Справа № 236/2195/19
27 вересня 2019 року Краснолиманський міський суд Донецької області в складі:
головуючої судді Саржевської І.В.,
при секретарі Олійник С.М.,
позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Лиман Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Орган опіки та піклування Мирноградської міської ради Донецької області, про позбавлення відповідача батьківських прав стосовно малолітньої дитини,
У червні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення відповідача батьківських прав, обґрунтувавши свої вимоги тим, що з вересня 2016 року до вересня 2013 року вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 , у період фактичних шлюбних відносин у них народилася спільна дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .. Після припинення відносин з відповідачем малолітній син мешкає разом з матір`ю, перебуває на її утриманні.
ОСОБА_1 зверталась із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, отримала рішення суду на свою користь. ОСОБА_2 самостійно допомогу дитині не надає, сином не опікувався, життям дитини не цікавився взагалі, матеріальної допомоги сину не надавав, не виконував своїх батьківських обов`язків щодо виховання дитини.
З огляду на це, позивач просить суд позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно його малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ..
Відповідно до ч. 9 ст. 28 ЦПК України позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи). Останнім відомим позивачеві місцем реєстрації проживання ОСОБА_2 є АДРЕСА_1 .
Згідно із ст. 1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції» розпорядженням голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 року була визначена зміна територіальної підсудності судових справ, підсудних розташованим у районі проведення антитерористичної операції місцевим загальним судам, зокрема, для справ, підсудних Петровському районному суду м. Донецька, визначена підсудність Краснолиманському міському суду Донецької області.
За таких обставин цивільна справа відносно відповідача ОСОБА_2 підлягає розгляду Краснолиманським міським судом Донецької області.
В підготовчому судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити та навела доводи, аналогічні викладеним у позовній заяві, не заперечувала проти здійснення заочного розгляду справи. В подальшому ОСОБА_1 надала до суду заяву від 06.08.2019 року, в якій просила здійснювати судовий розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги просила задовольнити. (а.с. 58).
Відповідач ОСОБА_2 був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи (а.с. 56), для участі в судовому засіданні не прибув, заяв про відкладення розгляду справи суду не надав, заперечень проти позову не висунув, про наявність поважних причин для неявки не повідомив, відзиву на позов не надав.
Представник третьої особи Органу опіки та піклування Мирноградської міської ради Донецької області, був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності та ухвалення рішення на розсуд суду.
Ухвалою суду від 27.09.2019 року прийнято рішення про здійснення заочного розгляду справи.
Судом встановлено, що малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився у м. Донецьку Донецької області, Україна, батьками дитини є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.13,16).
Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є громадянкою України, народилась у м. Донецьку Донецької області, внесена до Державного реєстру фізичних осіб-платників податків, має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , як внутрішньо переміщена особа з тимчасово окупованої території України разом із малолітньою дитиною ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.8-11,15). ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управління соціального захисту населення Мирноградської міської ради донецької області з 20.05.2016 року, отримує допомогу внутрішньо переміщеним особам на проживання у розмірі 1000,00 грн. щомісяця (а.с. 25).
Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є громадянином України, народився у м. Донецьку Донецької області, внесений до Державного реєстру фізичних осіб-платників податків, має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ; не є внутрішньо переміщеною особою з тимчасово окупованої території України (а.с.12,34).
Рішенням Калінінського районного суду м. Донецька від 23.01.2013 року у справі № 0522/9951/2012 з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісяця, починаючи з 04.12.2012 року і до повноліття дитини (а.с.17); рішення набрало законної сили 04.02.2013 року, судом видано стягувачеві виконавчий лист для примусового виконання (а.с.18).

Згідно з довідкою Слов`янського МРВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 27.05.2019 року АСВП № 56623998/25898 вказаний виконавчий лист перебуває на примусовому виконанні у державного виконавця, станом на 27.05.2019 року розмір заборгованості зі сплати аліментів ОСОБА_2 становить 38809,90 грн.(а.с.19).

Згідно з довідкою КЗ «Мирноградський центр первинної медико-санітарної допомоги» від 15.05.2019 року малолітній ОСОБА_3 не перебуває на диспансерному обліку у лікарів, є цілком здоровим (а.с.21).

Згідно з довідками Загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 9 Мирноградської міської ради Донецької області від 25.10.2017 року та від 15.05.2019 року № 01-32/322, малолітній ОСОБА_3 навчається у вказаному освітньому закладі; біологічний батько дитини - ОСОБА_2 не звертався до закладу з питань надання інформації про навчання (виховання) дитини, не відвідував дитину у цьому закладі, не спілкувався з дитиною, батьківські збори не відвідував, не виявляв інтересу досягнень дитини (а.с. 22,23).

