КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/3934/18
Провадження № 2/552/26/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.02.2019 року Київськийрайонний суд м. Полтави в складі:

Головуючого судді - Турченко Т.В.

При секретарі - Силка І.О.

За участю адвокатів - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу та поділ спільного майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

09 липня 2018 року позивач ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу та поділ спільного майна подружжя. Позовні вимоги обґрунтовував тим, що він з ОСОБА_5 познайомився восени 1996 року, вони почали зустрічатися і через деякий час стали проживати разом однією сімєю з її малолітньою донькою ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 у орендованій квартирі. В 1998 році він разом з відповідачкою та її донькою проживали у її квартирі за адресою АДРЕСА_1. В період з 2001 року по 2008 рік вони проживали у його квартирі за адресою АДРЕСА_2. 11.10.2006 року між ним та ОСОБА_5 було укладено шлюб. Від шлюбу мають спільну доньку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2. В період з 2009 року по 2014 рік вони проживали у його будинку за адресою Полтавський район, село Розсошенці, вулиця Гагаріна, 9а. З 2014 року по 2016 рік проживали у спірній квартирі за адресою АДРЕСА_3. Дану квартиру вони придбали у 2005 році для спільного проживання. Покупцем у договорі купівлі-продажу зазначена ОСОБА_5, але дана квартира була придбана внаслідок спільної праці. Одразу після придбання вищевказаної квартири проводилися за спільні кошти ремонтні роботи. Таким чином з 1997 року по 2006 рік він з ОСОБА_5 проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, спілкувалися як подружжя, планували своє спільне життя та народження дітей, спільно придбавали рухомі та нерухомі речі. 17.01.2015 року шлюб між ними було розірвано. Просив суд встановити факт спільного проживання його з ОСОБА_5 однією сімєю без реєстрації шлюбу з 1996 року по 11.10.2006 року. Визнати спільним сумісним майном подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_5 квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_4, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: 2345, виданого 25.05.2005 року приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_8 Провести поділ спільно сумісного майна подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_5 шляхом визнання за ОСОБА_3 право власності на Ѕ частину квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер 2345, виданого 25.05.2005 року приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_8 Визнати за ОСОБА_5 право власності на Ѕ частину квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер 2345, виданого 25.05.2005 року приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_8

В судовому засіданні позивач ОСОБА_3 та його представник адвокат ОСОБА_1 позов підтримали, просили суд його задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача адвокат ОСОБА_2 позовні вимоги не визнала, просила суд відмовити в їх задоволенні.

Представник третьої особи ОСОБА_9 в судовому засіданні покладався на розсуд суду, але при винесенні рішення просив суд врахувати інтереси малолітньої дитини.

Суд, заслухавши позивача ОСОБА_3, представника позивача адвоката ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, свідків ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_6, вивчивши та дослідивши матеріли справи, приходить до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити за безпідставністю.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_5 з 11.10.2006 року перебували в зареєстрованому шлюбі.

13 січня 2014 року у сторін народилась донька ОСОБА_7.

10 липня 2015 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 було розірвано.

На час розгляду справи прізвище відповідача змінено на ОСОБА_4 на підставі Свідоцтва про шлюб від 24.03.2018 року (а.с.88, том 1).

25.05.2005 року ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу було придбано квартиру АДРЕСА_5 (а.с.44, том 1).

ОСОБА_19 з Державного реєстру правочинів від 25.05.2005 року дана квартира зареєстрована за ОСОБА_5 (а.с.46, том 1), що також підтверджено Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 26.05.2005 року (а.с.47, том 1).

09 липня 2018 року позивач ОСОБА_3 звернувся в суд з позовною заявою до відповідача ОСОБА_5 про встановлення факту проживання однією сім»єю без реєстрації шлюбу, та поділ спільного майна подружжя, мотивуючи свій позов тим, що квартира АДРЕСА_5 була придбана ОСОБА_5 під час проживання однією сім»єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3.

Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Статтею 79 ЦПК України встановлено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 25.05.2005 року є власником двокімнатної квартири, яка має 41,3 загальної площі, з яких 25,7 кв.м житлової площі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6.

Також судом встановлено, що відповідачем дана квартира була придбана відповідно до договору №15-75 про надання часткової компенсації відсоткової ставки кредитів комерційних банків від 08.08.2005 року (а.с.48-49, 52, том 1). Пунктом 1.1. даного договору встановлено, що згідно з умовами Положення про Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2000 року №1604, Порядку часткової компенсації відсоткової ставки кредитів комерційних банків молодим сім»ям та одиноким молодим громадянам на будівництво (реконструкцію) і придбання житла, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.06.2003 року №853 Фонд від імені Держави відшкодовує частину відсотків за кредитом, що надається позичальнику на придбання житла Філією «Полтавське Центральне відділення «Промінвестбанку» Акціонерного комерційного промислово-інвестиційного банку.

Кредит надавався ОСОБА_5 згідно з договором про іпотечний кредит від 25.05.2005 року №65-КРС (а.с.55-57, том 1) на придбання житла загальною площею 41,3 кв.м за адресою АДРЕСА_7, терміном повернення 20 років 240 місяців

Відповідно до Іпотечного договору №37-ЗС від 25.05.2005 року дана квартира була передана Акціонерному комерційному промислово-інвестиційному банку в іпотеку (а.с.53-54, том 1).

Також судом встановлено, що між банком та ОСОБА_4 було складено Графік щомісячного погашення кредиту та процентів (а.с.58-60, том 1). І саме відповідачем здійснювалось погашення заборгованості по кредиту, і саме ОСОБА_4 зверталась до банку про відстрочку платежу по кредиту, про надання кредитних канікул в зв»язку з народженням в січні 2014 року дитини, про конвертацію доларового кредиту у гривню, про реструкторизацію кредитного договору (а.с.107-115, том 1). І саме ОСОБА_4 01.06.2018 року сплатила банку 137 873 грн.55 коп. заборгованості за кредитним договором №65-КРС від 25.05.2005 року (а.с.159, том 1).

