ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«25» вересня 2019 року м. Херсон

Справа № 653/4442/18

Провадження № 22-ц/819/1201/19

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач)Кузнєцової О.А.,
суддів:Кутурланової О.В.,
Радченка С.В.,
секретарШибінська А.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Херсонобленерго» на рішення Генічеського районного суду Херсонської області у складі судді Берлімової Ю.Г. від 20 травня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Херсонобленерго» про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що з 15 вересня 2003 року він працював у Генічеському РЕЗ і ЕМ, починаючи з посади контролера енергонагляду першої групи, ріс по кар`єрних сходах. Так, в порядку переведення, 24 квітня 2014 року він був прийнятий на посаду начальника групи абонентської Генічеського РЕЗ і ЕМ ПАТ «ЕК «Херсонобленерго». 26 вересня 2018 року головою правління АТ «Херсонобленерго» був виданий наказ №794 «Про оптимізацію чисельності персоналу побутового сектору Генічеського РЕЗ і ЕМ АТ «Херсонобленерго» пунктом 1 якого визначено оптимізувати чисельність персоналу побутового сектору Генічеського РЕЗ і ЕМ шляхом скорочення посади начальника групи абонентської. У той же день його повідомили про скорочення займаної посади, а переведення на іншу вакантну посаду не запропоновано. Натомість, його заяву від 05 листопада 2018 року з проханням перевести на вакантну посаду інспектора з енергонагляду 2-ої категорії, начальник Генічеського РЕЗ і ЕМ заперечив. Цим же повідомленням його доведено до відома про те, що переведення на інші посади йому не пропонується, хоча станом на 08 жовтня 2018 року, згідно зі штатним розписом, були наявні 14 вакантних посад, які йому запропоновані не були, хоча його досвід роботи, стаж, освіта та кваліфікація відповідали цим посадам у повній мірі. 28 листопада 2018 року його було звільнено з посади начальника відділу абонентського у зв`язку зі скороченням штатів, відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України.

ОСОБА_1 вважає таке звільнення з роботи незаконним, та таким, що проведене з порушенням процедури звільнення, оскільки його не було попереджено про порядок звільнення за два місяці, не визначалося переважне право залишення на роботі, не було запропоновано вакантних посад при звільненні, згоди на його звільнення профспілковий комітет профспілкової організації членом якої він є, не надавав.

На підставі наведеного, з урахуванням уточнених позовних вимог, позивач просив суд: поновити його на роботі на посаді начальника групи абонентської Генічеського РЕМ АК «Херсонобленерго»; стягнути з АК «Херсонобленерго» на його користь заробітну плату за час вимушеного прогулу у розмірі 61 583 грн. 81 коп., допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення середньомісячної заробітної плати за один місяць.

Рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 20 травня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено. Поновлено ОСОБА_1 на роботі на посаді начальника групи абонентської Генічеського РЕМ АК «Херсонобленерго». Стягнуто з АК «Херсонобленерго» на користь ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу у розмірі 61 583,81 грн. без урахування прибуткового податку та інших обов`язкових платежів. Стягнуто з АК «Херсонобленерго» на користь держави судовий збір у розмірі 1 921,00 грн. Рішення в частині поновлення ОСОБА_2 на посаді та стягнення середньомісячної заробітної плати в сумі 19 302,40 грн. підлягає негайному виконанню.

В апеляційній скарзі АК «Херсонобленерго», вважаючи рішення суду першої інстанції незаконним, необґрунтованим, та таким, що постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з`ясуванням всіх фактичних обставин, що мають значення для справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову у повному обсязі.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , посилаючись на безпідставність доводів апеляційної скарги та законність рішення, просить скаргу відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Заслухавши доповідача, учасників справи та процесу, які з`явилися до суду, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції у визначених цивільним процесуальним законом межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючі позовні вимоги ОСОБА_1 в частині поновлення останнього на роботі на посаді начальника групи абонентської Генічеського РЕМ АК «Херсонобленерго», суд першої інстанції виходив з того, що звільнення позивача не можна визнати обґрунтованим та таким, що прийняте у відповідності до вимог трудового законодавства, а тому він підлягає поновленню на роботі.

З матеріалів справи вбачається та встановлено судом першої інстанції, що правонаступником ПАТ «Енергопостачальна компанія «Херсонобленерго» є Акціонерне товариство «Херсонобленерго», що не заперечується сторонами. Тому усі права і обов`язки, які належали ПАТ «ЕК «Херсонобленерго» перейшли до Акціонерного товариства «Херсонобленерго».

