Справа № 507/1850/18
Провадження № 2/507/135/2019
"22" лютого 2019 р. смт. Любашівка
Любашівський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді Вужиловського О.В.
за участю секретаря судового засідання Вододюка В.В.
представника позивача ОСОБА_2
третьої особи на стороні позивача: ОСОБА_3
розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1, третя особа на стороні позивача ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третьої особи на стороні відповідача Любашівської селищної ради Любашівського району Одеської області про зобов'язання вчинити певні дії та стягнення судових витрат,
21.12.2018 року позивач звернувся з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третьої особи на стороні відповідача Любашівської селищної ради Любашівського району Одеської області про зобов'язання вчинити певні дії та стягнення судових витрат. В обгрунтування своїх вимог позивач вказує, що він є власником житлового будинку по АДРЕСА_1. В зазначеному будинку проживає також його дружина ОСОБА_3. На початку літа 2018 року при вживанні води з колодязю, що розташований на території його домоволодіння, він помітив, що вода набула неприємного присмаку та смаку. Обстеживши територію, він виявив, що його сусіди - відповідачі по справі ОСОБА_5 та ОСОБА_4 викопали вигрібну яму на території свого домоволодіння, але біля його колодязю. Крім того, на відстані одного метру від межі. На території домоволодіння відповідачів росте дерево черешні, яке затіняє його город, а також своїм корінням перейшла на територію його домоволодіння. Добровільно відповідачі не бажають усунути вказані порушення, а саме прибрати вигрібну яму та дерево черешні. Він звертався до Любашівської селищної Ради Любашівського району Одеської області із заявою про вищевказані порушення, яка розглянута селищною радою та на адресу відповідачів було направлено припис, яким зобов'язано відповідачів засипати вигрібну яму та прибрати дерево черешні від межі. Однак, відповідачі вказаний припис не виконали, тому він звернувся до суду з наведеним позовом. Вважає, що знаходження вигрібної ями в безпосередній близькості біля колодязя з питною водою може погіршити її стан та призвести до погіршення його здоров'я та здоров'я членів його сім'ї. Він являється інвалідом 2-ї групи, вимушений постійно привозити собі воду для споживання, а дерево черешні перешкоджає йому вирощувати культурі на земельній ділянці, так як затіняє її і корінням виснажує землю. Тому, просив зобов'язати відповідачі провести дезинфекцію вигрібної ями, викопаної ними за адресою АДРЕСА_2, засипати вигрібну яму, спиляти або перенести дерево черешні від межі на дозволену відстань, а також стягнути з відповідачів судові витрати в сумі 1500 грн.
В судовому засіданні позивач та його представник надали аналогічні пояснення, просили задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, а також доповнили, що вигрібна яма на території відповідачів розташована таким чином, що автомобіль не може під'їхати до неї, щоб повністю викачати. Не заперечували проти ухвалення заочного рішення у справі.
Третя особа на стороні позивача ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що вона являється дружиною позивача і проживає разом з ним по АДРЕСА_1. На території їх домоволодіння є колодязь, водою з якого вони користувались. Влітку 2018 року вони побачили, що вона має неприємний запах. Причиною цього, на її думку, є те, що сусіди, відповідачі по справі, облаштували на своїх земельній ділянці біля їх колодязю вигрібну яму. Крім того, на земельній ділянці відповідачів, на відстані один метр від межі росте дерево черешні, яке затіняє їх город, а коріння проростає на їх город. Через вищевказане вони не мають змоги користуватись колодязем та вирощувати культури на городі. Тому, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Третя особа на стороні відповідача Любашівська селищна рада Любашівського району Одеської області надала суду письмові пояснення, згідно яких просила відмовити в задоволенні вказаного позову, так як позивач не довів шкідливий вплив вигрібної ями та черешні, які розташовані на земельній ділянці відповідачів. Крім того, у позивача відсутні правовстановлюючі документи на земельну ділянку, якою він користується. Просили розглянути справу за відсутності їх представника.
