ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«24» вересня 2019 року

м. Харків

справа № 645/634/19-ц

провадження № 22ц/818/3852/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В. (суддя-доповідач),

суддів - Бровченка І.О., Колтунової А.І.

за участю секретаря - Колосовської А.Р.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця», представник відповідача - Григор`єв І . В.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 28 травня 2019 року в складі судді Шарко О.П.

в с т а н о в и в:

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про скасування дисциплінарного стягнення та відшкодування моральної шкоди, який у подальшому уточнив.

Позовна заява мотивована тим, що відповідно до наказу Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» від 26 листопада 2018 року № 127 його, головного фахівця Харківського регіонального відділу контролю за умовами праці та промисловою безпекою Департаменту охорони праці та промислової безпеки Публічного акціонерного товариства «Укрзалізниця», притягнуто до дисциплінарної відповідальності, а саме оголошено догану за неналежне виконання посадових обов`язків та порушення трудової дисципліни, що передбачені вимогами пункту 5.3 Правил внутрішнього трудового розпорядку, затверджених наказом від 18 березня 2011 року №1-ТК, в частині дотримання встановленого графіку для працівників з п`ятиденним робочим тижнем та пункту 2.15 посадової інструкції в частині виконання окремих доручень керівництва Департаменту.

Вказав, що зазначений наказ є незаконним та винесений з особистих мотивів директора Департаменту охорони праці та промислової безпеки ОСОБА_3 та адміністрації роботодавця, оскільки він не вчиняв жодних дисциплінарних проступків, не порушував трудової дисципліни та належним чином і в повному обсязі виконував всі свої посадові обов`язки, визначені посадовою інструкцією.

Зазначив, що 01 листопада 2018 року о 10-00 годині відбулася нарада в Харківському регіональному відділі контролю за умовами праці та промисловою безпекою Департаменту охорони праці та промислової безпеки Публічного акціонерного товариства «Укрзалізниця» під головуванням директора Департаменту охорони праці та промислової безпеки ОСОБА_3 , який зажадав від нього особистих письмових пояснень на ім`я виконуючого обов`язки голови правління Публічного акціонерного товариства «Укрзалізниця» ОСОБА_4 щодо, зокрема, відсутності на робочому місці протягом робочого часу 26 жовтня 2018 року і 29 жовтня 2018 року.

На нараді він повідомив, що 26 жовтня 2018 року і 29 жовтня 2018 року протягом робочого часу знаходився на своєму робочому місці, однак, директор Департаменту охорони праці та промислової безпеки ОСОБА_3 . послався на акти, які, з його слів, свідчать про його відсутність на робочому місці протягом встановленого часу.

Вказав, що про складання зазначених актів та створення комісії, уповноваженої вести облік його робочого часу, він не знав, копії актів видані йому на вимогу 01 листопада 2018 року о 13-00 годині.

Зазначив, що 01 листопада 2018 року о 16-30 годині відбулася наступна нарада в Харківському регіональному відділі контролю за умовами праці та промисловою безпекою Департаменту охорони праці та промислової безпеки Публічного акціонерного товариства «Укрзалізниця» під головуванням директора Департаменту охорони праці та промислової безпеки ОСОБА_3 , де він надав йому особисті письмові пояснення.

Вказав, що 02 листопада 2018 року направив зазначені пояснення з супровідним листом на ім`я виконуючого обов`язки голови правління Публічного акціонерного товариства «Укрзалізниця» ОСОБА_4 та директора Департаменту охорони праці та промислової безпеки ОСОБА_3 , що підтверджує, що він не допускав неналежного виконання посадових обов`язків, а саме: пункту 2.15 посадової інструкції в частині виконання окремих доручень керівництва Департаменту охорони праці та промислової безпеки.

Зазначив, що на підставі наданого табелю обліку використання робочого часу йому розраховано заробітну плату за жовтень 2018 року за 176,5 відпрацьованих годин, що відповідає графіку роботи працівників апарату управління Публічного акціонерного товариства "Укрзалізниця" на 2018 рік, та підтверджує, що він не порушував трудової дисципліни в жовтні 2018 року в частині дотримання встановленого графіку для працівників з п`ятиденним робочим тижнем.

Вказав, що не звертався до комісії з трудових спорів із заявою про визнання незаконним наказу про накладення дисциплінарного стягнення та його скасування, оскільки така комісія на підприємстві не створена.

Зазначив, що незаконно притягнутий до дисциплінарної відповідальності, і порушення його прав та гарантій як працівника призвели до значних моральних страждань, втрати впевненості у завтрашньому дні та побоювань незаконного звільнення з боку адміністрації підприємства, що потягло за собою необхідність прикладання додаткових зусиль з організації свого життя, тому відповідач повинен також відшкодувати йому моральну шкоду.