Згідно наказу № 1989 від 15 вересня 2003 року позивач ОСОБА_1 був прийнятий на посаду контролера енергонагляду першої групи у Генічеський РЕЗ і ЕМ (а.с.7).

24 квітня 2007 року він був переведений на посаду електромонтера з експлуатації електролічильників другої групи згідно наказу № 732 від 24 квітня 2007 року (а.с.7).

Наказом № 2267 від 12 листопада 2007 року позивач був переведений на посаду майстра другої групи (а.с.7).

04 квітня 2011 року Відкрите акціонерне товариство «Енергопостачальна компанія «Херсонобленерго» змінило найменування на Публічне акціонерне товариство «Енергопостачальна компанія «Херсонобленерго» (а.с.7).

Наказом № 137-к від 24 лютого 2014 року ОСОБА_1 був переведений на посаду начальника групи абонентської (а.с.7).

В подальшому, наказами товариства від 27 квітня 2017 року та 04 травня 2018 року Публічне акціонерне товариство «Енергопостачальна компанія «Херсонобленерго» змінювало найменування на Приватне акціонерне товариство «Енергопостачальна компанія «Херсонобленерго» та на Акціонерне товариство «Енергопостачальна компанія «Херсонобленерго» (а.с.7 зв.).

З набуттям чинності нових законодавчих актів у сфері енергетики та переходу на нову модель взаємовідносин на енергоринку України, розвитком технологій і автоматизацією виробничих процесів, з метою підвищення ефективності управління структурними підрозділами, збереження стабільності роботи і досягнення більш високих показників, зумовило зменшення кількості певних посад в АТ «Херсонобленерго».

На підставі вищевикладеного, головою правління АТ «Херсонобленерго» були видано ряд наказів про скорочення штату, реорганізації діяльності підприємства, тощо, а саме: наказ № 595 від 27 червня 2018 року "Про оптимізацію чисельності персоналу"; наказ № 912 від 02 листопада 2018 року "Про оптимізацію чисельності персоналу служби інформаційних технології "; наказ № 937 від 12 листопада 2018 року "Про зміни в структурах ХМВЕ, Генічеського та Н.Троїцького РЕЗ ЕМ АТ «Херсонобленерго»; наказ № 938 від 12 листопада 2018 року "Про скорочення штату працівників АТ «Херсонобленерго»; наказ № 1096 від 29 грудня 2018 року "Про зміни організаційної структури АТ «Херсонобленерго» (а.с.53-82).

Так, 26 вересня 2018 року головою правління АТ «Херсонобленерго» був виданий наказ №794 «Про оптимізацію чисельності персоналу побутового сектору Генічеського РЕЗ і ЕМ АТ «Херсонобленерго», яким визначено оптимізувати чисельність персоналу побутового сектору Генічеського РЕЗ і ЕМ шляхом скорочення посади начальника групи абонентської; внесення змін до штатного розпису; покладення виконання обов`язків щодо контролю та організації роботи з комерційного обліку по Генічеському району на заступника начальника району з енергозбуту ОСОБА_3 та здійснити необхідні заходи по вивільненню працівника, посада якого підлягає скороченню (а.с.8).

В цей же день, 26 вересня 2018 року, ОСОБА_1 був ознайомлений із повідомленням-попередженням про звільнення на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України, за скороченням штатів, яке відбудеться 28 листопада 2018 року (а.с.9). Зі змісту повідомлення-попередження про звільнення вбачається, що відсутність пропозиції переведення працівника на іншу посаду зумовлена саме скороченням його посади

05 листопада 2018 року ОСОБА_1 направив заяву з проханням перевести його на іншу вакантну посаду інспектора з енергонагляду 2-ої категорії, на що резолюцією начальника Генічеського РЕЗ і ЕМ від 06 листопада 2018 року зазначено, що особа кандидата не відповідає вимогам на посаду (а.с.10).

Наказом № 1010-к від 28 листопада 2018 року на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП ОСОБА_1 був звільнений з займаної посади за скороченням штату на підставі наказу АТ «Херсонобленерго» від 26 вересня 2018 року №794(а.с.7 зв., 12).

Згідно п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у разі змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Під час звільнення працівника на підставі п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України у зв`язку із змінами в організації праці, в тому числі скорочення штату працівників, необхідно дотримуватись гарантій, передбачених статтею 49-2 КЗпП України вимогам ч. 3 ст. 49 КЗпП України, а саме: одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації.