Дошкільним навчальним закладом № 3 «Сонечко» Мирноградської міської ради Донецької області у 2017 році надана інформація про виконання батьківських обов`язків ОСОБА_1 (а.с.24), згідно з якою з вересня 2016 року вихованням малолітнього ОСОБА_3 опікується лише позивач, дитина мешкає з матір`ю, має належні матеріально-побутові умови, батько дитини жодного разу не відвідував дитячий заклад, не мав зв`язку з педагогами, не виявляв інтересу до життя та здоров`я хлопчика.

ОСОБА_1 разом із малолітнім сином ОСОБА_3 , 2010 р. н., фактично мешкає у квартирі за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.28), територіальною громадою за фактичним місце проживання характеризується позитивно (а.с.26), не перебуває на обліку у Мирноградському міському центрі соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді (а.с.27). Представником координаційного комітету самоорганізації населення м. Мирнограда Донецької області ОСОБА_4 за участі мешканців мікрорайону «Західний» складено акт фактичних обставин проживання дитини з матір`ю (а.с.29).

Органом опіки і піклування Мирноградської міської ради Донецької області до суду надано висновок від 12.08.2019 року № 026, згідно з яким Виконавчий комітет Мирноградської міської ради дійшов висновку, що позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно малолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , доцільне та відповідатиме інтересам дитини.

Суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , виходячи з такого.

Згідно зі ст. 32 Конституції України «Ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України…». «…Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою» (ст. 51 Конституції України).

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» «…Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків».

Згідно зі ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» «Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини… Держава надає батькам … допомогу у виконанні ними своїх обов`язків щодо виховання дітей…, захищає права сім`ї».

«Діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили» (ст. 14 згаданого Закону).

Відповідно до ст. 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття; малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно зі ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до вимог ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватись про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.

Згідно зі ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом, в тому числі - позбавлення батьківських прав.

Відповідно до положень ст. 3 Конвенції ООН про права дитини в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.

Відповідно до положень ст. 9 Конвенції ООН про права дитини Держави - Сторони дбають про те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи за судовим рішенням визначають відповідно до застосовного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в інтересах дитини. Вирішення такого питання може бути необхідним у тому чи іншому випадку, коли, наприклад, батьки жорстоко поводяться з дитиною чи не піклуються про неї. При цьому всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у вирішенні такого питання та викладати свою позицію.

Згідно із ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пп. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей.

Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення,не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Однак суд погоджується із твердженням позивача ОСОБА_1 щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , оскільки відповідач життям та здоров`ям малолітнього сина впродовж тривалого часу не цікавиться, матеріально та морально його не підтримує, не спілкується з дитиною, повністю відсторонився від виховання дитини.

При цьому суд звертає увагу на положення ст. 1 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», за якими до категорії дітей, позбавлених батьківського піклування, віднесено,зокрема, дітей, батьки котрих не виконують своїх батьківських обов`язків з причин, які неможливо з`ясувати у зв`язку з перебуванням батьків на тимчасово окупованій території України.

Із досліджених судом письмових доказів убачається, що малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає у м. Мирнограді Донецької області, разом зі своєю біологічною матір`ю, має добрі житлово-побутові умови, відвідує загальноосвітню школу в цьому ж населеному пункті, перебуває під спостереженням дитячого лікаря місцевої медичної амбулаторії. Отже, ухвалюючи рішення про позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_2 , суд вважає за необхідне залишити дитину у позивача ОСОБА_1 ..

Згідно з ч.3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Проте в розглядуваній справі суд рішення щодо стягнення аліментів на дитину не ухвалює, оскільки питання утримання дитини до її повноліття вже були врегульовані у рішенні Калінінського районного суду м. Донецька від 23.01.2013 року у справі № 0522/9951/2012, котре набрало законної сили (а.с. 17-19).

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд зазначає таке. Згідно із ст. 133 ЦПК України судовий збір включено до складу судових витрат. Позивач ОСОБА_1 у червні 2019 року звернулась до суду з вимогами про позбавлення відповідача батьківських прав. За подання позовної заяви немайнового характеру щодо позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав позивачем сплачено судовий збір в розмірі 768,40 грн.(квитанція Мирноградського відділення Донецького РУ АТ КБ «ПриватБанк» від 06.06.2019 року № 0.0..1 - а.с. 3). Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Враховуючи наведене, суд стягує витрати у розмірі 768,40 грн. з відповідача на користь позивача.

Суд додатково вважає за необхідне роз`яснити учасникам справи, що відповідно до ст.169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Керуючись ст. 150, 155, 164, 165, 166 СК України, ст. 3, 4, 10, 12, 13,19, 133, 141, 258, 259, 264, 265, 280, 281 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення відповідача батьківських прав стосовно малолітньої дитини - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) батьківських прав відносно його малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ..

Додатково роз`яснити учасникам справи, що відповідно до ст.169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , як внутрішньо переміщена особа з тимчасово окупованої території України фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_3 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) понесені позивачем витрати щодо сплати судового збору в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через Краснолиманський міський суд Донецької області до Донецького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя -