропонована позивачу, колегією суддів до уваги не беруться, так як відповідно до Класифікатора професій ДК 003:2010 дійсно відсутня така назва професії як фінансовий контролер, однак в даному класифікаторі також відсутня така професія як фінансовий аналітик.

Таким чином, посилання в апеляційній скарзі на те, що всі вакантні посади були запропоновані ОСОБА_3, від яких останній відмовився, не знайшли свого підтвердження при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

З матеріалів справи вбачається та вірно встановлено судом першої інстанції, що засідання профспілкового комітету з приводу отримання згоди на скорочення штату, оформлене протоколом № 7 від 14.03.2018 року, відбулося з порушенням Статуту Професійної спілки працівників агропромислового комплексу України та чинного законодавства, оскільки засідання не відбулося з загальним голосуванням, а проводилось в коморі на місці роботи ОСОБА_6, групами по п'ять-шість чоловік в різні дати, що не відповідає обставинам викладеним в даному протоколі, що також підтверджується табелями обліку робочого часу членів профспілки та звітом проходу співробітниками прохідної підприємства.

З протоколу № 17 від 18.05.2018 року засідання профспілкового комітету ППО ПАТ «Джей ТІ Інтернешнл Україна», маються зауваження ОСОБА_7, щодо неналежного проведення засідання профкому з питання скорочення штату робітників від 14.03.2018 року, однак, даним зауваженням не надана належна правова оцінка.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що при звільненні позивача відбулося порушення вимог чинного законодавства, щодо звільнення працівника.

Посилання апелянта, на ту обставину, що позивачем при зверненні до суду не було сплачено судовий збір за всі інші вимоги, крім поновлення на роботі, що свідчить про невідповідність судового рішення вимогам закону, є помилковим, оскільки, сума судового збору, що підлягала сплаті при зверненні з даним позовом, була стягнута рішенням суду з відповідача, що не суперечить вимогам Закону України «Про судовий збір».

Не погоджуючись з висновками місцевого суду, щодо розподілу витрат на правничу допомогу, апелянт посилається на вимоги ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20 грудня 2011 року, та зазначає, що позивачем не надано належних доказів на їх обґрунтування. Колегія суддів, звертає увагу, що вказаний Закон, на момент подачі позову втратив чинність.

З матеріалів справи вбачається, що понесені ОСОБА_3 витрати на правничу допомогу підтверджені належними та допустимими доказими та визначені судом з урахуванням вимог ст. 141ЦПК України та з урахуванням акту приймання передачі наданих правничих послуг № 69 від 12.11.2018 року, які апелянтом не спростовано.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів за результатами апеляційного розгляду справи вважає, що висновки суду першої інстанції зроблені на підставі повного, всебічного та обєктивного дослідження наданих сторонами доказів, доводів та заперечень сторін, яким судом надана відповідна правова оцінка.

Висновки місцевого суду відповідають обставинам справи, узгоджуються з нормами матеріального та процесуального права, які судом застосовані правильно, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Оскільки, в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, понесені апелянтом судові витрати відшкодуванню не підлягають

Керуючись п.1 ч.1 ст. 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Голови Первинної профспілкової організація ПАТ "Джей Ті Інтернешнл Україна" Голод Галини Іванівни - залишити без задоволення.

Рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 13 листопада 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 25.02.2019р.

Головуючий суддя: О.О.Панченко

Судді: В.П. Пікуль А.І.Дорош