ОСОБА_19 довідки про склад сім»ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку, осіб ЖБК «Граніт» №20 від 06.06.2018 року (а.с.61, том 1) до складу сім»ї ОСОБА_4 входять ОСОБА_7 дочка ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6 дочка ІНФОРМАЦІЯ_3.

Судом не приймаються до уваги доводи позивача, що з осені 1996 року по 11.10.2006 року ОСОБА_3 та ОСОБА_5 проживали однією сім»єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу, оскільки позивачем не надано суду належних та допустимих доказів щодо спільного проживання як подружжя. Самі по собі фотографії з сімейних свят та відпочинку не свідчать проте, що сторони проживали однією сім»єю без реєстрації шлюбу (а.с.230-231, том 1).

Не приймаються до уваги судом твердження позивача, що ОСОБА_4 не мала фінансової можливості сплачувати кредит, оскільки не мала доходів, а кредит сплачував він. В судовому засіданні позивачем не надано документів (квитанцій, чеків, платіжних документів), що кредит за спірну квартиру сплачував саме він. Навпаки, відповідачем надані суду докази того, що кредит сплачувався нею, до банку про розстрочення кредиту, конвертацію, про надання кредитних канікул зверталась саме вона. Кінцеве погашення заборгованості по кредиту здійснювалось саме ОСОБА_4.

Судом оцінюється критично заява ОСОБА_20 (а.с.160, том 1) проте, що квартиру у нього придбавала сімейна пара ОСОБА_3 та ОСОБА_5. ОСОБА_3, як цивільний чоловік ОСОБА_5, займався підготовчою роботою для укладення договору купівлі-продажу, іпотечного договору по квартирі АДРЕСА_8, а саме збирав необхідні документи, довідки, тощо, оскільки свідок ОСОБА_20 судом не допитувався, про кримінальну відповідальність не попереджався, до присяги не приводився.

Не приймається до уваги судом і заява Дем»янець ОСОБА_21 від 05.02.2019 року (а.с.23, том 2) проте, що він в вересні 2007 року звернувся до свого знайомого ОСОБА_3 з проханням дати йому на умовах позики і на строк не більше 3-х місяців 15 000 грн. ОСОБА_3 сказав, що це зможе зробити ОСОБА_5. В вересні 2007 року він взяв у ОСОБА_5 особисті кошти у розмірі 15 000 грн. на умовах позики, і на строк 3 місяці, про що нею була складена розписка. Судом не приймається до уваги й уточнена заява Дем»янця Ю.Ф. від 21.02.2019 року, оскільки дані заяви а ні спростовують, а ні підтверджують того факту, що з осені 1996 року по 11.10.2006 року ОСОБА_3 та ОСОБА_5 проживали однією сім»єю без реєстрації шлюбу.

Також судом оцінюється критично довідка надана позивачем проте, що він в період з 2003 року по 2008 рік проживав за адресою ІНФОРМАЦІЯ_4 разом з дружиною ОСОБА_5 та її дочкою ОСОБА_22, оскільки довідка складена самим позивачем, а КП «ЖЕО №2» Полтавської міської ради лише завірена справжність підписів на ній. (а.с.198-201, том 1).

Судом не приймаються до уваги та оцінюються критично пояснення свідків ОСОБА_23, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, оскільки про відносини між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 їм відомо зі слів самого ОСОБА_3. Проте, жоден із допитаних свідків не зазначив яким чином між сторонами розподілялися обовязки, як був влаштований їх побут та як формувався, розподілявся спільний бюджет, якщо такий був.

Відповідно до статті 74 СК Українивід 10 січня 2002 року (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

ОСОБА_19 з роз`ясненнями викладеними у пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», при застосуванні статті 74 СК, що регулює поділ майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, судам необхідно враховувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі, між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.

Відповідно до частини 2 статті 3 СК України сім`ю утворюють особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Отже, ознаками проживання однією сім`єю чоловіка та жінки є: проживання їх разом, ведення ними спільного господарства та спільного бюджету, наявність взаємних прав та обовязків.

Загальні фрази, застосовані свідками при наданні показань, як то «купляли продукти», «турбувались один про одного», «спілкувались як сімя», тощо не містять достатньої конкретної інформації та не можуть бути розцінені судом як достатні докази ведення сторонами спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав та обовязків.

Тому суд приходить до висновку про необхідність відмовити в задоволенні позовної вимоги ОСОБА_3 про встановлення факту проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_5 однією сім»єю, без реєстрації шлюбу з осені 1996 року до 11.10.2006 року.

В зв»язку з вищевикладеним не підлягають до задоволенні позовні вимоги ОСОБА_3 в частині визнання спільним сумісним майном подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_5 квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_4, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: 2345, виданого 25.05.2005 року приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_8 Проведення поділу спільно сумісного майна подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_5 шляхом визнання за ОСОБА_3 права власності на Ѕ частину квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер 2345, виданого 25.05.2005 року приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_8 Визнання за ОСОБА_5 права власності на Ѕ частину квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер 2345, виданого 25.05.2005 року приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_8

У відповідності до вимог пункту 2 частини 2 статті 141 ЦПК України судові витрати по справі необхідно покласти на позивача.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.3-13, 76, 77, 79, 81, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім»єю без реєстрації шлюбу та поділ спільного майна подружжя відмовити за безпідставністю.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м.Полтави шляхом подання протягом 30 днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Головуючий Т.В.Турченко