справа № 278/3/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 лютого 2019 року м. Житомир
Житомирський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Грубіяна Є.О. за участю секретаря Журиної А.В., розглянув цивільну справу за заявою заяву представника позивача АТ "ОСОБА_1 Аваль" - ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,
Представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом, яким просив стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором, оскільки останні у добровільному порядку не виконують взяті на себе зобов'язання.
Враховуючи положення ст. ст. 274, 280 ЦПК України розгляд справи проводився в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та в заочному порядку.
Представник позивача просив розглядати справу без його участі, позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідачі, будучи належним чином повідомленими, в судове засідання не з'явилися, причин неявки суду не повідомили, відзиву на позов не подали.
Судовий розгляд цієї справи здійснено на підставі наявних у суду матеріалів. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійнювалось, що відповідає правилам, встановленим реченням другим ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідно ним правовідносини.
Надання кредитних коштів проводилося згідно вимог п. 3.1. кредитного договору шляхом перерахування таких коштів на поточний рахунок відповідача.
Сторони встановили, що нарахування процентів по договору здійснюється щомісяця на суму кредиту за весь строк користування кредитом, включаючи день надання та день повного погашення кредиту, виходячи з фактичної кількості днів в місяці та році. Відсотки підлягають сплаті відповідачем у складі ануїтетних платежів у порядку, визначеному кредитним договором.
Відповідно до п. 14.1 кредитного договору він вступає в силу з моменту його підписання сторонами та скріплення печаткою кредитора та діє до повного виконання ними прийнятих зобов'язань відповідно до умов кредитного договору.
Відповідно до п.1 додаткової угоди з 31.03.2015 року було встановлено процентну ставку за користування кредитом у розмірі 17 % річних.
На підставі п. 1.3. додаткової угоди з 12.10.2015 року фактична заборгованість за сумою кредиту збільшується на суму заборгованості за процентами, у звязку з чим відбувається зміна строку погашення заборгованості.
На підставі п. 1. додаткової угоди тимчасово, на період з 31.10.2015 р. до 30.10.2016 р. сторони домовились зменшити розмір щомісячного платежу позичальника за кредитним договором до розміру, визначеного в графіку погашення кредиту та інших платежів за кредитним договором, що є додатком до додаткової угоди.
Відповідно до п. 2 додаткової угоди з 12.10.2015 року було встановлено процентну ставку за користування кредитом у розмірі 17 % річних.
На підставі п. 1.3. додаткової угоди з дати застосування змін фактична заборгованість за сумою кредиту збільшується на суму заборгованості за процентами, у зв'язку з чим відбувається зміна строку погашення заборгованості.
Відповідно до п. 2 додаткової угоди з 17.10.2017 року було встановлено процентну ставку за користування кредитом у розмірі 17 % річних.
На підставі п. 1.3. додаткової угоди з дати застосування змін фактична заборгованість за сумою кредиту збільшується на суму заборгованості за процентами, у звязку з чим відбувається зміна строку погашення заборгованості.
Відповідно до п. 2. додаткової угоди з 15.05.2018 року було встановлено процентну ставку за користування кредитом у розмірі 17 % річних.
Отже, з укладенням кредитного договору у позичальника виник обовязок повернути банку кредит та відсотки за кредитним договором у строки та в розмірах чітко встановлених графіком погашення кредитної заборгованості.
Відповідно до умов п. 2.1. договору поруки сторони встановили, що у випадку невиконання позичальником взятих на себе зобовязань по кредитному договору, поручитель несе солідарну відповідальність перед банком у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основаного боргу за кредитним договором, нарахованих відсотків за користування кредитом та неустойки.
Проте, всупереч вимогам п. 6.1. кредитного договору позичальник не виконав взяті на себе договірні зобовязання, не здійснював щомісячно погашення кредитної заборгованості згідно графіку погашення кредиту та відсотків за кредитом.
У звязку з невиконанням позичальником умов кредитного договору, несплатою періодичних платежів на погашення кредиту та відсотків за користування кредитними коштами, на адресу відповідачів було направлено вимогу про дострокове виконання зобовязань за кредитним договором за вихідним № 114/5-128275 від 03.09.2018 р., № 114/5-128277 від 03.09.2018 року, надавши можливість добровільно врегулювати заборгованість.
Однак, вимоги кредитора не були виконані, у зв'язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 27.11.2018 року склала 333 821, 28 гривень. За розрахунком, наданим банком, така заборгованість складається з: заборгованості за кредитом у розмірі - 313 810, 44 грн., в тому числі прострочена заборгованість за кредитом в розмірі: 11 883, 41 грн.; заборгованості за відсотками у розмірі - 20 010, 84 грн., в тому числі прострочена заборгованість за відсотками в розмірі - 16 649, 20 грн. Відповідно до рішення Кредитора пеня в рамках даного спору не стягується, але продовжує нараховуватися. Враховуючи те, що позичальник не виконує умови кредитного договору та вимоги банку щодо врегулювання заборгованості, тим самим нівелюючи приписи чинного законодавства України, банк змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ст. 546 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Статтею 553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) ( п. 1 ст. 530 ЦК України). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (п. З ч. 1 ст. 611 ЦК України). Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ст. 625 ЦК України). Кредитний договір, за яким банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ст. 1054 ЦК України). Отже, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позову з огляду на наступне. Позивач з метою захисту своїх порушених прав, що знайшли своє відображення у порушенні відповідачем умов кредитного договору та взятих на себе зобов'язань, звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості, як одним із способів та видів такого захисту. На даний час кредитний договір є діючим, оскільки позичальником не дотримано зобов'язань по поверненню грошових коштів. Також, суд встановив, що тривале порушення боргових зобов'язань у причинно-наслідковому зв'язку потягнуло за собою появу вищевказаної заборгованості. Крім зазначеного, оскільки позовні вимоги підлягають до задоволення, на підставі приписів ст. 141 ЦПК України, з відповідачів в дольвому порядку на користь позивача слід стягнути понесені останнім і документально підтверджені судові витрати за розгляд даної цивільної справи, які складаються із судового збору в сумі 5 007, 32 гривні. На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 263-265 ЦПК України, суд,
Стягнути в дольовому порядку з відповідачів на користь позивача судовий збір у сумі 5 007 (п'ять тисяч сім) гривень 32 копійки.
Повне рішення складено - 20 лютого 2019 року.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи. Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Є.О. Грубіян