ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/817/192/19 Доповідач - Ткач З.Є.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2019 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі колегії:

головуючого - Ткач З.Є.

суддів: Міщій О. Я., Шевчук Г. М.,

за участю секретаря Романюк Х.Ю.

з участю представника АТ «Укрсоцбанк» - Панченка Д.В., представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу №607/21998/18 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Укрсоцбанк" на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 листопада 2018 року, ухваленого суддею Герчаківська О.Я., повний текст рішення складено 03 грудня 2018 року, у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства "Укрсоцбанк", треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гамаль Ірина Миколаївна, приватний виконавець Мелих Анатолій Іванович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (надалі - АТ «Укрсоцбанк»), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М., приватний виконавець Мелих А.І., в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №4654, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. 07 вересня 2018 року щодо стягнення з нього 71420,22 грн.

Позов обґрунтовував тим, що кредитний договір між ним та відповідачем, на підставі якого був вчинений нотаріусом виконавчий напис, не укладався, а надані нотаріусу документи не відповідали передбаченому Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року, та не засвідчували безспірність суми стягнення, яку визнав боржник.

Також позивач покликався на ту обставину, що з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років, що суперечить умовам вчинення виконавчого напису нотаріуса, які передбачені ст. 88 Закону України «Про нотаріат».

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 листопада 2018 року вирішено:

"Позов задовольнити.

Визнати виконавчий напис №4654, вчинений 07 вересня 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль Іриною Миколаївною про стягнення з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованості у розмірі 71 420 (сімдесят одна тисяча чотириста двадцять) грн. 22 коп. таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з відповідача Акціонерного товариства «Укрсоцбанк в користь ОСОБА_2 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. судового збору."

Не погодившись із даним рішенням АТ «Укрсоцбанк» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеністю окремих фактів, які суд визнав встановленими, порушення норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати та постановити нове, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2

Вказує, що судом першої інстанції не було належним чином досліджено докази по справі. Так на підтвердження безспірності заборгованості АТ «Укрсоцбанк» було надано нотаріусу, крім копій договорів також і розрахунок заборгованості, який включає в себе виписки по особовим рахункам боржника, які є первинними документами бухгалтерського обліку. Окрім того зазначає, що розрахунок строків повернення сум вказаний у графіку.

Наголошує на тому, що твердження ОСОБА_2 про неотримання ним вимог про усунення порушень спростовується повідомленням про порушення зобов'язання (сплату заборгованості) за вихідним №62715 від 20 червня 2018 року зі строком погашення зазначеної заборгованості протягом тридцяти днів з дати направлення вимоги, яке було направлено на адресу останнього.

Зазначає, що суд невірно посилався на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року (справа №826/20084/14), якою визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_7 зазначає, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що нотаріус не мав належних і достатніх підстав вважати, що вимоги стягувача і борг, для стягнення якого кредитор просив вчинити виконавчий напис, є безспірними.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції представник АТ «Укрсоцбанк» підтримав апеляційну скаргу та просив рішення суду скасувати.

Представник позивача доводи скарги не визнав і просив рішення суду залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, вислухавши пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення даним вимогам закону відповідає.

Судом першої інстанції установлено наступні обставини.

06 січня 2015 року позивачем ОСОБА_2 підписано заяву про відкриття карткового рахунку та отримання платіжної картки фізичної особи, згідно якої останній просив АТ «Укрсоцбанк» відкрити йому картковий рахунок в гривні та випустити йому платіжну картку.

На підставі вказаної заяви ОСОБА_2 06 січня 2015 року відкрито рахунок НОМЕР_1.

Цього ж дня позивачем заповнено анкету №72 для надання банківських послуг на умовах комплексного банківського обслуговування для клієнтів-фізичних осіб в ПАТ «Укрсоцбанк» та підписано Заяву-договір №0771/013356-PR, відповідно до якої позивач просив відкрити та обслуговувати платіжну картку НОМЕР_1 в українській гривні з встановленням кредитної лінії в сумі до 250 000,00 грн. строком на рік (тобто 364 (365) календарних днів з моменту (дня) надання Кредиту) з можливістю його автоматичного продовження. Процентна ставка за користування Кредитною лінією до 15 числа місяця наступного за місяцем формування щомісячної виписки 0,10% річних, з 15 числа місяця наступного за місяцем формування щомісячної виписки 28,00% річних. Дата погашення щомісячного платежу - до 15-го числа місяця.

Як вбачається з банківської виписки за рахунком клієнта ОСОБА_2 НОМЕР_1, станом на дату формування виписки, тобто на 30 травня 2018 року, сума заборгованості останнього становила 70420,22 грн., з яких 27 520,58 грн. - заборгованість за тілом кредиту по Кредитному договору, 42 899,64 грн. - заборгованість за відсотками.

21 червня 2018 року АТ «Укрсоцбанк» надіслало позивачу повідомлення з вимогою про добровільну сплату заборгованості у розмірі 70420,22 грн., що підтверджується списком згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих від 21 червня 2018 року АТ «Укрсоцбанк».

31 серпня 2018 року АТ «Укрсоцбанк» звернулося з заявою до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. про вчинення виконавчого напису, до якої, серед іншого, було додано оригінал Кредитного договору, виписка з рахунку боржника із зазначенням заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості, повідомлення про порушення основного зобов'язання, докази про належне повідомлення боржника про бажання стягувача стягнути заборгованість за кредитним договором шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса.

