УХВАЛА

26 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 717/1789/15-ц

провадження № 61-18281св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Грушицького А. І. (суддя-доповідач), Сердюка В. В., Фаловської І. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Вороновицька сільська рада Кельменецького району Чернівецької області,

розглянувши у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду Чернівецької області від 19 квітня 2017 року, у складі колегії суддів Одинака О. О., Владичана А. І., Лисака І. Н.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до Вороновицької сільської ради Кельменецького району Чернівецької області про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів

У жовтні 2015 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Вороновицької сільської ради Кельменецького району Чернівецької області (далі - Вороновицька сільрада) про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування позову посилався на те, що він є спадкоємцем першої черги за законом після свого батька - ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Приватним нотаріусом Кельменецького районного нотаріального округу Чернівецької області позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину - житловий будинок за належними до нього господарськими будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку із ненаданням правовстановлюючого документа, про що 02 червня 2015 року винесено відповідну постанову.

ОСОБА_1 вказував, що він є таким, що фактично прийняв спадщину, оскільки після смерті батька вступив в управління спадковим майном.

Зазначав, що цей житловий будинок був побудований до 05 серпня 1992 року, не суперечить суспільним інтересам та не порушує прав інших осіб, а тому, в силу положень абзацу 60 пункту 3.2 розділу 3 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 24 травня 2001 року № 127 (в редакції, чинній на момент звернення в суд із позовом), не належить до самочинного будівництва.

Відсутність документів, підтверджуючих право власності на житловий будинок, унеможливлює оформлення ОСОБА_1 своїх спадкових прав у позасудовому порядку.

Вищенаведеним позивач мотивував наявність підстав для задоволення його позовних вимог.

Справа розглядалась судами неодноразово.

Рішенням Кельменецького районного суду Чернівецької області від 23 жовтня 2015 року у складі судді Харабари І. В. позовні вимоги задоволено.

Визнано за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом, на майно, що знаходиться по АДРЕСА_1 та складається з житлового будинку позначеного літерою «А-І» з добудовою, позначеною літерою «А'», підвалом, позначеним літерами «Пд» та сходами, позначеними літерами «а'», «а''», загальною площею 75,20 кв. м, житловою площею 53,60 кв.м, літньої кухні-сараю, позначеного літерою «Б», гаража, позначеного літерою «В», сараю позначеного літерою «Г», вбиральні, позначеної літерою «Д», огорожі, позначеної №1-4, колонки, позначеної № 5 загальною вартістю 44 934 грн.

Рішенням Апеляційного суду Чернівецької області від 19 квітня 2017 року апеляційну скаргу Вороновицької сільради задоволено. Рішення Кельменецького районного суду Чернівецької області від 23 жовтня 2015 року скасовано. У позові ОСОБА_1 відмовлено.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги

У травні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ із касаційною скаргою звернувся ОСОБА_1 , в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення місцевого суду.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 червня 2017 року відкрито касаційне провадження у цивільній справі.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - Закон від 03 жовтня 2017 року), за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону від 03 жовтня 2017 року касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно підпунктів 2.3.2, 2.3.4, 2.3.13, 2.3.49 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року № 30, зі змінами та доповненнями, постанови Пленуму Верховного Суду від 24 травня 2019 року № 8 «Про здійснення правосуддя у Верховному Суді» та рішення зборів суддів Касаційного цивільного суду від 28 травня 2019 року № 7 «Про заходи, спрямовані на своєчасний розгляд справ і їх вирішення у розумні строки» у зазначеній справі призначено повторний автоматизований розподіл.

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).

У відповідності до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

04 червня 2019 року справу розподілено колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в складі Грушицького А. І. (суддя-доповідач), Сердюка В. В., Фаловської І. М.

Позиція та висновки Верховного Суду

Відповідно до частини п`ятої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до Вороновицької сільської ради Кельменецького району Чернівецької області про визнання права власності на спадкове майно призначити до судового розгляду.

Справу розглянути в порядку спрощеного позовного провадження колегією в складі п`яти суддів за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. І. Грушицький

В. В. Сердюк

І. М. Фаловська