РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2019 року

м. Рівне

Справа № 572/1697/19

Провадження № 22-ц/4815/1229/19

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача - Шимківа С.С.,

суддів: - Бондаренко Н.В.., Хилевича С.В.

учасники справи:

позивач - АТ КБ "ПриватБанк",

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 03 липня 2019 року (ухвалене у складі судді Слободянюка Б.К.) у справі за позовом акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

06 червня 2019 року АТ КБ "ПриватБанк" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовна заява мотивована тим, що 15 жовтня 2013 року між АТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, згідно умов якого остання отримала кредит у розмірі 2000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

У зв`язку з невиконанням ОСОБА_1 своїх кредитних зобов`язань утворилася заборгованість, у розмірі, станом на 14.05.2019 року, 11401,75 грн, яка складається з: 1152,42 грн - заборгованість за тілом кредиту; 2338,93 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 5341,27 грн - пеня за прострочене зобов`язання; 1550 грн - пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн; 500 грн - штраф (фіксована частина); 519,13 грн - штрф (процентна складова).

Просили суд стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ КБ "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором № б/н від 15.10.2013 року у розмірі 11401,75 грн та судові витрати.

Рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 03 липня 2019 року позов АТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за задоволено частково.

Стягнуто ОСОБА_1 на користь АТ КБ "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором у розмірі 10382 грн 62 коп.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішення суду мотивовано тим, що відповідач умови договору належним чином не виконувала, у зв`язку з чим утворилася заборгованість у розмірі 11972 грн 38 коп, однак штраф і пеня не підлягають до одночасного стягнення, оскільки є одним видом цивільного-правової відповідальності, а тому у задоволенні позовних вимог про стягнення штрафу необхідно відмовити.

07липня 2019 року ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, у якій вона, покликаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що вона не підписувала Умови та Правила надання банківських послуг АТ КБ "ПриватБанк" згідно яких банк самостійно може встановлювати та змінювати кредитний ліміт та умови кредитування.

У зв`язку з відсутністю у анкеті-заяві положень щодо сплати відсотків за користування кредитними коштами пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, наданий банком Витяг з Тарифів та Умов не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, встановлена до укладеного 15.10.2013 року кредитного договору.

Надані позивачем Правила надання банківських послуг ПриватБанку не можна вважати складовою частиною кредитного договору. Ці умови прямо не встановлені в анкеті-заяві, яку вона підписувала.

Позивачем не доведено, що ним вживалися заходи для уникнення утворення заборгованості по договору та своєчасного її повідомлення, як власника картки, про виникнення заборгованості.

У порушення принципу добросовісності АТ КБ "ПриватБанк" умисно не повідомляв її про наявність заборгованості, продовжував нараховувати пеню, що призвело до її зростання до 5341,27 грн, яка в 4,6 рази перевищує суму основної заборгованості за тілом кредиту.

09 вересня 2019 року АТ КБ "ПриватБанк" подано відзив на апеляційну скаргу, у якому покликається на законність рішення суду.

Вказує, що відповідач підписав заяву, згідно якої приєднався до Умов ТА Правил надання банківських послуг, в якій підтвердив, що ознайомлений та погоджується з такими Умовами.

Договір приєднання є узагальненою категорією таких цивільно-правових договорів, в яких умови договору встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, і якій укладаються лише шляхом приєднання іншої сторони до запропонованого тексу.

Заява позичальника та Умови та Правила надання банківських послуг становлять єдиний договір.

Просить про залишення оскаржуваного рішення без змін.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги.

Судом встановлено, що 15 жовтня 2013 року ОСОБА_2 підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (а.с. 8).

Особистим підписом ОСОБА_2 підтвердила, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також те, що вона ознайомилася та згодна з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді (а.с. 8 зворот).

У зв`язку з порушенням боржником взятих на себе зобов`язань за кредитним договором виникла заборгованість, яка, за розрахунком банку станом на 14.05.2015 року, становить 11 401,75 грн та складається з: 1 152,42 грн - заборгованість за тілом кредиту; 2 338,93 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 5341,27 грн - пеня за прострочене зобов`язання; 1 550 грн - пеня за несвоєчасність сплати бору на суму від 100 грн; 1019,13 грн - заборгованість по судовим штрафам.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ "ПриватБанк").

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

У анкеті-заяві позичальника від 15.10.2013 року відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути пеню і штрафи за несвоєчасну сплату кредиту.

Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги про стягнення пені та штрафів, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 15.10.2013 року, посилався на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна" "Універсальна, 30 днів пільгового періоду" та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/як невід`ємні частини спірного договору (а.с. 9-24).

Витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна" "Універсальна, 30 днів пільгового періоду" та Витягом з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, а також містяться додаткові положення, в яких зокрема визначено дію договору (12 місяців з моменту підписання), позовну давність щодо вимог банку - 50 років (пункт 1.1.7.31 згаданих Умов), та інші умови.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розуміла відповідачка та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачкою кредитних коштів взагалі містили умови щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.

Положення ч. 1 ст. 634 ЦК України не підлягають до застосування у спірних правовідносинах, за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ "ПриватБанк" в період - з часу виникнення спірних правовідносин (15.10.2013 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (06 червня 2019 року), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату неустойки за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Надані позивачем Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Вищезазначене відповідає правовій позиції Верховного Суду, що висловлена у постанові Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19).

Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна" "Універсальна, 30 днів пільгового періоду" та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, які містяться в матеріалах даної справи не визнаються відповідачкою та не містять її підпису, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 15.10.2013 року шляхом підписання заяви-анкети.

Оскільки відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань, тому позовні вимоги АТ КБ "ПриватБанк" про стягнення 5341,27 грн - пені за прострочене зобов`язання; 1 550 грн - пені за несвоєчасність сплати бору на суму від 100 грн; 1019,13 грн - заборгованості по судовим штрафам, не підлягають до задоволення.

До стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ "ПриватБанк" підлягає заборгованість за тілом кредиту у загальному розмірі 3491,35 грн, що складається з 1152,42 грн - заборгованість за тілом кредиту та 2338,93 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 13 ст. 141 ЦПК України передбачено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки позовні вимоги, було заявлено позивачем на суму 11401,75 грн, а задоволено на суму 3491,35 грн, тому підлягає до стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ "ПриватБанк" судовий збір, сплачений за розгляд справи судом першої інстанції у розмірі 588,21 грн, а з АТ КБ "ПриватБанк" підлягає до стягнення на користь ОСОБА_1 799,67 грн - судовий збір за розгляд справи судом апеляційної інстанції.

Ураховуючи те, що судом неповно з`ясовано фактичні обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального права, постановлене ним рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового про часткове задоволення позову АТ КБ "ПриватБанк".

На підставі ч.ч. 1, 2 ст. 207, ст.ст. 526, 549, ч.ч. 1, 2 ст. 551, ст.ст. 626, 628, 633, 634, ч. 1 ст. 638, ст.ст. 1049, 1054 ЦК України , керуючись ст.ст.367, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 03 липня 2019 року скасувати.

Позов акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором № б/н від 15.10.2013 року у розмірі у розмірі 3491 (три тисячі чотириста дев`яносто одна) грн 35 коп, яка складається з: 1152,42 грн - заборгованість за тілом кредиту; 2338,93 - заборгованість за простроченим тілом кредиту.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" судові витрати за розгляд справи судом першої інстанції у розмірі 588,21 грн.

Стягнути з акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на користь ОСОБА_1 судові витрати за розгляд справи судом апеляційної інстанції у розмірі 799,67 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду.

Суддя-доповідач С.С. Шимків

Судді: Н.В. Бондаренко

С.В. Хилевич