КОПІЯ
ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/4820/1497/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд в складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Корніюк А.П. (суддя доповідач), П`єнти І.В., Талалай О.І.

секретар судового засідання Гриньова А.М.

за участю позивача ОСОБА_1 , його представника ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_3

розглянув в спрощеному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні цивільну справу №686/16399/17 за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Хмельницького міськрайонного суду від 24 квітня 2019 року (суддя Стефанишин С.Л., повне судове рішення складено 03 травня 2019 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди.

Заслухавши доповідача, пояснення учасника справи та представників учасників справи, дослідивши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

Звертаючись до суду із позовом ОСОБА_1 вказував, що 28 квітня 2015 року близько 18 год. 00 хв. ОСОБА_4 безпричинно спричинив йому один удар в область лобної ділянки голови, внаслідок чого позивач отримав тілесні ушкодження, які за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя в момент заподіяння. Внаслідок злочинних дій відповідача, що встановлені ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 15.12.2015 року по справі 686/12983/15-к, позивач отримав 3 групу інвалідності, що є перешкодою для працевлаштування. ОСОБА_1 вважає, що має право на відшкодування шкоди через втрату працездатності з вини ОСОБА_4 , тому після уточнення позовних вимог просив суд стягнути на його користь з відповідача втрачений заробіток внаслідок каліцтва одноразово в розмірі 24618,02 грн. за період з 01 травня 2015 року по 31 березня 2019 року; зобов`язати ОСОБА_4 виплачувати щомісячно ОСОБА_1 починаючи з 01 квітня 2019 року в рахунок відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, втрачений заробіток внаслідок втрати працездатності в розмірі 20% від мінімальної заробітної плати.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 05 лютого 2018 року по справі призначено судову-психіатричну експертизу та зупинено провадження по справі.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 04 вересня 2018 року поновлено провадження у справі.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 02 жовтня 2018 року по справі призначено комісійну судово-медичну експертизу та зупинено провадження у справі.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 25 лютого 2018 року поновлено провадження по справі.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 24 квітня 2019 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 втрачений заробіток внаслідок каліцтва одноразово в розмірі 23095 грн. за період з 01 листопада 2015 року по 31 березня 2019 року. Зобов`язано ОСОБА_4 виплачувати щомісячно ОСОБА_1 починаючи з 01 квітня 2019 року по 31 жовтня включно в рахунок відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, втрачений заробіток внаслідок втрати працездатності в розмірі 20% від мінімальної заробітної плати. В решті позовних вимог відмовлено. Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_4 оскаржив його в апеляційному порядку, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення. Апелянт звертає увагу суду на те, що судом першої інстанції не було враховано факт повного відшкодування відповідачем позивачу шкоди, завданої ушкодженням здоров`я, що підтверджується розписками про отримання ОСОБА_1 грошових коштів та ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 15 січня 2016 року, якою кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 закрито на підставі клопотання позивача про звільнення останнього від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням та відшкодуванням завданої шкоди. Зважаючи на викладене, апелянт просить скасувати оскаржуване рішення та постановити нове, яким повністю відмовити в задоволені позову.

Представник апелянта ОСОБА_3 підтримав апеляційну скаргу з підстав у ній наведених.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 проти апеляційної скарги заперечили, просять рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідач ОСОБА_4 до суду не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку.

Колегія суддів, заслухавши представника апелянта, позивача, його представника та суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно положень ч. ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення відповідає вказаним вимогам.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що 28 квітня 2015 року близько 18:00 год., ОСОБА_4 , перебуваючи на ділянці проїжджої частини дороги навпроти під`їзду №1 будинку АДРЕСА_1 у АДРЕСА_2 . Хмельницькому, реалізуючи злочинний умисел спрямований на спричинення тілесних ушкоджень позивачу, умисно з метою заподіяння тілесних ушкоджень наніс один удар в область лобної ділянки голови, внаслідок чого ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження у вигляді садни шкіри потиличної ділянки голови, крововиливів м`яких тканин лобної ділянки голови, крововиливу у м`язи лівої лобно-скроневої ділянки черепа, перелому кісток склепіння черепа в ділянці сагітального (серединного) шва з накопиченням крові над і під твердою мозковою оболонкою в проекції перелому, геморагічного забою лобних часток головного мозку з пошкодженням у певних їх ділянках кори мозку, крововиливу під м`які мозкові оболонки, які за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя в момент заподіяння.

У зв`язку з одержаними травмами позивач перебував на лікуванні у відділенні «Нейрохірургічне» Хмельницької обласної лікарні з 29 квітня 2015 року по 25 травня 2015 року та з 14 вересня 2015 року по 02 жовтня 2015 року, а з 16 листопада 2015 року по 01 грудня 2015 року в ДУ «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності МОЗ України» (а.с.10-12).

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 15 січня 2016 року ОСОБА_4 звільнено від кримінальної відповідальності за ст. 128 КК України на підставі ст. 46 КК України, а кримінальне провадження закрито в зв`язку з примиренням з потерпілим та відшкодуванням йому завданої шкоди.

Зазначені обставини учасниками справи не оспорюються, а тому в силу ч. 1 ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягають.

Положеннями ч. ч. 1 , 3 ст. 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом.

У відомостях з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків ДВС України від 07 липня 2017 року № 7467 відсутня інформація про доходи ОСОБА_1 станом на 28 квітня 2015 року (час заподіяння шкоди) (а.с.17).

