Справа №173/370/19
Провадження №2/173/576/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2019 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючого - судді Петрюк Т.М.

При секретареві - Рудовій Л.В.

За участю представника позивача - адвоката Галюка Р.М.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Верхньодніпровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , про визнання права власності на нерухоме майно,-

ВСТАНОВИВ:

12.02.2019 року до суду звернулася позивач ОСОБА_1 , з позовом про визнання права власності на нерухоме майно до відповідача ОСОБА_2

26.02.2019 року отримана довідка про реєстрацію місця проживання відповідача - фізичної особи.

27.02.2019 року ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду в підготовчому судовому засіданні на 15 травня 2019 року.

15.05.2019 року розгляд справи відкладений в зв`язку з неявкою відповідача в судове засідання. Справу призначено до розгляду на 12.08.2019 року.

12.08.2019 року розгляд справи відкладений в зв`язку з залученням співвідповідача ОСОБА_3 , і надання строку для вирішення спору в позасудовому порядку. Справу призначено до розгляду на 18.09.2019 року.

18.09.2019 року проведене підготовче судове засідання, справа призначена до розгляду на 18.09.2019 року

Учасникам розгляду справи роз`яснені права та обов`язки у відповідності до ст. 43, 44, 49 ЦПК України.

18.09.2019 року в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Згідно поданої позовної заяви позивач просить визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку в АДРЕСА_1 , укладений між нею і відповідачем ОСОБА_2 , 10 липня 2018 року і визнати за нею право власності на житловий будинок з господарчими і надвірними спорудами, розташований в АДРЕСА_1

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: в червні 2018 року вона домовилась з відповідачем про купівлю в нього житлового будинку в АДРЕСА_1 за 3380 доларів США. Ними були обговорені всі суттєві умови договору та домовились про виплату коштів за будинок у розстрочку до 01 липня 2020 року.

На підтвердження намірів про купівлю будинку та про передачу завдатку вона з довіреною особою відповідача ОСОБА_3 , 10 липня 2018 року уклали попередній договір купівлі-продажу, в якому були відображені всі суттєві умови основного договору - ціна, терміни і порядок розрахунків, нотаріальне посвідчення угоди та інше.

Також в червні 2018 року вона передала ОСОБА_2 , через довірену особу ОСОБА_3 , 1700 доларів США, а решту суми 1680 доларів США, вона сплатила 10 грудня 2018 року. На підтвердження виконання нею своїх зобов`язань за попереднім договором, довірена особа ОСОБА_2 , - ОСОБА_3 , власноручно написав їй 10 грудня 2018 року розписку про отримання від неї грошових коштів в сумі 3380доларів США.

В липні 2018 року відповідач передав їй оригінали правовстановлюючих документів на вказаний будинок, будинкову книгу і технічний паспорт.

В грудні 2018 року вона намагалась зв`язатись з відповідачем по телефону, який останній їй залишив, щоб оформити нотаріальну угоду щодо купівлі-продажу будинку, однак відповідач не відповів на її телефонні дзвінки. Така ж ситуація була і з довіреною особою ОСОБА_2 , - ОСОБА_3 .

Таким чином на сьогоднішній день виникла ситуація, коли продавець ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, при цьому вона, як сторона договору виконала всі його суттєві умови та відбулося повне виконання умов договору з її боку, а відповідач взяті на себе зобов`язання за попереднім договором не виконує, що й стало підставою звернення до суду.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи. Також пояснив, що після попереднього судового засідання, відповідач ОСОБА_3 , погоджувався оформити нотаріальне посвідчення договору, але у призначений час до нотаріуса не з`явився. Його довірителька передавала відповідачеві ОСОБА_3 , заяву з прохання з`явитись до обраного ним нотаріуса у зручний для нього час для нотаріального оформлення договору, але останній так і не з`явився до нотаріуса та уникає зустрічей з його довірителькою.

Відповідачі ОСОБА_2 ,. і ОСОБА_3 в судове засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. В підготовчому судовому засідання відповідач ОСОБА_3 , визнавав позовні вимоги позивача, та зобов`язувався судом нотаріально посвідчити укладений договір.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Між сторонами виникли правовідносини, що виникають із укладання правочину і права власності на нерухоме майно. Способом захисту порушених цивільних прав позивачем визначено визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна і визнання права власності, з яким погоджується суд. Дані способи захисту порушених прав передбачені нормами ЦК України.

Судом встановлено, що в червні 2018 року позивач домовилась з відповідачем про купівлю в нього житлового будинку в АДРЕСА_1 за 3380 доларів США. Сторонами були обговорені всі суттєві умови договору та сторони домовились про виплату коштів за будинок у розстрочку до 01 липня 2020 року.

