18 вересня 2019 року Деснянський районний суд м. Києва складі:
головуючого - судді Таран Н.Г.
за участю: секретаря - Раєвського П.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації в особі Служби у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, який діє в інтересах малолітнього ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про позбавлення батьківських прав,
Орган опіки та піклування Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації в особі Служби у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, який діє в інтересах малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , про позбавлення батьківських прав. Заявлені позовні вимоги мотивовані тим, що дана родина перебуває на обліку Служби справах дітей Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації з 10.05.2015 року, як така, що опинилась в складних життєвих обставинах за ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків по відношенню до малолітньої дитини. Від початку реєстрація народження малолітнього, ОСОБА_5 , проведена відповідно до ст. 135 СК України. Пізніше батьком дитини було визнано батьківство і внесені відомості в актовий запис про батька, відповідно до ст. 126 СК України та змінено прізвище дитини з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_5 ». Мати дитини, ОСОБА_2 , на контакт зі спеціалістами Служби у справах дітей Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації не виходить. Зі слів сусідів за місцем мешкання ОСОБА_2 часто відбуваються сварки, приходять сторонні особи. Відповідно до актів обстеження, здійснених спеціалістами Служби у справах дітей, умов для проживання, навчання та розвитку дитини не створено, в квартирі немає світла (відключено за борги). 07.02.2018 року за клопотанням Служби, у зв`язку з погіршенням умов проживання, ОСОБА_5 було влаштовано до Центру соціально-психологічної реабілітації дітей № 1 Служби у справах дітей та сім`ї виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), де він перебуває по теперішній час. Комісія з питань захисту прав дитини Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації дійшла висновку, що батьки свідомо нехтують своїми Ув`язками, ухиляються від виховання сина, не проявляють щодо нього батьківської турботи, не цікавляться його життям та здоров`ям, не утримують матеріально. Враховуючи інтереси дитини, керуючись ст. 164 СК України, Деснянська районна в місті Києві державна адміністрація, на яку покладені повноваження органу опіки та піклування вважає, за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 та ОСОБА_4 стосовно малолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі рішення комісії з питань захисту прав дитини (протокол від 05.07.2018 року № 12).
Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 19.09.2018 року відкрито провадження у вищевказаній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.
Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 29.05.2019 року, яка занесена до протоколу судового засідання закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду.
Відповідачі в судові засідання не з`являлись, причини неявки суду не повідомляли, про день, час та місце розгляду справи судом повідомлялись належним чином, шляхом направлення процесуальних документів за вказаною позивачем адресою, яка є місцем їх реєстрації, при цьому поштова кореспонденція була повернута без вручення з поштовою відміткою за закінченням терміну зберігання.
В судове засідання представник Органу опіки та піклування Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації в особі Служби у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації не з`явилась. Однак, на адресу суду надала заяву, відповідно до змісту якої вбачається, що вона просить розглянути справу у її відсутність. Позовні вимоги підтримує та у випадку неявки відповідачів по справі не заперечує щодо заочного розгляду справи.
Згідно п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо адреси сторони судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
Відповідно ч. 10 ст. 130 ЦПК України, якщо місцеперебування відповідача невідоме, суд розглядає справу після надходження до суду відомостей щодо його виклику до суду в порядку, визначеному цим Кодексом.
Положеннями частини 4 ст. 223 ЦПК України визначено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Враховуючи викладені вище обставини та думку представника позивача, яка викладена у заяві, Деснянським районним судом м. Києва 18.09.2019 року постановлена ухвала про заочний розгляд справи, відповідно до положень ст. ст. 223 ч. 4, 280, 281 ЦПК України, без участі відповідачів на підставі наявних у справі доказів.
Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про можливість задоволення позову з таких підстав.
Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Оцінюючи аргументи, викладені в позовній заяві суд в тому числі керується прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, який зазначав, що хоча п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (рішення у справі «Руїз Торіха проти Іспанії» (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.94 р., Серія A, № 303-A, параграф 29).
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з вимогами п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.
Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Згідно ст.164 Сімейного Кодексу України мати може бути позбавлена судом батьківських прав, якщо вона ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, є хронічним алкоголіком.
Згідно з ч. 3 ст.9 Конвенції про права дитини, дитина яка не проживає з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини.
Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.
Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Судом встановлено, що відповідачі по справі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 є батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Реєстрація народження ОСОБА_1 проведена відповідно до ст. 126 СК України (визнання батьківства).
З 10.04.2015 року на обліку Служби у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації перебуває неповнолітній ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як такий, що опинився в складних життєвих обставинах у зв`язку з ухиленням батьків, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від виконання батьківських обов`язків по відношенню до дитини.
