Справа № 740/404/19
Провадження № 2/740/567/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2019 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області

в складі: головуючої-судді Пантелієнко В.Г.,

за участю секретаря Філоненко О.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Ніжині справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Колісниківської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно,

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися до суду з позовом, вказавши, що будинок АДРЕСА_1 мав статус колгоспного двору і станом на 15 квітня 1991 року в ньому проживали та були зареєстровані ОСОБА_6 - голова двору, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які володіли даним будинком в рівних частках по 1/5 кожен. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 померла. Спадщину після її смерті прийняла дочка - ОСОБА_2, як спадкоємець першої черги та стала власником 2/5 частин зазначеного будинку. Звернувшись до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на належну їй частку спадкового будинку, позивач отримала відмову, оскільки відповідно до свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок АДРЕСА_1, власником даної нерухомості в цілому є ОСОБА_6, але, враховуючи статус даного домоволодіння, право на частку у власності мають й інші особи. В позові просять визнати за ними право власності за кожним на 1/5 частину будинку АДРЕСА_1, як за колишніми членами колгоспного двору та за ОСОБА_2 - на 1/5 частину даного будинку, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_6

Позивачі в судове засідання не з'явилися, до суду надали заяву в якій просили розглянути справу у їх відсутність та задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надавши заяву у якій просить розглянути справу у його відсутність та не заперечує задоволення позову.

Відповідно до ухвали від 28 січня 2019 року справа призначена в підготовче судове засідання, враховуючи те, що представник відповідача не заперечував задоволення позовних вимог, суд приходить до висновку, що доречно застосувати ч. 3 ст. 200 ЦПК України в якій зазначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову із наступних підстав.

Довідкою Колісниківської сільської ради від серпня 2018 року № 499 підтверджується, що станом на 15.04.1991 року домоволодіння, розташоване по АДРЕСА_1 мало статус колгоспного двору. В будинку мешкали ОСОБА_6 - голова двору, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с. 20).

Свідоцтвом про шлюб на а.с. 33 підтверджується, що ОСОБА_5 після одруження змінила прізвище на ОСОБА_5.

Як суспільна група, колгоспний двір існував до 15 квітня 1991 року, тобто, до прийняття постанови Верховної Ради Української РСР № 885 - ХІІ, якою було введено в дію Закон України «Про власність».

Колгоспний двір визначався як сімейно-трудове об'єднання осіб, всі або частина яких є членами колгоспу, брали участь у суспільному виробництві колгоспу та спільно вели підсобне господарство на присадибній ділянці. Він міг складатися і з однієї особи. Головою колгоспного двору був його засновник, як правило глава сім'ї, члени - всі особи, котрі спільно проживали, вели господарство і перебували у сімейно-родинному зв'язку (подружжя, їхні батьки, діти, дід, баба, онуки та ін.)

Згідно роз'яснень п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року № 20, до правовідносин, які виникли до прийняття 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність», застосовується чинне на той час законодавство. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і зберігалося після припинення його існування мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_6 та позивачі, як члени колгоспного двору, станом на 15 квітня 1991 року не втратили права на спірний будинок, який належав їм у рівних частках по 1/5 частині кожному.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою.

Свідоцтвом про смерть, що мається в матеріалах, наданої на запит суду спадкової справи № 394/2016 доводиться, що ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Як вбачається з даної копії спадкової справи, спадщину після смерті ОСОБА_6 прийняла її дочка ОСОБА_2, яка отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку.

Постановою державного нотаріуса Другої Чернігівської нотаріальної контори від 07 вересня 2018 року ОСОБА_2 відмовлено в оформленні спадкових прав на будинок зважаючи на те, що він зареєстрований в цілому за головою колгоспного двору ОСОБА_6, але станом на 15 квітня 1991 року у ньому були зареєстровані й інші особи, які також мають право на частку у майні колгоспного двору(а.с.10).

Відповідно до свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 11 травня 1993 року, технічного паспорту та довідки КП «Ніжинське МБТІ» від 11 липня 2018 року житловий будинок АДРЕСА_1 зареєстровано на праві власності в цілому за ОСОБА_6 (а.с.8, 13-19).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Керуючись ст.1223 ЦК України, ст.ст.263 - 265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/5 частину житлового будинку АДРЕСА_1, як за колишнім членом колгоспного двору.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/5 частину житлового будинку АДРЕСА_1, в порядку спадкування після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/5 частину житлового будинку АДРЕСА_1, як за колишнім членом колгоспного двору.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/5 частину житлового будинку АДРЕСА_1, як за колишнім членом колгоспного двору.

Визнати за ОСОБА_5 право власності на 1/5 частину житлового будинку АДРЕСА_1, як за колишнім членом колгоспного двору.

Рішення може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі в 30-ти денний строк апеляційної скарги.

Суддя Ніжинського

міськрайонного суду Пантелієнко В.Г.