Відповідачі в судове засідання 28.01.2019 року, 11.02.2019 року, 22.02.209 року в судове засідання не з'явились, хоча були належним чином повідомлені про день, час та місце слухання справи відповідно до ст. 130 ЦПК України, про що свідчать поштові розписки про вручення судових повісток відповідачам. 17.01.2019 року, 08.02.2019 року та 21.02.2019 року відповідачі надали суду заяви про відкладення розгляду справи в зв'язку з хворобою ОСОБА_5 Однак, при цьому відповідачі не надали жодного підтверджуючого документа щодо хвороби ОСОБА_5 та неможливості його бути присутнім в судовому засіданні. Відповідач ОСОБА_4 в своїй заяві зазначила, що не може бути присутньою в судовому засіданні через хворобу її чоловіка - ОСОБА_5 Будь-яких підтверджуючих документів про поважність причин неможливості участі в судовому засіданні відповідачами не надано. Відповідно до ст. 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку. У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Провадження у даній справі відкрито 09 січня 2019 року. Строк розгляду справи становить 60 днів. Враховуючи викладене, а також те, що причини неявки відповідачів судом визнано неповажними, позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, судом постановлено розглянути справу за наявними матеріалами та постановити заочне рішення.
Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.
Відповідно до ст. 81 КПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Із свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 від 09.01.2007 року, виданого Любашівською селищною радою Любашівського району Одеської області видно, що ОСОБА_1 являється власником домоволодіння по АДРЕСА_1. Вказане домоволодіння складається з житлового будинку, літньої кухні, криниці, огорожі. З технічного паспорту на вказане домоволодіння видно, що його побудовано в 1995 році, криниця знаходиться неподалік від межі земельної ділянки АДРЕСА_2 (а.с. 7-8).
Згідно рішення Любашівської селищної Ради Любашівського району Одеської області № 115 від 27 квітня 1988 року ОСОБА_1 надано в користування земельну ділянку по АДРЕСА_1, а саме для будівництва та обслуговування житлового будинку.
З акту обстеження домоволодінь, який затверджено селищним головою 14.07.2018 року видно, що комісією Любашівської селищної ради Любашівського району Одеської області було обстежено домоволодіння АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1, що належать ОСОБА_5 та ОСОБА_1 відповідно. В результаті обстеження встановлено, що на земельній ділянці, якою користується ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 на відстані 1.5 м від межі сусідної ділянки розташований колодязь. На земельній ділянці по АДРЕСА_2, якою користується ОСОБА_5, на відстані 7.5 метрів від межі та 9 м від колодязю розташований вигріб. За результатами проведеного обстеження на адресу відповідачів було винесено припис з вимогою привести розташування вигрібної ями відповідно до норм чинного законодавства, а саме відповідно до ДБН 360-92 «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», згідно яких відстань від питного колодязя до вигрібної ями повинна складати 20 метрів, а також спиляти черешню, яка шкодить суміжній ділянці та знаходиться на відстані менше 5 метрів від межі позивача, що також суперечить вищевказаним нормам (а.с. 11-12).
Вказані обставини та місце розташування криниці, вигрібної ями та черешні на земельних ділянках сторін підтверджуються фотознімками, що були надані позивачем та які були дослідженні в судовому засіданні.
З листів Любашівської селищної ради Любашівського району Одеської області № 1015/02-20 від 31.07.2018 року та № 1596/07-20 від 28.11.2018 року, адресованих позивачу, видно, що Любашівською селищною радою направлено припис відповідачам щодо усунення порушень використання земельної ділянки, а саме щодо належного облаштування вигрібної ями (а.с. 9-10).
Відповідно до ст.ст. 103-104 Земельного Кодексу України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив).
Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані співпрацювати при вчиненні дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них та використання цих ділянок із запровадженням і додержанням прогресивних технологій вирощування сільськогосподарських культур та охорони земель (обмін земельних ділянок, раціональна організація територій, дотримання сівозмін, встановлення, зберігання межових знаків тощо).
Власники та землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати припинення діяльності на сусідній земельній ділянці, здійснення якої може призвести до шкідливого впливу на здоров'я людей, тварин, на повітря, земельні ділянки та інше.