Мати дитини, ОСОБА_2 , на контакт зі спеціалістами Служби у справах дітей Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації не виходить. Зі слів сусідів за місцем мешкання ОСОБА_2 часто відбуваються сварки, приходять сторонні особи.
07.02.2018 року за клопотанням Служби, у зв`язку з погіршенням умов проживання, ОСОБА_5 було влаштовано до Центру соціально-психологічної реабілітації дітей № 1 Служби у справах дітей та сім`ї виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), де він перебуває по теперішній час.
Деніз навчався у школі І-ІІІ ступенів № 259 Деснянського району м. Києва. Відповідно до характеристики на дитину, батьки до школи не з`являються, не забезпечують сина належним чином: він не має шкільної форми, необхідних для навчання посібників. Батько проживає окремо з іншою родиною, але підтримує сина матеріально та спілкується із класним керівником телефону.
Службою у справах дітей батькові дитини, ОСОБА_5 , було запропоновано забрати сина для спільного проживання, проте він відмовився, пояснюючи це тим, що тим, що у нього немає такої можливості.
15.02.2018 року батько дитини отримав дозвіл на відвідування сина у Центрі соціально-психологічної реабілітації дітей № 1 Служби у справах дітей та сімї виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації). За інформацією Центру батько спілкується з дитиною по телефону, інколи приїздить до нього.
З матір`ю дитини проводилась профілактична робота стосовно належного виконання нею батьківських обов`язків по відношенню до сина, неодноразово запропоновано пройти реабілітацію від алкозалежності, але вона не з`являється, на співпрацю зі спеціалістами не йде, на запрошення не реагує.
Відповідно до листа Управління охорони здоров`я Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації Деніз звертається до лікарів самостійно, мати до квартири медичних працівників не впускає, письмові запрошення на амбулаторний прийом ігнорує, медичні зобов`язання по відношенню до сина не виконує.
23.07.2018 року Деснянською районною в м. Києві державної адміністрацією, на яку покладені повноваження органу опіки та піклування складено висновок про те, що батьки свідомо нехтують своїми обов`язками, ухиляються від виховання сина, не проявляють щодо нього батьківської турботи, не цікавляться його життям та здоров`ям, не утримують матеріально, у зв`язку з чим Деснянська районна в м. Києві державна адміністрація, на яку покладені повноваження органу опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 та ОСОБА_4 стосовно малолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі рішення комісії з питань захисту прав дитини (протокол від 05.07.2018 року №12).
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що і батько і мати не бажають займатись вихованням сина, мати не працює, зловживає спиртними напоями, веде асоціальний спосіб життя. Батько дитини наразі має іншу сім`ю, проживає окремо від дитини, не бажає забирати дитину до себе за місцем його проживання.
Відповідачі проявляють бездіяльність по виконанню обов`язків щодо піклування про здоров`я та матеріальне забезпечення свого сина, його фізичний, духовний та моральний розвиток. Судом встановлено, що дитина ОСОБА_1 позбавлений батьківської турботи та уваги. Батьки самоусунулися від турботи та виховання дитини. ОСОБА_2 та ОСОБА_5 не вжили жодних заходів для поліпшення ситуації. Отже, вбачається відсутність зацікавленості приймати участь у житті дитини, байдуже ставлення до своїх обов`язків, як батька, так і матері, її спосіб життя, проживання в умовах недостатнього матеріального забезпечення, що стало звичним для відповідачки. Вказана ситуація негативно впливає на розвиток та підготовку до самостійного життя дитини.
Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне позбавити ОСОБА_2 та ОСОБА_9 батьківських прав відносно їх неповнолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до ч.3 ст.166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.
Зважаючи на те, що відповідно до ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 аліменти на утримання дитини.
Відповідно до ч. 5 ст. 167 СК України якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування.
Приймаючи до уваги те, що дитина не може бути передана другому з батьків, баба, дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим, які б виявили бажання піклуватися про дитину, відсутні, суд у відповідності до ч.5 ст.167 СК України вважає за можливе передати дитину на опікування органу опіки та піклування.
Сплату судового збору слід покласти на відповідачів відповідно до положення ч.1 ст.141 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 2, 4-13, 141, 128, 130, 223, 247, 258, 259, 263, 264, 265, 280, 281, 354,355 ЦПК України, ст.ст. 150, 164, 166 СК України, суд, -
Позов Органу опіки та піклування Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації в особі Служби у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, який діє в інтересах малолітнього ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про позбавлення батьківських прав - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав щодо неповнолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 батьківських прав щодо неповнолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 29.08.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.
Стягувати з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 29.08.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.
Аліменти на утримання дитини перераховувати на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України.
Зобов`язати Орган опіки та піклування Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації в особі Служби у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подачі апеляційної скарги.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до безпосередньо до Київського апеляційного суду.
Суддя: Н.Г. Таран