Справа № 128/2420/17
Провадження № 22-ц/801/530/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ганкіна І. А.
Доповідач:Якименко М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2019 рокуСправа № 128/2420/17м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача: Якименко М.М.,

суддів: Ковальчука О.В., Сала Т.Б.,

за участю секретаря судового засідання Кирилюк Л.М.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 21 січня 2019 року про зупинення провадження, постановлену суддею Вінницького районного суду Вінницької області Ганкіною І.А.,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького районного суду Вінницької області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання шлюбу недійсним.

В судовому засіданні судом, за клопотанням відповідача, було зупинене провадження у даній справі до набрання законної сили судовим рішенням по цивільній справі № 128/2265/18 за позовам ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання шлюбу неукладеним, яка перебуває на розгляді в Козятинському міськрайонному суді Вінницької області.

Не погодившись з такою ухвалою позивач ОСОБА_3 оскаржила її в апеляційному порядку. Вважає, що ухвала постановлена судом з порушення норм процесуального права, просить скасувати вказану ухвалу і направити справу для продовження її розгляду.

В якості основного доводу скаржник посилався на ту обставину, що суд порушив п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України, зокрема постановляючи оскаржувану ухвалу, суд не навів мотивів об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи та не обґрунтував неможливість розгляду цивільної справи по суті спору.

Відповідач правом на подання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без призначення судового засідання та без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали та обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд приходить до висновку що апеляційна скарга підлягає задоволенню за таких підстав.

За змістом ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам ухвала суду не відповідає.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об'єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом учинення процесуальних дій під час судового розгляду з визначених у законі об'єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і передбачити усунення яких неможливо.

Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Вказане узгоджується з правовим висновком висловленим Верховним Судом України у постанові по справі №6-1957цс16 від 01.02.2017 року.

Відповідно до п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої ЗУ «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» від 17.07.1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Згідно ст.210 ЦПК України суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого провадження - не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку. Суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті. Провадження у справі на стадії її розгляду по суті зупиняється тільки з підстав, встановлених п.1-3 ч.1 ст.251 та п.1-3 ч.1 ст.252 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.217 ЦПК України з оголошенням головуючим судового засідання відкритим розпочинається розгляд справи по суті.

З матеріалів справи вбачається, що провадження у даній справі було відкрито понад один рік з 21 вересня 2017 року (а.с. 12).

Тому, зупиняючи провадження у справі своєю ухвалою від 21 січня 2019 року судом першої інстанції не були враховані межі розумного строку розгляду справи.

Окрім того, визначаючи наявність підстав, передбачених п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України, за яких провадження у справі підлягає обов'язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Підставою для зупинення провадження у справі став факт розгляду Козятинським міськрайонним судом цивільної справи № 128/2265/18 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання шлюбу неукладеним, провадження у якій відкрито ухвалою Козятинського міського суду Вінницької області від 28 вересня 2018 року (а.с. 172).

Проте, суд, на порушення вимог п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, не проаналізував предмети спорів у справах і не вказав обставин, які б давали підстави дійти до висновку про те, що наявність спору у справі про розірвання шлюбу, за зустрічним позовом про визнання шлюбу недійсним, виключає можливість на підставі наявних доказів встановити при розгляді даної справи обставини, якими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 обґрунтовували свої вимоги.

Разом з тим, посилаючись на вказану статтю, відповідач в своєму клопотанні не вказав, а суд першої інстанції в рішенні не зазначив які саме об'єктивні обставини унеможливлюють розгляд цієї справи до вирішення справи № 128/2265/18.

Судом першої інстанції також не було враховано, що не можна посилатися на об'єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Отже обов'язкових підстав, як то визначено ст.251 ЦПК України, для зупинення провадження у справі у суду першої інстанції не було.

Враховуючи викладене, колегія суддів прийшла до висновку, що суд першої інстанції безпідставно зупинив провадження у справі, оскільки відсутня об'єктивна неможливість розгляду справи до набрання законної сили рішення в іншій справі.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Таким чином, з огляду на викладене вище, суд приходить до висновку про скасування оскаржуваної ухвали, оскільки остання постановлена з порушенням вимог процесуального законодавства, та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.251, 367, 374, 379, 381-384 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 21 січня 2019 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий М.М. Якименко

Судді: О.В. Ковальчук

Т.Б. Сало

Повний текст постанови виготовлено 22 лютого 2019 року