07 вересня 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. вчинено виконавчий напис, зареєстровано в реєстрі за №4654, відповідно до якого пропонується звернути стягнення з ОСОБА_2, який є Боржником за Договором №0771/013356-PR про надання банківських послуг на умовах комплексного банківського обслуговування для клієнтів - фізичних осіб ПАТ «Укрсоцбанк» від 06 січня 2015 року, заборгованість за вищевказаним Кредитним договором за період з 06 січня 2015 року по 30 травня 2018 року у розмірі 70420,22 гривень, у тому числі: 27520,58 гривень - заборгованість за тілом кредиту по Кредитному договору, 42899,64 гривень - заборгованість за відсотками. За вчинення Виконавчого напису, нотаріусом стягнуто плату у розмірі 1000,00 гривень. Загальна сума, яка підлягає стягненню з Боржника на користь АТ «Укрсоцбанк» складає 71420,22 гривень.

01 жовтня 2018 року на підставі вказаного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Тернопільської області Мелихом А.І. відкрито виконавче провадження ВП №57328673.

Задовольняючи позов ОСОБА_2 суд першої виходив з того, що нотаріусом не було в повній мірі перевірено безспірність заборгованості боржника, так як у копії виписки з рахунку боржника поданої банком, не зазначено період заборгованості, за який проводиться стягнення, строки її погашення, не відображено руху коштів на рахунку боржника, не вказано, які суми були нараховані у цей період.

Колегія суддів погоджується з даними висновками суду.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Вимоги до змісту виконавчого напису закріплені у статті 89 Закону України "Про нотаріат".

Так, у виконавчому написі повинні зазначатися: дата його вчинення, посада, прізвище, ім'я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис; найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред'явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595 містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв'язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Вищевказане узгоджується із висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 19 вересня 2018 року №61-12559св18.

Встановлено, що на підтвердження безспірності заборгованості АТ «Укрсоцбанк» разом із заявою про вчинення нотаріального напису подало нотаріусу виписку з рахунку боржника ОСОБА_2

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанціі про те, що надана виписка не може бути визнана документом, що підтверджує безспірність заборгованості боржника, оскільки з неї не можливо визначити за який період проводиться стягнення, строки його погашення, не відображено руху коштів на рахунку боржника, не вказано, які суми були нараховані у цей період.

В суді апеляційної інстанції позивач пояснив, що не погоджується із розміром нарахованих процентів, оскільки вони не відповідають умовам укладеного договору і є завищеними.

З Анкети №72 для надання банківських послуг на умовах комплексного банківського обслуговування для клієнтів-фізичних осіб в ПАТ «Укрсоцбанк» вбачається, що сторони погодили умови сплати процентів, згідно яких: процентна ставка за користування кредитною лінію до 15 числа місяця наступного за місяцем формування щомісячної виписки 0,10% річних, з 15 числа місяця наступного за місяцем формування щомісячної Виписки 28,00% річних.

Крім цього в анкеті, як приклад нарахування процентів, подано розрахунок реальної процентної ставки, який здійснено на підставі прогнозу максимального завантаження кредитної лінії з 1-го числа місяця та припущення, що в кожному календарному місяці 30 днів. (Весь період становив 12 місяців, тобто один рік).

Відповідно до цього умовного розрахунку за користуванням кредитом у розмірі 250 000,00 грн. з поступовим погашенням до листопада до 142200,00 грн, а в 12-му місяці - 142200,00 грн, загальна сума процентів за один рік становила 46716,56 грн., яка не перевищує розміру кредитної заборгованості.

Разом з тим, у наданій нотаріусу довідці відсутній механізм нарахування відсотків за період до 30 травня 2018 року на умовах передбаченого договором (щомісячне нарахування відсотків за користування кредитом), який би пояснював нарахування процентів у розмірі, що значно перевищує суму заборгованості за кредитом.

Крім того, відсутні підстави для висновку, що позивач погодився з розміром заборгованості, яку банк вимагав від боржника сплатити добровільно.

Як вище встановлено, вимогу про усунення порушення кредитних зобов'язань АТ «Укрсоцбанк» надіслало боржнику 21 червня 2018 року.

Проте, доказів того, що позивач особисто отримав дану вимогу не має.

Таким чином, не можна дійти висновку про те, що позивач не мав жодних заперечень щодо розміру нарахованої банком заборгованості.

За вказаних обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що нотаріус не мав достатніх підстав вважати, що дана заборгованість є безспірною та вчинити виконавчий напис.

Отже, оскільки на момент вчинення спірного виконавчого напису нотаріусом існували підстави, які свідчили про відсутність ознак безспірності заборгованості за кредитними правовідносинами, що виникли між сторонами, розмір заборгованості за кредитним договором, який значиться на виконавчому написі нотаріуса викликає сумнів щодо правильності нарахування кредитної заборгованості, зокрема правильності нарахування процентів за користування кредитом, то колегія суддів прийшла до висновку, що виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. від 07 вересня 2018 року, зареєстрований в реєстрі №4654, необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню.

Рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, висновки суду є обґрунтованими, передбачених законом підстав для його скасування при апеляційному розгляді не встановлено.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене та положення ст. 375 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укрсоцбанк" залишити без задоволення.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 листопада 2018 року залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повна постанова складена 19 лютого 2019 року.

Головуючий: Ткач З.Є.

Судді: Міщій О.Я.

Шевчук Г.М.