Справа № 211/978/19
Провадження № 2-о/211/40/19
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

26 лютого 2019 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Ткаченко С. В.

при секретарі Польчик Л.В.

без участі сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривого Рогу цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Саксаганський районний у місті ОСОБА_2 відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про встановлення факту народження дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувсь до суду з даною заявою, в якій просить суд встановити факт народження дитини жіночої статі ОСОБА_3, яка народилася 23 07 2018 року в пологовому будинку в м. Керч Автономної Республіки Крим. Батьками дитини є він ОСОБА_1 та його дружина ОСОБА_4 . Однак отримати свідоцтво про народження у відділі державної реєстрації актів цивільного стану не можливо, оскільки факт народження відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій не можливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації народження відповідно до законодавства України. Вказував, що встановлення факту народження в судовому порядку необхідне для отримання свідоцтва про народження дитини, а тому просив дану заяву задовольнити.

Заявник в судове засідання не з'явився , надав суду заяву в якій просить слухати справу у його відсутності, вимоги заяви підтримує та просить задовольнити.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, надали заяву про розгляд справи без їх представника, проти задоволення заяви не заперечують.

Суд дослідивши матеріали справи, оцінивши їх в сукупності, вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з копій паспортів громадянина України ОСОБА_1 народився у м. Кривому Розі 26 11 1989 року, ОСОБА_4 народилася у м. Балта Одеської області .

З свідоцтва про народження, виданого 28 07 2018 Керченським міським відділом записів актів громадянського стану Департамента записів актів громадянського стану Міністерства юстиції ОСОБА_5 Крим ОСОБА_3 народилася 23 07 2018 року , батьками якої є батько: ОСОБА_1 та мати: ОСОБА_4 . Факт народження дитини також підтверджується медичним свідоцтвом про народження № 027144 від 24 07 2018 року виданого Керчинським РД та родовим сертифікатом В 9125200.

Як вбачається з відповіді Саксаганського районного у місті ОСОБА_2 відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 30 10 2018 № 2120 у проведені державної реєстрації народження дитини було відмовлено оскільки для підтвердження факту народження дитини пред'явлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження .

Отже заявнику було відмовлено в проведенні реєстрації народження дитини на тій підставі, що державні органи України не визнають документів наданих державними органами на території не підконтрольній Україні.

За правилами п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Статтею 256 ЦПК України, встановлено, що в судовому порядку можуть встановлюватись факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" №1207-VІІ від 15.04.2014 року із змінами і доповненнями, внесеними відповідно Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо визначення дати початку тимчасової окупації" від 15.09.2015 року № 685-VІІІ ОСОБА_5 Крим та місто Севастополь визнано тимчасово окупованою територією України з зазначенням дати початку тимчасової окупації - 20.02.2014 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважається незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Встановлення факту народження ОСОБА_3 необхідне для реєстрації народження дитини та отримання свідоцтва про народження.

Судом встановлено, що заявник позбавлений можливості здійснити державну реєстрацію народження дитини у позасудовому порядку. Встановлення даного факту прав та інтересів третіх осіб не порушує та не пов'язано з подальшим вирішенням спору про право.

Оцінюючи медичні документи (копія медичного свідоцтва про народження, родового сертифікату , свідоцтва про навродження дитини ), суд виходить з того, що народження особи є юридичним фактом, що має наслідком виникнення та зміну багатьох правовідносин, а тому має безпосереднє значення для реалізації прав заявницею.

Відповідно до ст. 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. У Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 р. «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов'язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».

Європейський суд з прав людини у справах «Кіпр проти Туреччини» та «Мозер проти ОСОБА_5 Молдови та Росії» констатував, що «Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов'язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим [ЄСПЛ]. Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать». При цьому, за логікою цього рішення, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу. Спираючись на сформульований у цій справі підхід, ЄСПЛ наголосив, що «першочерговим завданням для прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони [тобто є окупованою]».

Враховуючи викладену практику Європейського суду з прав людини, суд вважає за можливе застосувати названі «намібійські винятки» в контексті оцінки документів про народження особи, виданих установою, що знаходиться на окупованій території, як доказів, оскільки суд виходить з того, що можливості збору доказів народження дитини на тимчасово окупованій території можуть бути істотно обмеженими.

Згідно з ч.1 ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини.

Суд дійшов висновку про те, що обставини, повідомлені заявником, знайшли своє належне підтвердження під час судового розгляду справи, оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд вважає за можливе встановити факт народження 23 07 2018 року дитини жіночої статі - ОСОБА_3 в м. Керч Автономної Республіки Крим.

Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Керуючись ст.ст. 12,13, 18, 258, 263, 265, 315, 317, 319, 354 ЦПК України, ст. 144 СК України, Закону України «Про громадянство України», Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»,-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Саксаганський районний у місті ОСОБА_2 відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про встановлення факту народження дитини - задовольнити.

Встановити факт народження дитини жіночої статі - ОСОБА_3, дата народження 23 липня 2018 року, місце народження - місто Керч Республіки Крим; мати ОСОБА_4, дата народження 12 листопада 1992 року, громадянка України, батько - ОСОБА_1, дата народження 26 листопада 1989 року, громадянин України.

Згідно ч.4 ст.317 ЦПК України рішення допустити до негайного виконання, виконати дії передбачені ч.5 ст.317 ЦПК України.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Згідно ч.2 ст.319 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

На рішення може бути подана апеляційна скарга в Дніпровський апеляційний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: ОСОБА_6