У заяві про збільшення позовних вимог ОСОБА_1 вказав про порушення підприємством його права на відпустку, вчинення низки дій, спрямованих на притягнення його до дисциплінарної відповідальності, зокрема: не доведення до його відома завчасно графіку перевірок, у яких він мав брати участь, направлення у відрядження без забезпечення грошовими коштами, надання розпоряджень, які він позбавлений можливості виконати у зв`язку з відсутністю технічного забезпечення, покладення на нього відповідальності за невиконання документів, виконавцем яких він не визначений, не надання йому копій протоколів нарад на його вимогу, погрози йому у звільненні з роботи, що спричиняє йому моральні страждання.

Просив скасувати наказ Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» від 26 листопада 2018 року №127 про оголошення йому догани; стягнути з Публічного акціонерного товариства «Укрзалізниця» моральну шкоду в розмірі 118 890,00 грн.; вирішити питання щодо судових витрат.

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 28 травня 2019 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду - скасувати в частині відмови у задоволенні вимоги про скасування наказу Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» від 26 листопада 2018 року №127 про оголошення йому догани і ухвалити нове судове рішення по суті зазначеної вимоги; зобов`язати відповідача відшкодувати йому судові витрати по справі та втрачений заробіток, який він поніс та очікує понести до закінчення розгляду справи, що пов`язано з його явкою до суду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, порушено та неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Вважав, що суд не надав належної оцінки доказам у справі, що йому нараховано та виплачено заробітну плату за жовтень 2018 року як за повний відпрацьований місяць, що є належним та достовірним доказом відсутності прогулу; що у табелі обліку робочого часу за жовтень 2018 року зазначено, що він відпрацював повний місяць згідно графіку; що допитані судом свідки пояснили, що неодноразово складали акти з приводу його відсутності на робочому місці, однак у матеріалах справи міститься лише один акт, підписаний ними; що акт про його відсутність на робочому місці 29 жовтня 2018 року з 11-45 години до 13-45 години не є належним доказом, оскільки свідок ОСОБА_5 повідомила, що увесь цей час безперервно не перебувала у його робочому кабінеті та вперше зайшла до нього о 13-30 години, а також свідок ОСОБА_5 не змогла назвати джерела своєї обізнаності щодо обставин його відсутності на робочому місці у зазначений час.

19 вересня 2019 року до суду апеляційної інстанції від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому Акціонерне товариство «Українська залізниця» вважав рішення законним. При цьому посилався на те, що невідображення у табелі робочого часу відсутності працівника на робочому місті не є беззаперечним фактом відсутності порушення трудової дисципліни. 10 грудня 2018 року відбулась нарада, на якій обговорювалось питання ненадання начальником Харківського регіонального відділу контролю за умовами праці та промисловою безпекою товариства ОСОБА_6 виправленого табелю обліку та використання робочого часу позивача за жовтень 2018 року.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення з`явившихся учасників справи, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно залишити без задоволення, рішення суду в оскаржуваній частині - залишити без змін.

Рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині, з висновком якого погоджується судова колегія, мотивовано тим, що підстави для скасування оскаржуваного наказу про оголошення догани ОСОБА_1 відсутні, оскільки ним дійсно допущено порушення трудової дисципліни, та роботодавцем дотримано порядок застосування дисциплінарного стягнення.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 26 листопада 2018 року наказом №127 головного фахівця Харківського регіонального відділу контролю за умовами праці та промисловою безпекою Департаменту охорони праці та промислової безпеки Публічного акціонерного товариства «Укрзалізниця» ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності та оголошено догану за неналежне виконання посадових обов`язків та порушення трудової дисципліни, що передбачені пунктом 5.3 Правил внутрішнього трудового розпорядку, затверджених наказом від 18 березня 2011 року №1-ТК, в частині дотримання встановленого графіку для працівників з п`ятиденним робочим тижнем та пункту 2.15 посадової інструкції в частині виконання окремих доручень керівництва Департаменту (а. с. 6-7, том 1).

Порушення ОСОБА_1 трудової дисципліни полягало у тому, що 26 жовтня 2018 року та 29 жовтня 2018 року він був відсутній на робочому місці, про що складено відповідні акти.