Тобто, роботодавець вважається таким, що належно виконав вимоги ч. 2 ст. 40, ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо.

Звертаючись до суду про поновлення на роботі, ОСОБА_1 зазначав про численні порушенні зі сторони відповідача під час звільнення. Зокрема, позивач зазначав, що його не було попереджено про наступне звільнення за два місяці та йому не було запропоновано інші вакантні посади, які знаходилися у роботодавця на час звільнення, чим не виконано вимоги ст.49-2 КЗпП України. Позивач зазначає, що на момент звільнення його з посади було в наявності 14 інших вакантних посад, проте відповідачем відмовлено у переведені його на дані посади.

З інформації, що міститься в звітності за формою №3-ПН, поданою АТ «Херсонобленерго» до Херсонського обласного центру зайнятості у період з 26 вересня 2018 року по 28 листопада 2018 року, а саме: 27 вересня 2018 року, від 08 жовтня 2018 року, від 24 жовтня 2018 року, від 23 листопада 2018 року вбачається, що у відповідача були наявні вакансії контролера енергонагляду, доглядача, інспектора інспекції енергонагляду (а.с.83-102).

Судом першої інстанції вірно встановлено, що роботодавець був зобов`язаний у період з 26 вересня 2018 року по 28 листопада 2018 року (день звільнення позивача) запропонувати позивачу вільну вакансію, яка б відповідала практичному досвіду, освіті та стажу його роботи.

Як вбачається з матеріалів справи, з 15 вересня 2003 року по 24 квітня 2007 року позивач обіймав посаду контролера енергонагляду першої групи, кваліфікаційними вимогами до якої, були: базова загальна середня освіта або початкова загальна освіта та професійна підготовка на виробництві, без вимог до стажу роботи.

До його завдань та обов`язків входило: обслуговування споживачів електроенергії, контроль за станом і роботою приладів обліку, виявлення випадків безоблікового користування енергією, здійснення розрахунків за умови порушення обліку енергії, знімання показників електролічильників, забезпечення своєчасної сплати рахунків споживачами, вручення споживачам попередження про сплату.

З 24 квітня 2007 року до 12 листопада 2007 року працював на посаді електромонтера з експлуатації електролічильників другої групи, дозавдань та обов`язків, якої відноситься встановлення електролічильників в електроустановках і здійснення їх експлуатаційного обслуговування, перевірка схем обліку енергії, що реалізуються прямоструминними лічильниками, увімкненими через вимірювальні трансформатори струму й напруги, за зразковим лічильником або із застосуванням лабораторних ватметрів, визначення придатності вимірювальних трансформаторів, електролічильників і їх заміна, визначення розрахункових коефіцієнтів в схемах обліку, реалізованих із вимірювальними трансформаторами, вимикання і вмикання електролічильників.

З 12 листопада 2007 року до 24 лютого 2014 року працював на посаді майстра другої групи та в подальшому був переведений на посаду начальника групи абонентської, кваліфікаційні вимоги до якої: повна або базова вища освіта відповідного напряму підготовки (спеціаліст або бакалавр) та стаж роботи за професією: для спеціаліста - не менше 2 років, бакалавра - не менше 3 років.

Відповідно до довідника кваліфікаційних характеристик професії працівників до його завдань та обов`язків входило: участь у підготовці матеріалів для укладання договорів зі споживачами електричної і теплової енергії, забезпечення складання планів з корисного відпускання та реалізації електро- і теплоенергії споживачам, керування проведенням розрахунків з абонентами за енергію, що відпускається, на основі чинних тарифів, правил, договорів та встановлених графіків енергопостачання, а також роботою з контролю за виконанням передбачених договірних зобов`язань, участь у комплексних перевірках районів електричних мереж (РЕМ). Організовує облік відпущеної електричної і теплової енергії, а також сум, що надійшли за її відпускання, вимкнення побутових споживачів у випадках, передбачених Правилами користування електричною енергією, листування з питань реалізації електроенергії, підготовка відповідей на претензійні листи і арбітражні справи з реалізації енергії і у разі потреби прийняття участі у підготовці позовних заяв до арбітражного суду, забезпечення дотримання терміну позову і давності стягнення заборгованості споживачів, організація і безпосередня робота з ліквідації не врахованого використання енергії, з виявлення крадіжок електричної енергії та прихованої потужності, здійснення контролю за виконанням планів реалізації електричної і теплової енергії та методичне керівництво роботою абонентських груп відділень (району електричних мереж), проведення аналізу середніх продажних тарифів на електричну енергію та за окремими групами споживачів, прогноз реалізації електричної енергії на окремі планові періоди, сприяння механізації і автоматизації розрахункових робіт, прийняття участі у роботі з атестації робочих місць, підготовка звітності у встановлені терміни, керування працівниками служби (с.201-202).

