"25" вересня 2019 р.
Справа 642/3170/19
Провадження № 2/642/1175/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
20 вересня 2019 року Ленінський районний суд м. Харкова
у складі головуючого судді Вікторова В.В.
за участю секретаря Самотой М.Є.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
У травні 2019 року позивач звернулася до Ленінського районного суду м. Харкова з позовною заявою, у якій просить визнати ОСОБА_2 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 , обгрунтовуючи позов тим, що вона є власником 54/100 часток квартири АДРЕСА_2 . Позивач зазначила також, що вона не зареєстрована в належній їй квартирі, оскільки мешкає в іншій країні. На даний час в картирі зареєстровані її син ОСОБА_3 та його дружина ОСОБА_4 Фактично вона надала відповідачу право житлового сервітуту. Але ні син, ні невістка ніколи не вселялися та не проживали у спірній квартирі, оскільки фактично мешкають в іншому житловому приміщенні - в кв. АДРЕСА_3 . Більшу частку комунальних платежів сплачує вона за свої кошти. На даний час існує велика заборгованість по комунальних платежах. Її син з відповідачкою шлюб за рішенням суду розірвав. В даний час вона бажає проживати в належній їй на праві власності квартирі, але реєстрація відповідача перешкоджає її проживанню в квартирі та змушує її сплачувати гроші за комунальні послуги у відповідності до кількості зареєстрованих осіб, не дозволяє розпоряджатися на власний розсуд своїм майном, що значно обмежує законні права, тому позивач вимушена була звернутися до суду.
Ухвалою суду від 13.05.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження з повідомленням сторін.
В судове засідання 20 вересня 2019 року позивач та її представники не з`явилися. Надали до суду заяви з проханням слухати справу у їх відсутність, та зазначили, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити (а.с. 32, 51).
Відповідач до судового засідання не з`явилася. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлена була належним чином, шляхом направлення судових повісток на адресу реєстрації та фактичну адресу проживання, зазначену позивачем у позові (а.с. 25, 37-40, 43-46, 58, 59), а також шляхом направлення смс повідомлення (а.с. 57). Причини неявки суду не відомі. Відзив на позов не надала.
Суд вважає, що відповідач не з`явився до суду без поважних причин, не подав відзив, тому, при відсутності заперечень зі сторони позивача, вирішує справу на підставі наявних в ній доказів та матеріалів і ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
У зв`язку з викладеним, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося.
Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, встановив, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до змісту статей 11, 15 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільний прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення і реальної небезпеки такого порушення.
Способи захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють яз закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.
Відповідно до ст. ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи або витребуваних судом доказів.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником 54/100 часток квартири АДРЕСА_2 на підставі договору дарування частини квартири від 30.06.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Босенко М.О., реєстраційний № 759, що підтверджується відомостями з Реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с. 5, 8, 15).
Згідно довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 13.05.2019 встановлено, що у квартирі АДРЕСА_2 зареєстровані: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 19).
01 квітня 2019 року згідно рішення Ленінського районного суду м. Харкова шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірвано (а.с. 12).
У квартирі АДРЕСА_2 відповідач ОСОБА_2 не проживає, що підтверджується викладеним в акті сусідів квартир АДРЕСА_4 та АДРЕСА_5 1 (а.с. 16).
Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно ст. ст. 386, 391 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник може вимагати усунення будь яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням своїм майном. Захист права власності здійснюється судом.
Згідно ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
У відповідності до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користуватися жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки проводиться в судовому порядку.
Глава 28 ЦК України визначає житло об`єктом права приватної власності.
Права власника житлового буднику визначені ст. 383 ЦК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів його сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у права власника можливо лише з підстав, передбачених законом.
Згідност. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до Закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Таким чином, реєстрація місця проживання відповідача у спірній квартирі обмежує права позивача у здійсненні права володіння, користування та розпорядження майном, тому задоволення позову власника про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, і є належним способом усунення перешкод у користуванні власністю, а вказане рішення суду - підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 768,40 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76-83, 141, 247, 265, 280 ЦПК України, ст. ст. 11, 15, 319, 383, 386, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 71, 72 ЖК України, суд -
У Х В А Л И В:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП не відомий, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .
Стягнути із ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП не відомий, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) суму сплаченого судового збору в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.
Заочне рішення може бути переглянуто за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана до Ленінського районного суду м. Харкова протягом 30 днів з дня оголошення рішення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Харкова, шляхом подачі апеляційної скарги у 30-денний строк з дня оголошення рішення.

Повний текст рішення складено 25 вересня 2019 року.

Суддя В.В. Вікторов