Справа № 589/1835/19
Провадження № 2/589/1308/19
16 вересня 2019 року м.Шостка
Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:
головуючого судді Сидорчука О.М.,
секретаря судового засідання Надточій І.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: виконавчий комітет Шосткинської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
26.04.2019 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання відповідача такою, що втратила право користування житлом - квартирою АДРЕСА_1 .
В обґрунтування позову посилається на те, що вона є наймачем вищевказаної квартири, крім неї в квартирі зареєстровані її чоловік ОСОБА_3 та її донька відповідач по справі - ОСОБА_2 , яка вже більше 10 років і по теперішній час у зазначеній квартирі не проживає, а мешкає в АДРЕСА_2 , Російської Федерації. Оскільки відповідач не приймає жодної участі в утриманні квартири, не оплачує комунальні послуги, які нараховуються за кількістю зареєстрованих в житлі осіб, всі витрати по утриманню житла несе позивач, що ставить її у скрутне матеріальне становище, вона не може отримати державну житлову субсидію. На прохання позивача оплачувати витрати або знятись з реєстрації відповідач не реагує.
Посилаючись на вказане, просить визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 .
В судове засідання сторони не з`явились. Позивач в поданій через канцелярію суду заяві просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідачка, викликана в судове засідання судовою повісткою, направленою за місцем її реєстрації, в судове засідання не з`явилась, про причини своєї неявки суд не повідомила, заяв чи клопотань не подавала.
Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надав заяву про слухання справи без його участі, у вирішенні спору покладається на розсуд суду.
Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд прийшов до таких висновків.
Згідно положень ст. 63 ЖК користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення.
Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер.
Позивач ОСОБА_1 є наймачем квартири АДРЕСА_1 . Дана обставина вбачається з довідки ТОВ «Броусс-ЖЕК» від 15.04.2019, яка додана до позовної заяви. /а.с.6/.
Крім того з довідки про склад сім`ї наданої ТОВ «Броусс-ЖЕК» від 15.04.2019 вбачається, що відповідач ОСОБА_2 з 17.09.1996 року зареєстрована у вищевказаній квартирі /а. с .6/.
Дана обставина в судовому засіданні не спростована.
Згідно з ст. 64 ЖК члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору.
До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.
Наданими стороною позивача квитанціями підтверджується, що наявну заборгованість за комунальні послуги по даній квартирі сплачує позивач ОСОБА_1 /а.с.13-18/.
Пункт 1 ст. 8 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод, гарантує кожній особі окрім інших прав право на повагу до її житла. Воно охоплює насамперед право займати житло, не бути виселеною чи позбавленою свого житла. Такий загальний захист поширюється як на власника квартири (рішення у справі Gillow v. the U.K. від 24.11.1986 р.), так і на наймача (рішення у справі Larkos v. Cyprus від 18.02.1999 р.)
Відповідно до ч. 3 ст. 47 Конституції України та ч. 4 ст. 9 ЖК Української РСР, ніхто не може бути примусово позбавлений права користування житловим приміщенням інакше, як з підстав і в порядку, передбачених законом за відповідним рішенням суду.
Виходячи із положень Конституції України про гарантування громадянам свободи пересування і вільного вибору місця проживання, сама по собі наявність чи відсутність реєстрації не може бути підставою як для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка вселилася до наймача, так і для відмови в цьому.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 ЖК Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.
Частиною 3 ст. 71 ЖК Української РСР закріплено перелік випадків, за яких жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад шість місяців.
Згідно ст. 72 ЖК Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 10 постанови № 2 від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК України), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.
Вичерпного переліку таких поважних причин житлове законодавство не встановлює, в зв`язку з чим вказане питання вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням конкретних обставин справи.
Копією паспорту № 29 НОМЕР_1 виданого 03.02.2016 р. Територіальним пунктом УФМС Росії по Калужській області в Сухінінському районі, підтверджується, що відповідач ОСОБА_2 є громадянкою Російської Федерації /а.с.7-9/.
З довідки від 05.04.2019 адміністрації міського поселення м. Сухінічі, Калужської області вбачається, що відповідач ОСОБА_2 , зареєстрована та постійно мешкає за адресою АДРЕСА_2 /а.с.10/.
Випискою з домової книги будинку № АДРЕСА_2 , підтверджується, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрована в даному будинку з 08.02.2016 р. /а.с.11/.
Відповідно довідки муніципального казенного загальноосвітнього закладу «Середня загальноосвітня школа № 4», відповідач ОСОБА_2 з 05.09.2016 р. по теперішній час працює вчителем в МКЗЗ «Середня загальноосвітня школа № 4» в м. Сухиничі, Калужської області /а.с.12/.
Таким чином, дослідженими доказами підтверджено, що відповідач більше трьох років не проживає у вказаній квартирі.
Враховуючи вищезазначене, позов підлягає задоволенню у повному обсязі.
Керуючись ст. 3, 10, 11, 60, 61, 209, 263, 264, 280-284 ЦПК України,
Позов задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивачем апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення його повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем, або в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення - відповідачем, шляхом подання апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду через Шосткинський міськрайонний суд Сумської області.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя О.М.Сидорчук