Згідно кваліфікаційних вимог, викладених у посадовій інструкції ОСОБА_1 , для посади начальника групи абонентської необхідно мати повну вищу електротехнічну освіту (спеціаліст); стаж роботи на інженерних посадах не менше 2-х років; проходити атестацію на відповідність займаній посаді на підставі наказів по компанії з періодичністю, обумовленою керівником підприємства, мати V групу з електробезпеки, перевірку знань проходити з ОП - 1 раз у рік; ПБ та ТР - 1 раз в 3 роки (а.с.179-189).

Начальнику групи абонентської функціонально підпорядкований персонал РЕЗ і ЕМ, який проводить роботу з побутовими споживачами електричної енергії по всіх напрямках.

Позивач має диплом спеціаліста за спеціальністю «Механізація сільського господарства» та кваліфікацією інженера-механіка.

Також отримав свідоцтво про підвищення кваліфікації від 25 березня 2011 року з випускною кваліфікацією - інспектор енергонагляду обленерго, що зумовило переведення його на посаду начальника групи абонентської, де необхідно було мати повну вищу електротехнічну освіту (спеціаліст) та стаж роботи на інженерних посадах не менше 2-х років (а.с.119).

На підставі наведеного, зважаючи на встановлені судом обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що у відповідача була можливість запропонувати звільненому працівнику ОСОБА_1 всі наявні вакансії та роботи, які може виконувати останній, тобто ті посади, які відповідають його кваліфікації, стажу та досвіду роботи, проте АТ «Херсонобленерго», в порушення вимог ч.2 ст.40 та ч.3 ст.49-2 КЗпП України, зазначеного зроблено не було.

Проаналізувавши зазначені обставини, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що переведення на посаду інспектора інспекції енергонагляду II категорії Генічеського РЕЗ і ЕМ за заявою ОСОБА_2 від 05 листопада 2018 року дійсно було неможливими, з огляду на відсутність такої вакантної посади, що в цілому узгоджується із інформацією у звіті за формою №3-ПН за відповідний період. Проте, зазначене суперечить відповіді начальника Генічеського РЕЗ і ЕМ щодо невідповідності кандидата посаді, а також протоколу профспілкового комітету.

Судом першої інстанції вірно зазначено, що висновок профспілкового комітету щодо наявності вакантних посад, існуючими на час звільнення позивача, не узгоджується зі звітністю за формою №3-ПН. Так, вакантною посадою була саме посада інспектора інспекції з енергонагляду, що не передбачає, зокрема, вимог до стажу роботи, тоді як, 2-а категорія вказаної посади вимагає стаж за професією інспектора інспекції енергонагляду: для спеціаліста - не менше 1 року, бакалавру - не 2 років. Такі розбіжності свідчать про формальний підхід до здійснення необхідних заходів по звільненню персоналу, посади яких підлягають скороченню, з боку керівництва підприємства, а також з боку профспілки, що є недопустимим та протирічить конституційним засадам. При цьому профспілкою не було враховано фактичних обставин звільнення та особу, яка підлягає звільненню, її освіту, кваліфікацію, досвід.

Отже, судом першої інстанції обґрунтовано зроблено висновок щодо незаконного звільнення ОСОБА_1 з посади та поновлення його на роботі.

Посилання апелянта на те, що існувала об`єктивна неможливість запропонувати ОСОБА_1 наявні вакансії та роботи на час його звільнення, які б останній міг виконувати за кваліфікаційним рівнем, а відтак звільнення позивача відбулося з дотриманням вимог чинного законодавства, колегія суддів вважає необґрунтованим, оскільки зазначеним твердженням позивача спростовуються вищевстановленими обставинами справи і при їх дослідженні та встановленні судом першої інстанції були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Стосовно суми стягнення з АТ «Херсонобленерго» на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу колегія суддів дійшла таких висновків.

Відповідно до п. 32 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» № 9 від 06 листопада 1992 року, у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв`язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи - невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи. При цьому враховуються положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року N 100 ( 100-95-п ). Відповідно до ч.2 ст.235 КЗпП ( 322-08 ) оплата середнього заробітку за весь час понад один рік провадиться за вимушений прогул і за умови, що заява про поновлення на роботі розглядалась більше одного року і в цьому не було вини працівника.