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2, 3 ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, сторонньою догляду тощо. У разі каліцтва або іншого ушкодження здоров`я фізичної особи, яка в момент завдання шкоди не працювала, розмір відшкодування визначається виходячи з розміру мінімальної заробітної плати. Шкода ,завдана фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, відшкодовується без урахування пенсії, призначеної у зв`язку із втратою здоров`я, або пенсії, яку вона одержувала до цього, а також інших доходів.

Відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю потерпілого, здійснюється щомісячними платежами. За наявності обставин, які мають істотне значення, та з урахуванням матеріального становища фізичної особи, яка завдала шкоди, сума відшкодування може бути виплачена одноразово, але не більш як за три роки наперед (ч. 1 ст. 1202 ЦК України).

Відповідно до роз`яснень, що викладені в п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» з наступними змінами зазначено, що відшкодування шкоди у зв`язку з ушкодженням здоров`я складається зі щомісячних платежів (страхових виплат), що виплачуються протягом строку, на який встановлено втрату працездатності. За вимогами про продовження платежів виплати провадяться за весь попередній час, протягом якого належало відшкодовувати шкоду, без обмеження будь-яким строком (з дня закінчення попередніх виплат вимоги про їх продовження задовольняються за умови, що МСЕК, а у відповідних випадках - судово-медична експертиза) підтвердила втрату працездатності та її відсоток за цей період).

Судом першої інстанції вірно встановлено, що ОСОБА_1 15.10.2016 встановлено третю групу інвалідності на строк до 01.11.2019 року та позивач отримує пенсію по інвалідності (довідки до актів огляду МСЕК серія АВ № НОМЕР_1 , № 084096, копія пенсійного посвідчення серія НОМЕР_2 а.с. 13, 14).

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції вірно виходив з того, що внаслідок неправомірних дій відповідача, ОСОБА_1 завдано шкоду каліцтвом і ОСОБА_4 зобов`язаний відшкодувати потерпілому заробіток, втрачений останнім внаслідок зменшення його загальної працездатності. Тому наявні підстави для стягнення із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 втрачений заробіток внаслідок каліцтва одноразово в розмірі 23095 грн. за період з 01.11.2015 року по 31.03.2019 року та для зобов`язання ОСОБА_4 сплачувати щомісячно на користь позивача з 01.04.2019 року по 31.10.2019 року втрачений заробіток в розмірі 20% від мінімальної заробітної плати.

Такі висновки суду першої інстанції узгоджуються із матеріалами справи і відповідають нормам матеріального та процесуального права.

Встановлено, що проведені судом першої інстанції розрахунки щодо одноразової та щомісячної виплат стороною апелянта не оскаржуються.

Посилання апелянта на те, що судом першої інстанції не було враховано факту повного відшкодування ОСОБА_4 позивачу шкоди, завданої ушкодженням здоров`я, про що свідчать власноручно написані ОСОБА_1 розписки про отримання грошових коштів, не заслуговують на увагу.

Так, долучені до матеріалів справи розписки на загальну суму 69000 грн. (а.с. 29-41), що написані дружиною ОСОБА_1 ОСОБА_5 та самим ОСОБА_1 достеменно не підтверджують факту відшкодування ОСОБА_4 саме втраченого позивачем заробітку (доходу) внаслідок зменшення загальної працездатності в результаті отриманої травми 28 квітня 2015 року, натомість, надані розписки підтверджують факт відшкодування ОСОБА_4 матеріальної та моральної шкоди ОСОБА_1

І як прослідковується із матеріалів справи, одинадцять із розписок складені під час лікування позивача та під час розгляду кримінальної справи (провадження №0002259) за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та ст. 128 КК України.

Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Натомість доказів відшкодування ОСОБА_4 позивачу сум втрати заробітку надано не було.

Наявність клопотання ОСОБА_1 , як потерпілого, про звільнення від кримінальної відповідальності і закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_4 , як обвинуваченого на підставі ст. 46 КК України у зв`язку із примиренням з обвинуваченим та відшкодуванням останнім завданої шкоди, поданого в рамках кримінального провадження не є обставиною, яка має значення для вирішення спору про відшкодування втраченого ОСОБА_1 заробітку внаслідок каліцтва. Крім того, вказане клопотання не містить посилання щодо відшкодування шкоди на майбутнє, інформації щодо розміру відшкодування шкоди та її складових, а лише зазначає, що станом на час його складення майнові та моральні збитки відшкодовані ОСОБА_1 в повному обсязі.

Порушень процесуального закону, які б були підставою для скасування рішення, судом першої інстанції не допущено.

Рішення суду ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав в межах доводів апеляційної скарги для його скасування не вбачається.

Разом з тим, підлягає до скасування оскаржуване судове рішення в частині стягнення із відповідача на користь держави судового збору, адже ОСОБА_4 відповідно до п.13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору.

Тому відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір в розмірі 1489 грн. підлягає компенсації за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382 - 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду від 24 квітня 2019 року в частині вирішення судових витрат скасувати та постановити в цій частині нове судове рішення.

Судові витрати в сумі 1489 (одна тисяча чотириста вісімдесят дев`ять) грн. компенсувати за рахунок держави.

В решті рішення Хмельницького міськрайонного суду від 24 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 26 вересня 2019 року.

Судді (підпис) А.П. Корніюк

(підпис) І.В. П`єнта

(підпис) О.І.Талалай

Згідно з оригіналом

Суддя А.П. Корніюк