Справа № 212/3838/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(З А О Ч Н Е)

30 вересня 2019 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Пустовіта О.Г., за участю секретаря судового засідання Мігрін Н.С. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривий Ріг , в порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності осіб, які беруть участь у справі та без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, цивільну справу у порядку спрощеного провадження з викликом сторін в залі суду в місті Кривий Ріг Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та жінки, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 08 травня 2019 року звернулась до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та на своє утримання у розмірі по 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно у першому випадку - до повноліття дитини, у другому - до досягнення дитиною трирічного віку. Позивачка зазначила, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі від якого мають спільну дитину - доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Через погіршення сімейних стосунків сторони мешкають окремо, дитина перебуває на утриманні матері, яка є позивачкою у справі. ОСОБА_1 зазначила, що відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, вона не працює, оскільки перебуває у соціальній відпустці по догляду за дитиною до досягнення 3 річного віку, доходів окрім соціальної допомоги не має, що ставить її в складне матеріальне становище.

Ухвалою суду від 04 липня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено до розряду в порядку спрощеного провадження на 06 серпня 2019 року.

Позивачка ОСОБА_1 до початку розгляду справи надала письмову заяву в якій позовні вимоги підтримала та просила задовольнити позов.

Відповідач в судове засідання не з`явився, відзив на позов до суду не подавав,та ухвалою суду від 26 вересня 2019 року вирішено питання про розгляд справи на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановити заочне рішення).

Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

09 червня 2018 року сторони зареєстрували шлюб у Покровському районному у місті Кривому Розі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 283, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 09 червня 2018 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народилася дитина - донька ОСОБА_3 , батьками якої записані: батько - ОСОБА_2 , мати - ОСОБА_1 , актовий запис про народження № 1382 від 07.12.2018 року, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії НОМЕР_2 . Спору щодо батьківства у сторін не існує.

У теперішній час сторони мешкають окремо один від одного, відповідач матеріальної допомоги добровільно не надає.

Згідно довідки, що міститься в матеріалах справи малолітня дитина - ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 - за місцем реєстрації та мешкання матері - ОСОБА_1 .

Згідно статті 180 Сімейного Кодексу (далі СК) України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частини першої статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, проте такої домовленості сторони, як встановлено в ході розгляду справи, не досягли.

Відповідно до вимог ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч.1, ч. 4 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму встановленого законом.

Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання.

Згідно статті 84 СК України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Частина 4 статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу.

Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.

Відповідно до роз`яснень п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст. 182 СК України.

На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 191 СК України аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

При задоволенні позовних вимог з відповідача на користь держави підлягають стягненню судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп., від сплати яких позивач була звільнена при зверненні до суду з даною позовною заявою відповідно до Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайному виконанню.

Оскільки в силу ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» за подання позовів про стягнення аліментів позивачі звільняються від сплати судового збору, відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.7, 12, 81, 89, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та жінки - задовольнити.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу (заробітку), але не менше ніж 50 % від розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до її повноліття починаючи стягнення з 08 травня 2019 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 768 гривень 40 копійок.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини з всіх видів заробітку відповідача, починаючи з 08 травня 2019 року і до досягнення донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 , або до виникнення обставин, передбачених ст. 85 СК України.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 768 гривень 40 копійок.

Рішення суду про стягнення аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та на утримання дружини ОСОБА_1 допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено з загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Повне рішення складено і підписано без його проголошення 30 вересня 2019 року.

Суддя: О. Г. Пустовіт