Відповідно до п.п. 3.25, 5.2 ДБН 360-92 «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» затвердженого Наказом Держкоммістобудування 17.04.1992 № 44, ДБН Б.2.4-1-94 «Планування і забудова сільських поселень» затвердженого Наказом Мінбудархітектури 05.01.1994 року № 6 відстань від вигрібної ями до джерела водопостачання (колодязя) повинна складати не менше 20 метрів, а відстань від осіб дерева до межі суміжної земельної ділянки повинна становити не менше 5 метрів. За відсутності інженерних мереж міської (селищної) каналізації слід передбачати каналізування садиб з використанням місцевих очисних споруд, проект яких погоджений з органами санепідслужби. Обладнання внутрішньодомової каналізації з відведенням побутових стоків у вигріб
В судовому засіданні встановлено, що дійсно відповідачі облаштували на своїй земельній ділянці вигрібну яму на відстані 9 м від криниці позивача, а також на їх земельній ділянці росте дерево на відстані 1 метру від межі, що є порушення вищевказаних норм і обмежує позивача у використанні земельної діялнки за цільовим призначенням та використанні води. Тому, вимоги позивача в частині зобов'язання відповідачів засипати вигрібну яму та спиляти черешню підлягають задоволенню.
Вимога позивача щодо зобов'язання відповідачів провести дезиінфекцію вигрібної ями не підлягає задоволенню, так як позивачем не доведено необхідності проведення таких дій, не надано доказів шкідливого впливу вигрібної ями на навколишнє середовище.
Судом не можуть бути прийняті до уваги доводи Любашівської селищної ради про необхідність відмови в позові, так як відповідач не довів наявність забруднення і в нього відсутні правовстановлюючі документи на земельну ділянку, так як законодавством передбачена відстань вигрібної ями від криниці і місце розташування ями не пов'язується з фактичним шкідливим впливом на навколишнє середовище. Для усунення порушень вищевказаних норм наявність фактичної шкоди особі чи навколишньому середовищу є необов'язковим. Що стосується правовстановлюючих документів на земельну ділянку, то в судовому засіданні встановлено, що позивач отримав земельну ділянку по АДРЕСА_1 на підставі рішення Любашівської селищної Ради Любашівського району Одеської області № 115 від 27 квітня 1988 року і він користується нею правомірно.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Позивач є інвалідом 2-ї групи і згідно Закону України «про судовий збір» звільнений від сплати судового збору. Позовні вимоги задоволені частково, а саме задоволено дві позовні вимоги немайнового характеру. Тому, з відповідачів належить стягнути на користь держави судовий збір в сумі 1536 грн. 80 коп. (768 грн. 40 коп. х 2). Вимоги позивача про стягнення з відповідачів на його користь 1500 грн. за послуги адвоката не підлягають задоволенню, так як позивачем не надано документального підтвердження вказаних витрат (квитанції).
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 263-268 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1, третя особа на стороні позивача ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третьої особи на стороні відповідача Любашівської селищної ради Любашівського району Одеської області про зобов'язання вчинити певні дії та стягнення судових витрат задовольнити частково.
Зобов'язати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, засипати вигрібну яму, викопану ними за адресою: АДРЕСА_2 на відстані 7.5 м від межі сусідньої земельної ділянки по АДРЕСА_1.
Зобов'язати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, спиляти дерево черешні, що знаходиться на земельній ділянці по АДРЕСА_2 на відстані 1 м від межі сусідньої земельної ділянки по АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 судові витрати в сумі - 1536 грн. 80 коп. в рівних долях, по 768 грн. 40 коп. з кожного.
В задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_1, третя особа на стороні позивача ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третьої особи на стороні відповідача Любашівської селищної ради Любашівського району Одеської області про зобов'язання вчинити певні дії та стягнення судових витрат відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Суддя Любашівського
районного суду
Одеської області: Вужиловський О.В.
Повний текст рішення виготовлено о 15 годині 25 лютого 2019 року.