Ухвала

14 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 223/779/14-ц

провадження № 61-2721ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Кузнєцова В. О. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вугледарського міського суду Донецької області від 22 березня 2018 року та постанову Апеляційного суду Донецької області від 12липня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл спільного майна подружжя, за зустрічним позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_1, третя особа - ОСОБА_2, про виключення майна з розподілу, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл спільно нажитого майна,

ВСТАНОВИВ:

29 січня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Вугледарського міського суду Донецької області від 22 березня 2018 року та постанову Апеляційного суду Донецької області від 12 липня 2018 року, що підтверджується поштовим штемпелем на конверті, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження.

Згідно з частиною першою статті 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення відповідно до частини другої статті 390 ЦПК України.

Частиною третьою статті 390 ЦПК Українипередбачена можливість поновлення строку на касаційне оскарження в разі його пропуску з інших поважних причин.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити їй строк на касаційне оскарження, посилаючись на те, що він пропущений нею з поважних причин, оскільки копію оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції вона отримала 27 липня 2018 року.

Однак наведені у касаційній скарзі підстави для поновлення строку на касаційне оскарження не можуть бути визнані поважними, оскільки ОСОБА_1 вже зверталася до суду касаційної інстанції з даною касаційною скаргою, яку ухвалою Верховного Суду від 19 листопада 2018 року було їй повернуто. Отримавши 05 грудня 2018 року копію цієї ухвали, що підтверджується наданими заявником копіями поштового конверту та супровідного листа, повторно з даною касаційною скаргою ОСОБА_1 звернулася лише 29 січня 2019 року.

Згідно з частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Таким чином, заявникові необхідно навести інші підстави для поновлення строку на касаційне оскарження вказаних судових рішень та надати до суду касаційної інстанції належні і достатні докази на підтвердження поважності причин його пропуску.

Безпідставне поновлення процесуального строку є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Разом з тим, згідно з пунктом 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду судовий збір справляється у розмірі, що становить 200 відсотків ставки, яка підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

У відповідності до частини четвертої статті 6 Закону України «Про судовий збір» якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

Для визначення розміру судового збору, який підлягає сплаті за подання касаційної скарги в частині вимог майнового характеру, має значення ціна даної вимоги.

З тексту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень неможливо встановити вартість майна подружжя, про поділ якого заявлено вимогу, саме в оскаржуваній ОСОБА_1 частині, тому заявникові слід надати до суду документи, що визначають вартість такого майна.

Крім того, додані до цієї касаційної скарги заяви, у яких ОСОБА_1 просить зменшити розмір судового збору до 1 409,60 грн, не підлягають вирішенню під час її розгляду, оскільки такі були надіслані заявником разом з доданими до них матеріалами на виконання ухвал Верховного Суду від 06 вересня 2018 року та від 18 жовтня 2018 року.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи наведене, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням заявникові строку для усунення зазначених недоліків.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вугледарського міського суду Донецької області від 22 березня 2018 року та постанову Апеляційного суду Донецької області від 12липня 2018 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 22 березня 2019 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Якщо наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження будуть визнані неповажними, у відкритті касаційного провадження буде відмовлено на підставі пункту 4 частини другої статті 394 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. О. Кузнєцов