ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/6727/18
Провадження № 2/210/680/19
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"30" січня 2019 р. Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Літвіненко Н. А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1) до Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг" (юридична адреса: м. Кривий Ріг, вул. Орджонікідзе, буд. 1, ) про відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження його здоров'я,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідача ПАТ "АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг" про відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження його здоров'я, посилаючись на те, що позивач працюючи в Новокриворізькому державному гірничо-збагачувальному комбінаті, правонаступником якого є відповідач, протягом 27 років підпадав під дію шкідливих факторів виробництва, що призвело до хронічного професійного захворювання.

Вказує, що загальний стаж роботи на підприємстві за професією, в умовах впливу шкідливих факторів, складає 27 років, що підтверджується відомостями внесеними до трудової книжки виданої на його імя та ОСОБА_3 П-4 "Розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання". У звязку із шкідливими і тяжкими умовами праці, підпадаючи під дію пилу, з вини відповідача, ним отримано хронічні професійні захворювання

Зазначає, що у звязку із заподіянням шкоди, 23.04.2007 року пройшов огляд медико-соціальною експертною комісією (надалі - МСЕК), де йому було визначено ступень втрати професійної працездатності 40% по ХОЗЛ, встановлено ІІІ групу інвалідності безстроково.

Просить розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, стягнути з ПАТ "АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг" на його користь 76 840 (сімдесят шість тисяч вісімсот сорок) гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок ушкодження його здоровя без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб.

Ухвалою суду від 10.12.2018 року вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін за наявними у справі матеріалами за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

В судове засідання сторони не викликалися, клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило.

Суд проводить судове засідання без фіксування технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст. 247 ЦПК України.

Відповідач ПАТ "АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг", отримавши 28.12.2018 р. копію позовної заяви з додатками та копію ухвали суду про відкриття провадження у справі, про що свідчить поштове повідомлення, долучене до матеріалів справи, скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву.

Відзив на позовну заяву про стягнення заборгованості відповідачем було надіслано 14.01.2019 р., про що свідчить відтиск печатки Укрпошти, та зареєстровано канцелярією суду за вх.. № 948, 18.01.2019 р. тобто в межах процесуального строку, встановленого ухвалою суду від 10.12.2018 р., відповідно до якого відповідач заперечує проти позову в повному обсязі, просить відмовити у його задоволенні, додатково зауваживши, що позивач свідомо приймав запропоновані йому умови праці та усвідомлював можливість ушкодження його здоров'я та його наслідки.

Зазначає, що відповідач не приховував важкість та шкідливість технологічного процесу, технологію виробництва не порушував. Більше того, на ПАТ «АрселорМітгал ОСОБА_1 Ріг» відповідно до вимог законодавства повсякчас застосовуються заходи щодо полегшення і оздоровлення умов праці працівників шляхом впровадження прогресивних технологій, досягнень науки і техніки, засобів механізації та автоматизації виробництва, позитивного досвіду з охорони праці.

Крім того, вказує, що лише факт втрати професійної працездатності не призводить до відшкодування моральної шкоди, оскільки він погашається відшкодуванням втраченого заробітку або відповідної а частини, відшкодуванням позивачу витрат на медичну і соціальну допомогу, виплати одноразової допомоги, яка забезпечує фінансову можливість для соціальної реабілітації позивача.

Отримавши письмовий відзив відповідача на позовну заяву, представником позивача подано заяву від 18.01.2018 р. та зареєстровано канцелярією суду за вх.. № 996, відповідно до якої просить суд розглядати справу за наявними в ній матеріалами, на задоволенні позовних вимог наполягає в повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до записів, які містяться в трудовій книжці ОСОБА_2, останній працював на підприємствах, правонаступником яких є відповідач, ПАТ "АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг".

Відповідно до ОСОБА_3 розслідування хронічного професійного захворювання (отруєння), складеного 20.04.1998 р., проведенно розслідування випадку хронічного професійного захворювання (отруєння) пилового бронхіту І стадії, захворювання виявлене під час медичного огляду при зверненні ОСОБА_2, машиніста тепловоза, стаж роботи в умовах впливу шкідливих факторів 27 років. Професійне захворювання виникло за обставин: недосконалість технологічного процесу, недосконалість засобів індивідуального захисту. Причина професійного захворювання тривала робота в умовах впливу пилу (в середньому 4,2 мг/м3 при 2 мг/м3). З метою ліквідації й запобігання професійним захворюванням рекомендовано забезпечити машиністів тепловозів засобами індивідуального захисту від пилу та встановити жорсткий контроль за їх використанням.