Так, 26 жовтня 2018 року заступником начальника Харківського регіонального відділу по контролю за умовами праці та промисловою безпекою ОСОБА_7 , провідними інженерами ОСОБА_8 і ОСОБА_9 складено акт про те, що у кабінеті №522 Управління регіональної філії «Південна залізниця», де знаходиться робоче місце ОСОБА_1 , його не було на робочому місці з 11 години 45 хвилин до 13 години 30 хвилин (всього 1 година 45 хвилин, з яких 45 хвилин обідня перерва). Пояснити причину відсутності ОСОБА_1 відмовився, надати особисте пояснення відмовився (а. с. 18, том 1).

29 жовтня 2018 року заступником начальника Харківського регіонального відділу по контролю за умовами праці та промисловою безпекою ОСОБА_7 , інженерами 1 категорії ОСОБА_10 та ОСОБА_5 складено акт про те, що у кабінеті №522 Управління регіональної філії «Південна залізниця», де знаходиться робоче місце ОСОБА_1 , його не було на робочому місці з 11 години 45 хвилин до 13 години 45 хвилин (всього 2 години, з яких 45 хвилин обідня перерва). Пояснити причину відсутності ОСОБА_1 відмовився, надати особисте пояснення відмовився (а. с. 19, том 1).

Копії зазначених актів отримано ОСОБА_1 01 листопада 2018 року (а. с. 129, 130, том 1).

Відповідно до пункту 5.3 Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників апарату Державної адміністрації залізничного транспорту України, затверджених конференцією трудового колективу апарату Державної адміністрації залізничного транспорту України 18 березня 2011 року, при п`ятиденному робочому тижні початок і закінчення роботи, перерва для відпочинку і харчування працівників апарату Укрзалізниці встановлюються в такі часи: початок роботи у понеділок - п`ятницю о 08 годині 00 хвилин. Перерва на обід з 12 години 00 хвилин до 12 години 45 хвилин. Закінчення робочого дня у понеділок-четвер о 17 годині 00 хвилин, у п`ятницю о 15 годині 45 хвилин (а. с. 153, том 1).

Ознайомлення з правилами внутрішнього трудового розпорядку є одним із пунктів Програми вступного інструктажу для працівників Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», яка затверджена 04 січня 2016 року начальником Управління охорони праці та промислової безпеки Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» ОСОБА_3 (а. с. 132-134, том 1).

З правилами внутрішнього трудового розпорядку ОСОБА_1 ознайомлений під особистий підпис, що підтверджується журналом реєстрації вступного інструктажу з питань охорони праці, та ним не заперечується (а. с. 144-146, том 1).

Пунктом 2.15 посадової інструкції ОСОБА_1 передбачено, що до його обов`язків належить забезпечення виконання завдань, покладених на відділ, виконання окремих доручень керівництва Департаменту ЦБТ, регіональної філії «Південна залізниця» (за погодженням). З посадовою інструкцією ОСОБА_1 . ознайомлений під підпис 05 січня 2017 року (а. с. 8-12, том 1).

На нараді 01 листопада 2018 року у присутності директора Департаменту охорони праці та промислової безпеки ОСОБА_1 відмовився надати письмові пояснення щодо вищезазначених порушень на запит керівництва, посилаючись на те, що особисто направив виконуючому обов`язки голови правління Публічного акціонерного товариства «Укрзалізниця» службовий лист, що підтверджується протоколом наради від 01 листопада 2018 року №1 (а. с. 137-140, том 1).

Стосовно відмови ОСОБА_1 надати письмові пояснення щодо причин відсутності на роботі складено відповідний акт (а. с. 131, том 1).

Водночас, з матеріалів справи вбачається, що 01 листопада 2018 року ОСОБА_1 складено службовий лист на ім`я виконуючого обов`язки голови правління Публічного акціонерного товариства «Укрзалізниця» ОСОБА_4 , у якому він вказав, що 26 жовтня 2018 року приблизно о 13-10 годині він відлучився з робочого місця в кабінеті №522 Управління Південної залізниці у особистих справах; десь о 13-20 годині повернувся на робоче місце. Дійсно, в кабінеті №522 знаходились заступник начальника відділу ОСОБА_7 , провідний інженер ОСОБА_8 і провідний інженер ОСОБА_9 , однак ніяких вимог до нього щодо пояснення причини відсутності та надання пояснень не було, про складення акту його не повідомлено. Вказав, що 29 жовтня 2018 року взагалі не бачив у своєму робочому кабінеті інженера 1 категорії ОСОБА_10 та інженера 1 категорії ОСОБА_5 , про складення ними акту про його відсутність дізнався лише 01 листопада 2018 року зі слів директора на нараді (а. с. 16-17, том 1).