Згідно абз. 3 п. 2, п. 3, п. 5, п. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року N 100, у випадках збереження середньої заробітної плати, що не пов`язано з відпустками, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

При цьому усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки.

Основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника.

Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин).

Так, з матеріалів справи вбачається, що звільнення позивача відбулося 28 листопада 2018 року. Таким чином, у відповідності до вимог п.2, п.4 Порядку обчислення середньої заробітної плати, середня заробітна плата позивача повинна обчислюватися виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата, тобто саме за вересень та жовтень 2018 року.

До розрахункового періоду включаються робочі фактично відпрацьовані дні перед місяцем звільнення, тобто робочі дні вересня та жовтня 2018 року - 20 робочих днів + 22 робочі дні = 42 робочі дні. Середньомісячне число робочих днів становить 21 робочий день (42 робочі дні / 2).

Середньомісячна заробітна плата за останні два календарні місяці складає 10 466,38 грн. ((8 692,95 грн. + 12 239,81 грн.)/2) (а.с.13).

Середньоденна заробітна плата за останні два календарні місяці складає 498,40грн. (10 466,38 грн./ 2 місяці).

Згідно наданого відповідачем календарю робочого часу на 2018 рік для працівників ПрАТ «ЕК «Херсонобленерго» (а.с.263) кількість робочих днів за час вимушеного прогулу позивача, з урахуванням позовних вимог останнього, складає 67 робочих днів (листопад 2018 року - 2 робочих дні; грудень 2018 року - 21 робочий день; січень 2019 року - 21 робочий день; лютий 2019 року - 20 робочих днів; березень 2019 року (по 06 березня) - 4 робочих дні).

Таким чином, середній заробіток за час вимушеного прогулу позивача у період з 29 листопада 2018 року по 06 березня 2019 року становить 33 891,20 грн. (67 робочих днів * 498,40 грн.).

При розрахунку оплати за вимушений прогул, судом першої інстанції не вірно розраховано середню заробітну плату за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Судом взято до розрахункового періоду жовтень та листопад 2018 року. Проте такі дії по обчисленню середньої заробітної плати за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата, не відповідають вимогам закону.

Таким чином, сума стягнення з відповідача на користь позивача середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу складає 33 891,20 грн.

На підставі наведеного, доводи апеляційної скарги в зазначеній частині є обгрунтованими, рішення суду першої інстанції в частині стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу підлягає зміні шляхом зменшення суми стягнення з 61 583,81 грн. до 33 891,20 грн.

Посилання апелянта на ту обставину, що виплачена ними позивачу у листопаді 2018 року під час його звільнення вихідна допомога у розмірі 10 721,76 грн., повинна бути зарахована при визначенні середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, тобто вихідна допомога повинна бути відрахована від суми заробітної плати за час вимушеного прогулу, колегія суддів вважає необґрунтованим. Так, відповідно до вимог ст.1215 ЦК України, заробітна плата, надана фізичній особі як засіб до існування, якщо її виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, не підлягає поверненню. Сам факт оскарження позивачем у судовому порядку правомірності його звільнення з посади згідно з п.1 ст. 40 КЗпП України не може свідчити про недобросовісність дій особи, оскільки є реалізацією нею конституційного права на захист своїх порушених прав.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення судового збору з АТ «Херсонобленерго» на користь держави також підлягає зміні пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме зменшенню з 1 921,00 грн. до 617,26 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-384,390 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Херсонобленерго» задовольнити частково.

Рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 20 травня 2019 року в частині стягнення з Акціонерного товариства «Херсонобленерго» на користь ОСОБА_1 заробітної плати за час вимушеного прогулу та в частині стягнення з Акціонерного товариства «Херсонобленерго» на користь держави судового збору змінити.

Зменшити суму стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу з 61 583, 81 грн. до 33 891,20 грн. (тридцять три тисячі вісімсот дев`яносто одна гривня двадцять копійок) без урахування прибуткового податку та інших обов`язкових платежів.

Зменшити суму стягнення судового збору з 1 921,00 грн. до 617,26 грн. (шістсот сімнадцять гривень двадцять шість копійок).

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Дата складання повного тексту судового рішення - 30 вересня 2019 року.

Головуючий О.А.Кузнєцова

Судді: О.В.Кутурланова

С.В.Радченко