Відповідно до виписки із акту огляду та висновку МСЕК від 23.04.2007 р., № 558588, ОСОБА_2 встановлено втрата професійної працездатності в розмірі 40% з 23.04.25017 р., безстроково, потреба в санітарно-курортному лікуванні, медикаментозному лікуванні ВМП.

Крім того, відповідно до медичних довідок, ОСОБА_2, неодноразово, в 1998 2018 роках, знаходився на стаціонарному лікуванні в Українському науково-дослідному інститути промислової медицини МОЗ України

Відповідно до вищезазначених медичних довідок позивачу ОСОБА_2 встановлено основний діагноз: хронічне обструктивне захворювання легень другої стадії (пиловий бронхіт другої стадії, емфізема легень другої стадії), група С, загострення середнього ступеня важкості ЛН другого-третього ст., захворювання професійне (1998р). Професійне захворювання пиловий бронхіт 1ст. було встановлене у 1998р, у 2003р., враховуючи прогресуюче погіршення стану, стадія пилового бронхіту була підвищена до першої - другої ст.. у 2007р. - враховуючи подальше прогресування професійного захворювання, встановлено пиловий бронхіт другої ст. З тих пір отримує 40% регресних виплат безстроково, є інвалідом ІІІ гр.. з проф. захворювання. Постійно користується інг. беродуал Н, слірива.

Згідно медичних документів лікарями встановлено рекомендації: Д спостереження терапевта, невролога, окуліста за місцем проживання, оздоровлення у місцевому сан.- профілакторії та на курортах пульмонологїчного профілю в теплий період року, уникати переохолоджень, постійна підтримуюча базова терапія, інгаляції, підтримуюча антигіпертензійна терапія.

Відповідно, позивач змушений тривалий час проходити чисельні медичні огляди та обстеження, медико-соціальні експертні комісії, відновлювальні процедури і лікування. Тривалий процес лікування, позбавляє Позивача можливості вести повноцінний спосіб життя. У зв'язку з вказаними хронічними професійними захворюваннями порушено та порушуються нормальні життєві зв'язки позивача, останній позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання, в нього постійно виникають складнощі у зв'язку з загальною слабкістю, втомою, постійними болями.

Таким чином, слід вважати, що самим фактом втрати позивачем професійної працездатності у зв'язку з отриманими професійними захворюваннями, яке виникло через вплив шкідливих факторів під час роботи протягом тривалого часу на підприємстві відповідача йому спричинена моральна шкода, яка згідно ст. 237-1 КЗпП України може бути відшкодована одноразово за рахунок відповідача.

За таких обставин, вимоги позивача до ПАТ "АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг" є обґрунтованими і не суперечать чинному законодавству.

Крім того, ОСОБА_3 розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 20.04.1998 року не оскаржено підприємством відповідача у встановленому законодавством порядку.

Крім цього, суд не може погодитись із запереченням представника відповідача ПАТ «АМКР», що позивач був ознайомлений із шкідливими умовами праці, погодився з ними, через що відсутня вина підприємства у заподіянні шкоди, оскільки той факт, що роботодавець ознайомив свого працівника з умовами праці, в тому числі її шкідливими та небезпечними факторами, не позбавляє підприємства від законодавчо встановленого обовязку забезпечити безпечні умови для праці.

Суд вважає, що в даному випадку саме відповідач - ПАТ ПАТ "АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг" повинен виплатити позивачеві моральну шкоду, так як відповідно до статті 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган, а статтею 173 КЗпП України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків.

Статтею 3 Конституції України зазначено, що людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Крім того, статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. При цьому, кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Згідно ст.4 Закону України «Про охорону праці» державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема на принципах пріоритету життя і здоров'я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці; соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань.

Відповідно до ст.13 Закону України «Про охорону праці» роботодавець-зобов'язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

Статею 237-1 КЗпП України передбачає відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають він нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Крім того, Конституційний Суд України в п. 4.1. свого Рішення від 27.01.2004 року по справі № 1-9/2004 зазначив, що ушкодження здоров'я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов'язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричинюють йому моральні та фізичні страждання. У випадку каліцтва потерпілий втрачає працездатність і зазнає значно більшої моральної шкоди, ніж заподіяна працівникові, який не втратив професійної працездатності.