09 листопада 2018 року директором Департаменту охорони праці та промислової безпеки Публічного акціонерного товариства «Укрзалізниця» ОСОБА_3 складено подання щодо притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності на ім`я виконуючого обов`язки Публічного акціонерного товариства «Укрзалізниця» ОСОБА_4 . (а. с. 247-248, том 1).

З наказом про оголошення догани ОСОБА_1 ознайомлений 26 листопада 2018 року, про що свідчить його особистий підпис (а. с. 159-160, том 1).

Допитані у судовому засіданні суду першої інстанції свідки підтвердили відсутність позивача на робочому місці в зазначений період.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги та пояснив, що 26 жовтня 2018 року та 29 жовтня 2018 року він був на робочому місці, однак, надані відповідачем докази не спростував. Зазначив, що він відмовився їхати у відрядження, оскільки підприємство не надало кошти.

Представник відповідача пояснив, що відсутність ОСОБА_1 на робочому місці підтверджено актами та поясненнями свідків. Факт виплати ОСОБА_1 за жовтень 2018 року заробітної плати в повному обсязі пояснив тим, що документи на заробітну плату оформлюються до 25 числа кожного місяця, а прогули ОСОБА_1 вчинив 26 жовтня та 29 жовтня. З цього приводу відбулась нарада, на якій обговорювалось питання ненадання начальником відділу, де працював ОСОБА_1 виправленого табелю обліку та використання робочого часу позивачем за жовтень 2018 року, про що складено протокол від 10 грудня 2018 року № 9, пояснення та заява ОСОБА_6

Відповідно до статті 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової дисципліни.

Трудова дисципліна - це система правових норм, що регулюють внутрішній трудовий розпорядок, встановлюють трудові обов`язки працівників та роботодавця, визначають заохочення за успіхи в роботі й відповідальність за невиконання цих обов`язків.

Згідно частини першої статті 147 КЗпП за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана; звільнення.

Порушенням трудової дисципліни є невиконання чи неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обов`язків.

Ознакою порушення трудової дисципліни є наявність проступку в діях або бездіяльності працівника.

Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків.

Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку.

Разом з тим, саме на роботодавця покладається обов`язок доказування фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена провина, як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. При відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності.

Частиною 1 статті 148 КЗпП України визначено, що дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення.

У пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» (зі змінами та доповненнями) судам роз`яснено, що при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилось порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок, ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.

Відповідно до частини 3 статті 149 КЗпП при обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Тлумачення частини 3 статті 149 КЗпП свідчить, що її положення мають поширюватися при застосуванні будь-якого виду дисциплінарного стягнення, тобто як до звільнення, так і до догани.

Аналогічний висновок зроблено в постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 лютого 2018 року у справі № 401/512/16-ц, від 22 серпня 2018 року, справа № 754/4355/17-ц, провадження № 61-8605св18.

Факт відсутності працівника на робочому місці має бути належним чином зафіксований власником або уповноваженим ним органом задля того, щоб унеможливити порушення трудових прав працівника та його безпідставне притягнення до дисциплінарної відповідальності. Обов`язок доведення вини працівника у порушенні трудової дисципліни на підприємстві покладено на роботодавця.

Правова оцінка дисциплінарного проступку проводиться на підставі з`ясування усіх обставин його вчинення, у тому числі, з урахуванням письмового пояснення працівника.

У статті 149 КЗпП України визначено, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.

Пояснення порушника трудової дисципліни є однією з важливих форм гарантій, наданих порушнику для захисту своїх законних прав та інтересів, направлених проти безпідставного застосування стягнення.

Водночас, невиконання власником або уповноваженим ним органом обов`язку зажадати письмове пояснення від працівника та неодержання такого пояснення не є підставою для скасування дисциплінарного стягнення, якщо факт порушення трудової дисципліни підтверджений представленими суду доказами.

Зазначений висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 січня 2019 року, справа № 302/836/17, провадження № 61-38276св18.

Матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_1 26 та 29 жовтня 2018 року допустив порушення трудової дисципліни, а саме був відсутній на роботі протягом 1 години та 1 години 15 хвилин відповідно без урахування часу перерви, що підтверджується актами, складеними працівниками підприємства.

За вказані порушення його притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани.

З наданих ОСОБА_1 пояснень від 01 листопада 2018 року не вбачається, що він був відсутній на робочому місці з поважних причин або повідомив керівництво про свою відсутність.

Встановлені судом обставини справи свідчать про те, що при притягненні ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності відповідач діяв відповідно до вимог трудового законодавства та обрав належний вид дисциплінарного стягнення для нього.

