Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 2-2808/11
Провадження 6/711/46/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2019 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Скляренко В.М.

при секретарі Слабко Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси подання головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1,

в с т а н о в и в:

Головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_2 звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1.

В обґрунтування подання вказує, що на виконанні в відділі примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області знаходиться зведене виконавче провадження № 54306647 з примусового виконання: виконавчого листа Придніпровського районного суду м. Черкаси № 2-2808 від 13.09.2012 року про стягнення з ОСОБА_1 боргу та виконавчого листа Черкаського окружного адміністративного суду № 823/1944/15 від 14.12.2015 року про стягнення з ОСОБА_1 боргу.

Станом на 08.02.2019 року боржник - ОСОБА_1 рішення судів не виконує, вимоги державного виконавця щодо виконання рішення суду ігнорує.

Державним виконавцем в ході виконання зведеного виконавчого провадження 15.01.2019 року реалізоване заставне майно боржника, а саме: автотранспортний засіб RORSCHE CAYENNE 2007 РОКУ випуску д.н.з. СА 4444АМ чорного кольору, № кузова WР1АВ29РХ8LА37124 від реалізації якого на рахунок стягувача ПАТ «Укрсоцбанк» перераховано 208366 грн. 55 коп.

Крім того, державним виконавцем здійснено опис та арешт майна боржника, а саме: 1/3 частини квартири АДРЕСА_1, реалізація якої заборонена законом.

Вказує, що боржник ОСОБА_1 самостійно не здійснює будь-яких дій щодо погашення боргу за виконавчим документом.

Згідно повідомлення Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України громадянин ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 регулярно перетинає державний кордон України.

Відповідно до ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення.

А тому, просить тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України боржника - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 до виконання ним своїх зобовязань згідно рішень суду.

В судове засідання представник відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області не зявився, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про день, час та місце розгляду заяви був повідомлений в установленому законом порядку.

Суд, дослідивши письмові матеріали подання приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.

Статтею 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, так як пов'язаний з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання.

Закон України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» від 21.01.1994 року (зі змінами) регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і вїзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розвязання спорів у цій сфері.

Відповідно до п. 2 ст. 6 цього Закону, однією з підстав для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон є - наявність невиконаних зобовязань, але лише до моменту їх виконання, або забезпечення заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Згідно п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Реалізація цих прав здійснюється шляхом звернення до суду в порядку ст. 441 ЦПК України з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

Так, відповідно до норм статті 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

В судовому засіданні встановлено, що на виконанні у відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області знаходиться зведене виконавче провадження № 54306647 з примусового виконання: виконавчого листа Придніпровського районного суду м. Черкаси № 2-2808 від 13.09.2012 року про стягнення з ОСОБА_1 боргу на користь ПАТ «Укрсоцбанк» боргу в сумі 110089,25 дол. США, що еквівалентно 878347 грн. 07 коп. та виконавчого листа Черкаського окружного адміністративного суду № 823/1944/15 від 14.12.2015 року про стягнення з ОСОБА_1 в дохід держави через ДПІ у м. Черкасах ГУ ДФС у Черкаській області податкового боргу в розмірі 141691 грн. 23 коп.

Обмеження боржника у праві виїзду за межі України є винятковою мірою забезпечення виконання рішення суду, яка має застосовуватись після здійснення державними виконавцями всіх інших можливих заходів із такого забезпечення за наявності доказів свідомого та умисного невиконання боржником покладених на нього зобовязань.

Під ухиленням боржника від виконання зобовязань, покладених рішенням суду, слід розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обовязку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього обєктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Обовязок доказування факту ухилення боржника від виконання ним своїх зобовязань покладений на державного виконавця, що подає таке подання.

Однак всупереч зазначеному, державним виконавцем факт умисного ухилення боржника ОСОБА_1 від виконання рішень суду не доведений належними та переконливими доказами. А сам по собі факт невиконання покладених на боржника зобовязань не може бути підставою для обмеження особи у праві виїзду за межі України.

Зокрема, відсутні дані, що боржник свідомо вчиняє дії з приховання конкретного майна чи доходів, на які може бути звернуте стягнення або перешкоджає у здійсненні виконавчих дій, про проведення яких завчасно належним чином повідомлений.

Навпаки, із доданих до подання доказів вбачається, що боржник доходів не отримує, не має банківських рахунків та майна, на яке б можливо було звернути стягнення.

Також з матеріалів подання вбачається, що державним виконавцем здійснено реалізацію заставного майна боржника, а саме: транспортного засобу РORSCHE CAYENNE 2007 РОКУ випуску д.н.з. СА 4444АМ чорного кольору, № кузова WР1АВ29РХ8LА37124 від реалізації якого на рахунок стягувача ПАТ «Укрсоцбанк» перераховано 208366 грн. 55 коп. Описана та арештована державним виконавцем 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 реалізації не підлягає.

Однак наведене не свідчить про умисне ухилення боржника від виконання судових рішень.

Відповідно до положень ст.ст. 13, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Враховуючи вищевикладене, відсутність належних та переконливих доказів, які б свідчили про умисне ухилення боржника ОСОБА_1 від виконання рішень суду, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні подання.

Керуючись ст.ст. 3, 80, 81, 441 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», Закон України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», суд, -

в и р і ш и в:

В задоволенні подання головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Черкаської області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст ухвали складений 19.02.2019 року.

Головуючий: В.М. Скляренко