Ухвала

30 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 441/169/16-ц

провадження № 61-17272ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Зайцева А. Ю., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Городоцького районного суду Львівської області від 27 липня 2016 року та постанову Львівського апеляційного суду від 21 травня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, треті особи: Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», ОСОБА_2 , про визнання торгів недійсними,

ВСТАНОВИВ:

16 вересня 2019 року ОСОБА_1 подав засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на рішення Городоцького районного суду Львівської області від 27 липня 2016 року та постанову Львівського апеляційного суду від 21 травня 2019 року у вищевказаній справі.

Касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та вирішення питання про відкриття касаційного провадження, оскільки вона подана з пропуском строку на касаційне оскарження.

Відповідно до статті 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

ОСОБА_1 в касаційній скарзі зазначено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження з посиланням на те, що копію справи йому направлено лише 17 серпня 2019 року.

Згідно з частиною першою статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Як вбачається з оскаржуваної постанови апеляційного суду від 21 травня 2019 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 був присутнім в судовому засіданні 21 травня 2019 року, в якому була постановлена оскаржувана постанова, отже, про існування оскаржуваного судового рішення заявнику було відомо.

Відповідно до частин першої-третьої статті 272 ЦПК України копії повного судового рішення вручаються учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, негайно після проголошення такого рішення. У разі проголошення тільки скороченого (вступної та резолютивної частин) судового рішення, учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, за їхньою заявою негайно після його проголошення видаються копії скороченого судового рішення. У разі проголошення в судовому засіданні скороченого рішення суд надсилає учасникам справи копію повного судового рішення протягом двох днів з дня його складання - в електронній формі у порядку, встановленому законом (у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси), або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса в особи відсутня.

Відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України», рішення від 14 жовтня 2003 року у справі «Трух проти України»).

Наведені заявником причини пропуску процесуального строку на касаційне оскарження судового рішення не дають достатніх підстав для визнання їх поважними, оскільки ОСОБА_1 не зазначено обставин, які б перешкоджали його представнику ОСОБА_3 отримати повний текст оскаржуваного судового рішення у день проголошення або виготовлення (повний текст постанови складено 22 травня 2019 року), не надано доказів недодержання апеляційним судом вимог статті 272 ЦПК України та факту отримання заявником повного тексту оскаржуваного судового рішення 17 серпня 2019 року, оскільки з наданої копії поштового конверту не вбачається, що саме оскаржувану постанову апеляційного суду від 21 травня 2019 року було надіслано заявнику апеляційним судом. Тому зазначені заявником причини пропуску строку на касаційне оскарження не зумовлені особливими і непереборними обставинами, а відтак не є поважними.

Згідно з частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

У зв`язку з тим, що причини пропуску строку на касаційне оскарження є неповажними, а безпідставне поновлення такого строку є порушенням вимог пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, касаційну скаргу необхідно залишити без руху, а особі, яка її подала, - надати строк для звернення до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку на касаційне оскарження з наведенням інших підстав для поновлення цього строку та наданням відповідних доказів.

Разом із цим, в порушення вимог пунктів 4, 6 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено рішення (ухвала), що оскаржується та клопотання особи, яка подає скаргу.

Як вбачається із прохальної частини касаційної скарги ОСОБА_1 просить скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій без найменування судів та без дати їх постановлення, однак зі змісту касаційної скарги вбачається, що заявник не погоджується із рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 27 липня 2016 року та постановою Львівського апеляційного суду від 21 травня 2019 року.

Отже, заявнику необхідно надати уточнену редакцію касаційної скарги відповідно до кількості учасників справи, в якій чітко зазначити, які саме судові рішення він оскаржує з датою їх постановлення.

Крім цього, в порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документів, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Ставка судового збору, чинна на час подання касаційної скарги на рішення суду, встановлена підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» та визначена у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Позовну заяву подано у лютому 2016 року, ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою становила 0,4 розміру мінімальної заробітної плати (мінімальна заробітна плата - 1 378 грн) (підпункт 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції, чинній станом на дату подання позовної заяви у даній справі).

Враховуючи наведене, заявнику слід сплатити судовий збір за дві вимоги немайнового характеру (скасування протоколу про проведення електронних торгів від 14 серпня 2015 року та акта державного виконавця про реалізацію арештованого майна) в розмірі 2 204,80 грн (551,20 грн х 2 х 200 %).

Згідно з квитанцією від 16 вересня 2019 року № 0.0..1 ОСОБА_1 сплачено судовий збір за подання касаційної скарги в розмірі 350 грн.

Враховуючи наведене, ОСОБА_1 слід доплатити суму судового збору за подання касаційної скарги в розмірі 1 854,80 грн, який має бути перерахований або внесений за реквізитами: отримувач коштів - УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н/22030102, ЄДРПОУ - 38004897, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), МФО - 899998, рахунок отримувача - 6007, ККДБ - 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», символ звітності банку - 207.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно надати Верховному Суду квитанцію (платіжне доручення) або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу (залишення заяви без руху), про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Отже, касаційну скаргу слід залишити без руху з наданням можливості усунути вищевказані недоліки.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Визнати підстави для поновлення процесуального строку на касаційне оскарження рішення Городоцького районного суду Львівської області від 27 липня 2016 року та постанови Львівського апеляційного суду від 21 травня 2019 року за клопотанням ОСОБА_1 неповажними.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Городоцького районного суду Львівської області від 27 липня 2016 року та постанову Львівського апеляційного суду від 21 травня 2019 року залишити без руху та надати строк десять днів з дня вручення цієї ухвали для звернення до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку на касаційне оскарження з наведенням інших підстав для поновлення цього строку та наданням відповідних доказів.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали в частині подання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням поважних підстав для цього та наданням відповідних доказів у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали в частині надання уточненої редакції касаційної скарги відповідно до кількості учасників справи та надання квитанції (платіжного доручення) про сплату судового збору касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. Ю. Зайцев