Отже, суд першої інстанції, встановивши, що позивачем порушено трудову дисципліну, а відповідачем дотримано процедуру та строк накладення дисциплінарного стягнення, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для визнання наказу від 26 листопада 2018 року про оголошення ОСОБА_1 догани незаконним та його скасування.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 не спростував докази, надані відповідачем на спростування вимог його позову.

Доводи ОСОБА_1 щодо того, що йому нарахована та виплачена заробітна плата за жовтень 2018 року як за повний відпрацьований місяць, що є належним та достовірним доказом відсутності прогулу; що у табелі обліку робочого часу за жовтень 2018 року зазначено, що він відпрацював повний місяць згідно графіку, не можуть бути взяті до уваги, виходячи з наступного.

З розрахунку заробітної плати ОСОБА_1 за жовтень 2018 року дійсно вбачається, що заробітну плату нараховано за 22 дні та 176,5 годин, що згідно графіку роботи працівників апарату управління Публічного акціонерного товариства «Укрзалізниця» на 2018 рік складає повний робочий місяць (а. с. 23, 25).

Однак, як вбачається з пояснень начальника Харківського відділу контролю за умовами праці та промисловою безпекою ОСОБА_6 на ім`я директора Департаменту охорони праці та промислової безпеки Публічного акціонерного товариства «Укрзалізниця» ОСОБА_3 від 10 грудня 2018 року, яким складено табель обліку робочого часу, порушення трудової дисципліни, вчинені ОСОБА_1 26 та 29 жовтня 2018 року ним не враховано, оскільки табель необхідно було подати раніше, до 25 числа, а виправлений табель за жовтень 2018 року на ОСОБА_1 ним не складено та не направлено до Департаменту, внаслідок чого ОСОБА_1 безпідставно проведено оплату за 2 години 15 хвилин робочого часу, чим завдано підприємству збитків на суму 265,47 грн. Зазначену суму ОСОБА_6 просив утримати з його заробітної плати для компенсації збитків, завданих з його вини (а. с. 155, 156, том 1).

Зазначені пояснення щодо допущення помилки при складанні табелю обліку робочого часу за жовтень 2018 року щодо ОСОБА_1 також надані ОСОБА_6 на нараді 10 грудня 2018 року, що підтверджується протоколом №9 (а. с. 141-143, том 1).

Таким чином, як вбачається з матеріалів справи, у табелі обліку робочого часу помилково не вказано про відсутність ОСОБА_1 відповідний час на робочому місці 26 та 29 жовтня 2018 року, тому такий табель та оплата відпрацьованого часу як за повний місяць не свідчать про те, що ОСОБА_1 не допускав порушення трудової дисципліни, за які його притягнуто до відповідальності у вигляді догани.

Твердження ОСОБА_1 щодо того, що акт про його відсутність на робочому місці 29 жовтня 2018 року з 11-45 години до 13-45 години не є належним доказом, оскільки свідок ОСОБА_5 повідомила, що увесь цей час безперервно не перебувала у його робочому кабінеті та вперше зайшла до нього о 13-30 години, а також свідок ОСОБА_5 не змогла назвати джерела своєї обізнаності щодо обставин його відсутності на робочому місці у зазначений час, є безпідставними, оскільки акт про його відсутність на роботі складено трьома особами, при цьому від них не вимагалось безперервне спостереження за його робочим місцем, та підстав вважати такий письмовий доказ неналежним чи недопустимим не вбачається.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а стосуються переоцінки доказів.

Отже, вирішуючи спір, який виник між сторонами справи щодо притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив обставини справи та наявні у справі докази, надав їм належну оцінку, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

В іншій частині рішення суду не оскаржувалось та не переглядалось.

Відповідно до статті 141 ЦПК України, а також згідно із пунктом 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року із змінами зазначено, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 141 ЦПК України та керуватися тим, що судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, підстав для перерозподілу судового збору не вбачається.

Клопотання позивача, викладене в апеляційній скарзі, щодо відшкодування йому втраченого заробітку, який він поніс та очікує понести до закінчення розгляду справи, що пов`язано з його явкою до суду, також задоволенню не підлягає, оскільки у задоволенні апеляційної скарги відмовлено.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст.374, ст.375, ст. ст. 381 - 384, 389 ЦПК України

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 28 травня 2019 року в оскаржуваній частині - залишити без змін.

В іншій частині рішення суду не оскаржувалось та не переглядалось.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий І.В.Бурлака

Судді І.О. Бровченко

А.І. Колтунова

Повний текст постанови складено 30 вересня 2019 року.