Ухвала

Іменем України

19 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 637/185/14-ц

провадження № 61-15131ск19

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Сердюка В. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Фаловської І. М.,

учасники справи:

скаржник - ОСОБА_1 ,

заінтересовані особи: ОСОБА_2 , головний державний виконавець міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Куп`янському, Шевченківському районах та м. Куп`янську Рудий Сергій Олександрович ,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду Харківської області від 21 травня 2019 року під головуванням судді Островської Н. І. та постанову Харківського апеляційного суду від 02 липня 2019 року у складі колегії суддів: Хорошевського О. М., Кіся П. В., Яцини В. Б. у справі за скаргою ОСОБА_1 на рішення головного державного виконавця міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Куп`янському, Шевченківському районах та м. Куп`янську Рудого Сергія Олександровича, заінтересована особа - ОСОБА_2 , про визнання частково незаконним розрахунку заборгованості зі сплати аліментів та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з скаргою на рішення головного державного виконавця міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Куп`янському, Шевченківському районах та м. Куп`янську Рудого С. О., заінтересована особа - ОСОБА_2 , про визнання частково незаконним розрахунку заборгованості зі сплати аліментів та зобов`язання вчинити певні дії у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання дитини.

В обгартування скарги зазначав, що в міжрайонному відділі державної виконавчої служби по Куп`янському, Шевченківському районах та по м. Куп`янськ ГТУЮ у Харківській області знаходиться виконавче провадження про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше

30 % встановленого законодавством прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29 липня 2014 року до досягнення дитиною повноліття. Вказував, що в провадженні Шевченківського районного суду Харківської області знаходиться справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Вважає, що розрахунок заборгованості зі сплати аліментів державним виконавцем проведено незаконно, безпідставно та необґрунтовано, без врахування дійсних його доходів, який з моменту державної реєстрації підприємницької діяльності - 28 серпня 2003 року до 01 жовтня 2018 року перебував на загальній системі оподаткування. Перехід на спрощену систему оподаткування відбувся лише 01 жовтня 2018 року, що підтверджується витягом з Реєстру платників єдиного податку від 12 лютого 2019 року № 016. Зазначав, що згідно з вимогами законодавства ним подається річна податкова декларація за результатами звітного податкового року до 9 лютого року, наступного за звітним. В податкових деклараціях про майновий стан і доходи за 2017 та

2018 роки в графі 10 розділу ІІ зазначена загальна сума доходів, які включаються до загального річного оподатковуваного доходу. Так, за 2017 рік загальний річний чистий його дохід склав 918, 19 грн, а за 2018 рік загальний річний чистий дохід склав 181, 02 грн, які, відповідно до частини 2 статті 195 СК України, і повинні бути покладені в основу розрахунку заборгованості за аліментами за 2017 та 2018 роки, а не середня заробітна плата працівника для даної місцевості. Вказував, що до 01 жовтня

2018 року він не перебував на спрощеній системі оподаткування, мав дохід, з якого і повинна розраховуватись заборгованість за аліментами та, відповідно, пеня. На підставі вищевказаного просив визнати частково незаконним розрахунок заборгованості зі сплати аліментів за виконавчим листом № 637/185/14-ц та зобов`язати старшого державного виконавця Рудого С. О. скласти розрахунок заборгованості.

Ухвалою Шевченківського районного суду Харківської області від 21 травня

2019 року у задоволенні скарги відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного суду від 02 липня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, ухвалу Шевченківського районного суду Харківської області від 21 травня 2019 року залишено без змін.

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Шевченківського районного суду Харківської області від 21 травня

2019 рокута постанову Харківського апеляційного суду від 02 липня 2019 року, в якій, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Касаційна скарга мотивована тим, що судами невірно встановлено обставини у справі та не надано оцінку поданим доказам, зокрема податковим деклараціям про майновий стан і доходи за 2017 та 2018 роки, які містять відомості про річний оподатковуваний дохід платника аліментів, а також суму сплачених податків, після відрахування яких повинні бути сплачені аліменти, розраховані з суми доходу після утримання з неї обов`язкових податків.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до частини п`ятої статті 394 ЦПК України у разі якщо суддя-доповідач дійде висновку, що подана касаційна скарга є необґрунтованою, вирішення питання про відкриття провадження здійснюється постійною колегією суддів, до складу якої входить суддя-доповідач.

Разом із тим, як зазначено у частині п`ятій статті 394 ЦПК України, якщо жоден суддя із складу колегії не дійде висновку про необхідність відкриття касаційного провадження через необґрунтованість скарги, колегія суддів постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.

Зі змісту оскаржуваних судових рішень Верховний Суд встановив, що касаційна скарга є очевидно необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо їх незаконності та неправильності.

Такий висновок суд зробив з огляду на таке.

Право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Якщо законом визначений порядок для вчинення певних дій, такий порядок в силу вимог вітчизняного та Європейського законодавства повинен дисциплінувати осіб, що звертаються до суду та не допустити судовий процес у безладний рух, так як право на суд не є абсолютним.

Відповідно до частини 1 статті 195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном.

Згідно з частиною 3 статті 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Частиною першою статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що розмір відрахувань із заробітної плати та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Законодавством встановлено стягнення аліментів та нарахування заборгованості за аліментами, присудженими в частці від заробітку (доходу), виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержав за час, протягом якого не проводилося їх стягнення, а не з чистого доходу який є об`єктом оподаткування.

Відповідно до наданих боржником - ОСОБА_1 до відділу копій декларацій про майновий стан і доходи та розрахунків податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб та військового збору з доходів, отриманих самозайнятою особою за 2017 та 2018 роки, відповідно до яких здійснено нарахування заборгованості зі сплати аліментів, сума одержаного доходу ОСОБА_1 в

2017 році склала 49 881,31 грн, а в 2018 році склала 11 591,46 грн. Даний факт також підтверджується довідкою Салтівського управління ГУ ДФС у Харківській області

№ 13001/9/20-40-54-08-17 від 22 квітня 2019 року.

Доказів недійсності розрахунків заборгованості по аліментам ОСОБА_1 суду не надано.

Відмовляючи ОСОБА_1 у задоволенні скарги, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, правильно виходив з того, що відсутні підстави для визначення заборгованості зі сплати аліментів у тому порядку, який зазначений боржником, згідно з частиною першою статті 195 СК України, за відсутності доходу у боржника, державний виконавець правильно застосував порядок обчислення заборгованості за аліментами, визначений положенням зазначеного кодексу.

Правильним є висновок судів попередніх інстанцій про відсутність порушень з боку державного виконавця щодо нарахування розміру аліментів, виходячи з суми доходу боржника після утримання з цього доходу податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Враховуючи, що зазначені у касаційній скарзі доводи щодо порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права не знайшли свого підтвердження, правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, що свідчить про необґрунтованість скарги, а отже, відсутні підстави для відкриття касаційного провадження.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою, п`ятою і шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 на рішення головного державного виконавця міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Куп`янському, Шевченківському районах та

м. Куп`янську Рудого Сергія Олександровича, заінтересована особа - ОСОБА_2 , про визнання частково незаконним розрахунку заборгованості зі сплати аліментів та зобов`язання вчинити певні дії, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду Харківської області від 21 травня 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 02 липня 2019 року, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:В. В. Сердюк А. І. Грушицький І. М. Фаловська