На підтвердження намірів про купівлю будинку та про передачу завдатку позивач з довіреною особою відповідача ОСОБА_3 , 10 липня 2018 року уклали попередній договір купівлі-продажу, в якому були відображені всі суттєві умови основного договору - ціна, терміни і порядок розрахунків, нотаріальне посвідчення угоди та інше, що підтверджується копією попереднього договору.

Також в червні 2018 року позивач передала ОСОБА_2 , через довірену особу ОСОБА_3 , 1700 доларів США, а решту суми 1680 доларів США, вона сплатила 10 грудня 2018 року. На підтвердження виконання позивачем своїх зобов`язань з попереднім договором, довірена особа ОСОБА_2 , - ОСОБА_3 , власноручно написав їй 10 грудня 2018 року розписку про отримання від неї грошових коштів в сумі 3380 доларів США, що підтверджується копією і оригіналом розписки.

В липні 2018 року відповідач передав позивачеві оригінали правовстановлюючих документів на вказаний будинок, будинкову книгу і технічний паспорт. Дані документи в оригіналі оглянуті в судовому засіданні.

Згідно даних домової книги на домоволодіння в АДРЕСА_1 , відповідач і інші особи, які були зареєстровані в даному домоволодіння на даний час зняті з реєстраційного обліку.

В грудні 2018 року позивач намагалась зв`язатись з відповідачем по телефону, який останній їй залишив, щоб оформити нотаріальну угоду щодо купівлі-продажу будинку, однак відповідач не відповідав на її телефонні дзвінки. Така ж ситуація була і з довіреною особою ОСОБА_2 , - ОСОБА_3 .

Вказані вище обставини свідчать про досягнення сторонами усіх істотних умов договору купівлі-продажу спірного домоволодіння та повного виконання умов договору.

З огляду на фактичне укладення договору купівлі-продажу та його виконання, відповідач у справі ухиляється від нотаріального посвідчення договору, що перешкоджає проведенню державної реєстрації права власності на спірне домоволодіння за позивачем і реалізації в повній мірі останньою своїх прав власника, що тягне за собою порушення прав власника позивача на спірне домоволодіння.

Відповідно до ст. 657 УК України - Договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України - Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно ст.. 655 ЦК України - За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Таким чином істотними умова договору купівлі-продажу є його предмет і його ціна. Між сторонами досягнуто згоди з усіх істотних умов договору купівлі-продажу, що підтверджується доказами: договором купівлі-продажу, розпискою про отримання коштів.

Згідно ст. 629 ЦК України - Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Позивач виконала взяті на себе зобов`язання за укладеним договором: сплатила відповідачеві грошові кошти в сумі 3380 доларів США за домоволодіння відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України - Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається

Статтею 1 першого Протоколу до Конвенції про захист прав та основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною радою України від 17.07.1997 року, визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавленим своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом та загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України - право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК - право власності вважається набутим правомірним, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.. 392 ЦК України - Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 334 ЦК України - Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним..

Враховуючи, що сторонами виконані всі істотні умови договору, а також, що майно було правомірно придбане позивачкою, а відповідач і його довірена особа ухиляються від нотаріального посвідчення договору, не вчинили нотаріальне посвідчення договору навіть за вимогою суду, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 916 грн. 64 коп., підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, оскільки судом ухвалюється рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ

Позовні вимоги за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , про визнання права власності на нерухоме майно - задовольнити

Визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ІПН НОМЕР_1 , проживаючою за адресою: АДРЕСА_2 і ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_3 , представником ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_3 , зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_3 , 10 липня 2018 року

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ІПН НОМЕР_1 , проживаючою за адресою: АДРЕСА_2 право власності на житловий будинок загальною площею 50.5 кв.м., житловою площею 33.5 кв.м.. з господарчими і надвірними будівлями і спорудами, розташований на земельній ділянці площею 600 кв.м. по фактичному користуванню, за адресою: АДРЕСА_1

Стягнути з і ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ІПН НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 і ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_3 , зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ІПН НОМЕР_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 на відшкодування понесених судових витрат по сплаті судового збору по 458 грн. 32 коп., з кожного.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення.

Відповідно до п. 15.5 розділу ХШ Перехідні положення ЦПК України апеляційна скарга подається через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області до приведення Положення про автоматизовану систему документообігу суду у відповідність із редакцією Цього кодексу

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду .

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення.

Повний текст рішення виготовлений 28.09.2019 року

Суддя Петрюк Т.М.

Зареєстроване: 30.09.2019 року

Оприлюднене : 30.09.2019 року

Дата набрання законної сили: 29.10.2019 року