Справа № 185/1359/19
Провадження № 2/185/1990/19
У Х В А Л А

19 лютого 2019 року м.Павлоград

Суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Зінченко А.С., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд неповнолітньої дитини,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 в якій просить надати багаторазовий тимчасовий дозвіл для виїзду на непідконтрольну територію України та за межі України, неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, без дозволу та супроводу батька ОСОБА_2, в супроводі матері ОСОБА_1 з дати ухвалення судового рішення по справі і до досягнення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, шістнадцяти років.

Дослідивши матеріали заяви, суддя вважає, що її слід залишити без руху з огляду на наступне.

Позовна заява не відповідає вимогам ч. 3 ст. 175 ЦПК України, а саме позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні;виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Вивченням матеріалів позовної заяви встановлено, що предмет спору носить загальний характер, а позовна заява не містить чіткого визначення термінів перебування дитини за кордоном, та на тимчасово окупованій території, не містить чіткого визначення держави, до якої позивач має намір вивезти дитину, терміну перебування у такій країні, а також доказів на підтвердження зазначених обставин, зокрема, що позивач разом із дитиною має намір виїхати за межі України з зазначенням країни, термінів та мети перебування дитини за кордоном, що є порушенням діючого законодавства України, яке регулює спірні правовідносини, в тому числі і порушенням Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 із змінами і доповненнями.

Виходячи з вищенаведеного, позивачу необхідно викласти обставини в обґрунтування пред'явлених позовних вимог, виходячи з правовідносин, що склалися між сторонами, зазначити, які права, свободи чи інтереси були порушені, оспорюються або не визнаються відповідачем, в чому спірність правовідносин, що виникли між сторонами, вказати термін, на який бажає виїхати з дитиною на тимчасово окуповану територію (місто) без супроводу батька, чітко визначити держави, до якої позивач має намір вивезти дитину, терміну перебування у такій країні, якими доказами підтверджуються зазначені обставини, надати докази зазначених обставин.

Крім того, позивачем не зазначені та не надані докази того, що підтверджують і інші обставини справи, а саме: докази того, що малолітня ОСОБА_3 проживає з матір'ю ОСОБА_1, відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов'язків, не надає відповідного дозволу.

Відповідно до ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 83 ЦПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Крім того, суд розяснює, що відповідно до ч. 7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Позовна заява не відповідає вимогам ч.3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: 2) повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів звязку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; 5) ... ; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у звязку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Тобто, позивачу необхідно надати уточнену позовну заяву з зазначенням п.2, 5, 8, 9, 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України.

Крім того, за вимогами Сімейного Кодексу України та Закону України «Про охорону дитинства» питання про тимчасовий виїзд закордон неповнолітньої дитини належить до категорії спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, а тому при розгляді цих справ є обов'язковою участь органу опіки та піклування, який на підставі ч. 5 ст. 19 СК України має надавати суду письмовий висновок щодо вирішення спору на підставі відомостей, одержаних від батьків дитини, з приводу обґрунтування як доцільності виїзду, так і заперечень другого з батьків.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 ЦПК України у справах позовного провадження особами, які беруть участь у справі, є сторони, треті особи.

Разом з тим, як вбачається із змісту позовної заяви, позивачкою не залучено до участі в справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, орган, що здійснює захист прав та інтересів неповнолітніх дітей, оскільки спірні правовідносини безпосередньо пов'язані з вирішенням прав малолітньої дитини та рішення суду може вплинути на права та обов'язки зазначених осіб.

Відповідно до вимог ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись ст. 175, 185, 260 ЦПК України,суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд неповнолітньої дитини - залишити без руху, про що сповістити заявника, надавши йому строк для усунення зазначених недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії ухвали.

Розяснити, що в іншому випадку заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала знаходиться в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя А. С. Зінченко