Відповідно до п.13 постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року (з відповідними змінами) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної /немайнової/ шкоди» роз'яснено, що судам необхідно враховувати те, що відповідно до ст. 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (у тому числі й виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної/немайнової/шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Частина 1 статті 1167 ЦК України передбачає, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням наведеного суд вважає, що спір про відшкодування моральної шкоди працівникові, завданої професійним захворюванням, повинен вирішуватися на підставі норм КЗпП України при доведеності виконанням робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах (ст.153 КЗпП України) та інших юридично важливих обставин. Зазначений спір є таким, що виникає із трудових правовідносин.

З врахуванням викладених обставин справи, суд вбачає наявність спричинення позивачу ОСОБА_2 моральної шкоди незалежно від наявності з цього приводу висновку МСЕК, яку повинен відшкодувати позивачу відповідач, як власник підприємства, який не створив працівнику безпечні умови праці.

Судом встановлено, що при виконанні трудових обов'язків здоров'ю позивачу ОСОБА_2 була заподіяна шкода, він отримав професійні захворювання, втратив працездатність в розмірі 40 %. Позивач переносить щоденно моральні переживання, змушений приймати ліки та постійно звертатися і перебувати під наглядом лікарів. Позивач, в наслідок отриманих хронічних професійних захворювань, що супроводжується значною втратою працездатності в молодому віці, систематичною необхідністю отримання медичної допомоги, постійно відчуває психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги, вираженої у почуттях розпачу, тривоги, дратівливості, у почуттях страху, поганому сні на фоні сильних больових відчуттів, що постійно і негативно позначається на душевному та фізичному станах позивача.

При вказаних обставинах суд вважає, що наслідками отриманих професійних захворювань, позивачеві порушено його звичайний життєвий ритм, нормальні життєві зв'язки. Позивач в зв'язку зі станом свого здоров'я переносить моральні страждання та переживання. Від цього він почуває себе неповноцінною людиною. Все це постійно негативно позначалося і позначається на душевному та фізичному стані позивача.

Беручи до уваги, що обставини, викладені в позові, знайшли документальне підтвердження, встановлений факт спричинення моральної шкоди, суд вважає, що заподіяна моральна шкода підлягає компенсації.

Оцінивши в сукупності всі докази у справі, суд вважає доведеним спричинення відповідачем ПАТ "АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг" позивачу шкоди здоровю, провину відповідача в її спричиненні та причинно - наслідковий звязок між винними діями підприємства - відповідача (а саме: недосконалість технологічного процесу, недосконалість засобів індивідуального захисту, яке встановлено актом розслідування хронічного професійного захворювання) та настанням у позивача негативних наслідків - втрати професійної працездатності в розмірі 40 відсотків.

При вирішенні питання про розмір відшкодування спричиненої моральної шкоди, суд враховує обставини справи, характер, обсяг, тривалість та наслідки заподіяних позивачу моральних страждань, стан його здоров'я, відсоток втрати професійної працездатності, вину підприємства в заподіянні шкоди, істотність вимушених змін в життєвих стосунках.

Обговорюючи розмір відшкодування позивачу ОСОБА_2 моральної шкоди, в рамках заявлених позовних вимог, з врахуванням вказаних позивачем та встановлених судом обставин характеру спричиненої моральної шкоди позивачу, та виходячи з міркувань розумності, виваженості та справедливості, суд вважає можливим стягнути на його користь 76840,00 грн., що буде відповідати тим стражданням і переживанням, які він щоденно зазнає.

Згідно ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Пунктом 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України встановлено, що у разі задоволення позову судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому судовий збір у розмірі 768,40 грн.підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись ст..ст.. 3, 43 Конституції України, ст.ст. 153, 173, 237-1 КЗпП України, ст.ст.. 4, 13 ЗУ "Про охорону праці" ст. 23, 1167,1168 ЦК України, ст.ст. ст.ст. 12, 13, 44, 76, 81, 82, 89, 141, 247, 258, 263-265,274, 354, 355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг" (юридична адреса: м. Кривий Ріг, вул. Орджонікідзе, буд. 1, ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1) 76 840 (сімдесят шість тисяч вісімсот сорок) гривень 00 коп..в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок ушкодження його здоровя без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг" (юридична адреса: м. Кривий Ріг, вул. Орджонікідзе, буд. 1, ) на користь держави судовий збір в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 коп..

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня проголошення рішення, а з дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Н. А. Літвіненко