Провадження № 2-о/127/895/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2019 Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Короля О.П.,

секретаря Крижанівського В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці цивільну справу за заявою ОСОБА_1 за участю заінтересованої особи Головного управління Державної міграційної служби у Вінницькій області про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду за участю заінтересованої особи Головного управління Державної міграційної служби у Вінницькій області про встановлення факту, що має юридичне значення.

Заява мотивована тим, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Сніжне Донецької області.

У 1977 році заявник разом з батьками ОСОБА_2 та ОСОБА_3 переїхали проживати у АДРЕСА_1.

За цією адресою він проживав під час навчання у загальноосвітній середній школі №3 в м. Вінниці в період з 01.09.1984 року по 27.05.1992 року. Після її закінчення у 1992 році працював на підприємствах «Кінотехпром» та «Промрембуд» та інших приватних підприємствах у м. Вінниці.

01.09.1993 року Ленінським РВ УМВС України заявника документовано паспортом серії НОМЕР_1. В зв'язку з скрутним матеріальним становищем ОСОБА_1 змушений був практично цілодобово працювати, а тому не мав можливості звернутися до житлово-експлуатаційної контори з метою прописки.

В подальшому заявник втратив виданий йому паспорт, так як не користувався ним зовсім, всі комунальні платежі здійснювали батьки. Починаючи з 1977 року по даний час заявник постійно проживає за адресою : АДРЕСА_1, і нікуди не виїжджав за межі України.

На даний час заявнику потрібен паспорт громадянина України, який можна отримати на підставі рішення суду про встановлення факту його постійного проживання на території України, що стало підставою звернення ОСОБА_1 до суду з заявою про встановлення такого факту.

В судовому засіданні заявник та його представник заяву про встановлення факту підтримали, посилаючись на обставини, викладені в заяві.

Представник заінтересованої особи проти заяви про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року та 13 листопада 1991 року, заперечував, та суду пояснив, що вважає заяву безпідставною, необґрунтованою та такою, яка не підлягає задоволенню. З наданих до заяви про встановлення факту документів вбачається, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Сніжне, Донецької області, Української РСР. Положеннями ч. 1 ст. 8 Закону України «Про громадянство України» встановлено, що особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов'язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов'язання припинити громадянство всіх цих держав. Іноземці, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, замість зобов'язання припинити іноземне громадянство подають декларацію про відмову особи, якій надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, від іноземного громадянства.

У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» N 5 від 31.03.95 року зазначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:

-згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

-чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;

-заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;

-встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Встановлення факту проживання на території України потрібно заявнику для отримання громадянства України за статтею 3 Закону України «Про громадянство України», а саме у зв'язку з тим що він проживав на території України на 24.08.1991 року та 13.11.1991 рік.

Відтак, оскільки заявник народився на території України він може отримати громадянство за ст. 8 Закону України «Про громадянство України» як особа, яка народилась на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України».

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4, розповіла, що вона є сусідкою ОСОБА_1, її діти зростали разом із ним. Свідок знає заявника з 1980 року, він весь час мешкав разом із матір'ю, а з 2012 року проживає з дружиною, з якою перебуває у цивільному шлюбі.

Заслухавши пояснення заявника та його представника, представника заінтересованої особи, показання свідка, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази у їх сукупності суд дійшов висновку, що заява обгрунтована та підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Сніжне Донецької області.

У 1977 році заявник разом з батьками ОСОБА_2 та ОСОБА_3, переїхали проживати у АДРЕСА_1

За цією адресою він проживав під час навчання у ЗСШ №3 в м. Вінниця, в період з 01.09.1984 року по 27.05.1992 року. Після її закінчення у 1992 році працював на підприємствах «Кінотехпром» та «Промремстрой» та інших приватних підприємствах у м. Вінниця.

01.09.1993 року Ленінським РВ УМВС України заявника документовано паспортом серії НОМЕР_1. В зв'язку з скрутним матеріальним становищем ОСОБА_1 змушений був практично цілодобово працювати, а тому не мав можливості звернутися до житлово-експлуатаційної контори з метою прописки.

В подальшому заявник втратив виданий йому паспорт, так як не користувався ним зовсім, всі комунальні платежі здійснювали батьки, на роботі працював у друзів-підприємців, ніяких фінансових операцій при яких потрібен паспорт не здійснював.

Починаючи з 1977 року по даний час, заявник постійно проживає за адресою: АДРЕСА_1, і нікуди не виїжджав за межі України.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Питання встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедури подання цих документів та провадження за ними врегульовано Законом України «Про громадянство України», Указом Президента України від 27березня 2001р. № 215/2001 Питання організації виконання Закону України Про громадянство України, яким затверджено Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень.

Відповідно до п.1 ч. 2, ч.І ст. 3 Закону України «Про громадянство України» - громадянами України є: усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; особи незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Закону України «Про громадянство України»(13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав.

Факт постійного проживання ОСОБА_1 на території України, станом на 24 серпня 1991 року та 13 листопада 1991 року, за адресою: АДРЕСА_1, підтверджується наступними доказами:

-інформацією 1-го міського відділу у м. Вінниця УДМС України у Вінницькій області з наданою формою № 1 про те, що 01.02.1993 року ОСОБА_1 документовано Ленінським РВ УМВС України у Вінницькій області, паспортом серії НОМЕР_1;

-довідкою комунального закладу «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 3 ім. М.Коцюбинського Вінницької міської Ради», де зазначено, що заявник дійсно там навчався, у період з 01.09.1984 по 27.05.1992;

-витягом із домової книги із записом від 26.03.1976 про реєстрацію постійного проживання заявника за адресою АДРЕСА_1, а також моїх батьків ОСОБА_2 та ОСОБА_3;

-довідкою з квартального комітету мікрорайону «Корея» Асоціації органів самоорганізації населення м. Вінниці про те, що ОСОБА_1 із 1977 року проживаю за адресою АДРЕСА_1;

-витягом з трудової книжки про здійснення ОСОБА_1 трудової діяльності на території м. Вінниці після закінчення школи, протягом 1993-1995 років;

-відповіддю на адвокатський запит, про те, що ОСОБА_1 видавалась довідка про навчання у Загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів №3 ім. М. Коцюбинського Вінницької міської ради, а також, що він дійсно навчався у зазначеному закладі;

-свідоцтвом про народження, згідно якого заявник являється українцем і народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Сніжне Донецької області.

Рішення суду про встановлення факту постійного проживання на території України, у зазначений період, необхідне заявнику для отримання паспорту громадянина України у 2-му міському відділі у м. Вінниця УДМС України у Вінницькій області.

Відповідно до узагальнення Верховним Судом України «Судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в розділі «Встановлення інших фактів, що мають юридичне значення» зазначено про те, що для встановлення факту належності до громадянства України відповідно до положень ст. 256 ЦПК України та залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути, зокрема, заяви про встановлення таких фактів : постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 р.; постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 р.; постійного проживання дитини на території України станом на 24 серпня 1991 р. або станом на 13 листопада 1991 р.

Встановлення такого факту як постійне проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року та 13 листопада 1991 року підтверджено і судовою практикою, про що в матеріалах справи містяться судові рішення.

Враховуючи вищевикладене та керуючись п.1 ч. 2, ч. 1 ст. 3, ч. 1 ст. 8 Закону України «Про громадянство України», ст.ст. 4, 76-81, 89, 263-265, 293, 294, 315 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживав на території України станом на 24 серпня 1991 року та 13 листопада 1991 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга на рішення суду подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Повне судове рішення складено 25.02.2019 р.

Суддя