Єдиний унікальний номер: 448/1384/18
Провадження № 2/448/118/19
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

06.02.2019 року м.Мостиська

Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Білоус Ю.Б.,

за участю секретаря судового засідання Романченко І.А.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 - не з'явилася,

представник відповідача Завязанцівської сільської ради - не з'явився,

представник третьої особи Мостиської державної нотаріальної контори - не з'явився,

представник третьої особи Мостиської РДА - не з'явився,

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду м.Мостиська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Завязанцівської сільської ради Мостиського району Львівської області, треті особи - Мостиська державна нотаріальна контора та Мостиська районна державна адміністрація Львівської області, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

Представник позивача 13.09.2018року звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, залишилось спадкове майно, а саме: право власності на земельні ділянки (середні земельні частки) площею 0,68 га та 1,31га на території Завязанцівської сільської ради Мостиського району Львівської області.

Стверджує, що позивач ОСОБА_1 фактично прийняв дану спадщину, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцями на момент їх смерті. Інших спадкоємців, які б претендували на спадщину, немає. Однак, через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на право власності на зазначені земельні ділянки (оригіналів сертифікатів) та неможливість отримання їх дублікатів, позивач не може в позасудовому порядку оформити свої спадкові права у нотаріуса, у зв'язку із чим змушений звертатися до суду із даним позовом.

З огляду на наведене, просить суд визнати за позивачем ОСОБА_1 право власності на земельні ділянки (середні земельні частки) площею 0,68 га та 1,31га на території Завязанцівської сільської ради Мостиського району Львівської області, в порядку спадкування.

В підготовче засідання представник позивача не з'явився, проте у позовній заяві такий просив справу розглядати у його відсутності за наявними у справі матеріалами.

Представник відповідача - Завязанцівської сільської ради Мостиського району Львівської області у підготовче засідання не з'явився, однак подав заяву, в якій не заперечує проти позову та просить суд розглянути справу без його участі.

Представник третьої особи - Мостиської державної нотаріальної контори у підготовче засідання не з'явився, проте подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності.

Представник третьої особи - Мостиської РДА Львівської області в підготовче засідання не з'явився, проте подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, суд вважає, що у відповідності до вимог ст.ст.200, 206 ЦПК України у справі можливо ухвалити рішення про задоволення позову при проведенні підготовчого засідання.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 відкрилась спадщина внаслідок смерті ОСОБА_3.

До складу даної спадщини входить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Весна» на території Завязанцівської сільської ради Мостиського району Львівської області, розміром 0,68 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належала спадкодавцю ОСОБА_3 на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2 від 24.03.2016року (виданого взамін загубленого від 26.05.1997року НОМЕР_3).

Відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (в редакції 2003 р.) Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, а тому, враховуючи, що спадщина після смерті ОСОБА_3 відкрилася до 01.01.2004року, тобто до набрання цим кодексом чинності, суд вважає, що в даних правовідносинах слід керуватися положеннями ЦК УРСР (в редакції 1963р.).

Так, згідно ст. 524 ЦК УРСР в редакції 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінене заповітом.

Відповідно до ч.1 ст.529 цього кодексу при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Відповідно до вимог ст. 548 цього кодексу для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Статтею 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Як вбачається із матеріалів справи, за життя спадкодавець ОСОБА_3 заповіту не складала. Спадкоємців за законом першої черги спадкування немає. Спадкоємцем за законом другої черги спадкування є брат померлої - ОСОБА_1 (позивач у справі), який фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, тобто у відповідності до ст.549 ЦК України в редакції 1963 року вчинив дії, які свідчать про прийняття ним спадщини після смерті сестри.

Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №53595884 від 08.10.2018року вбачається, що спадкова справа після смерті спадкодавця ОСОБА_3 в нотаріальній конторі не заводилася, що свідчить про те, що із заявою про прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті останньої до нотаріальної контори ніхто із спадкоємців не звертався. Тобто, інших спадкоємців після смерті ОСОБА_3, які б прийняли спадщину чи претендували б на таку, крім позивача, немає.

Судом також встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 відкрилася спадщина внаслідок смерті ОСОБА_4.

До складу даної спадщини входить право на земельну частку (пай) із земель КСП «Весна» на території Завязанцівської сільської ради Мостиського району Львівської області, розміром 1,31 га, що належала спадкодавцю ОСОБА_4 на підставі Сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії НОМЕР_4, зареєстрованого 26.05.1997року в Книзі реєстрації сертифікатів Завязанцівської сільської ради Мостиського району Львівської області за №719.

Як вбачається із матеріалів справи, за життя спадкодавець ОСОБА_4 заповіту не складала, своїм майном не розпорядилася. Спадкоємців за законом відповідно до норм статей 529 - 531 ЦК УРСР у спадщині немає.

Відповідно до п.4 та п.5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Оскільки дана спадщина не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм статей 529 - 531 ЦК УРСР, а тому суд вважає, що в даних правовідносинах слід керуватися положеннями норм ЦК України 2003 року.

Так, спадкоємців, які відповідно до положень ст.ст.1261-1263 ЦК України мають право на спадкування за законом першої, другої, третьої та четвертої черги спадкування, та які б прийняли спадщину після смерті ОСОБА_4, немає.

Позивач ОСОБА_1 є племінником спадкодавця ОСОБА_4, отже в силу ст.1265 ЦК України є спадкоємцем п'ятої черги спадкування за законом. Крім того, позивач у відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та протягом встановленого законодавством строку не заявив про відмову від спадщини.

Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №53595891 від 08.10.2018року вбачається, що спадкова справа після смерті спадкодавця ОСОБА_4 в нотаріальній конторі не заводилася, що свідчить про те, що із заявою про прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті останньої до нотаріальної контори ніхто із спадкоємців не звертався. Тобто, інших спадкоємців після смерті ОСОБА_4, які б прийняли спадщину чи претендували б на таку, крім позивача, немає.

В той же час, через відсутність правовстановлюючих документів на спірні земельні ділянки (оригіналів вищевказаних сертифікатів) позивач не може в позасудовому порядку в повній мірі оформити свої спадкові права та одержати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на дане спадкове майно, у зв'язку із чим звернувся до суду із зазначеним позовом.

Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами, а саме: копією свідоцтва про смерть спадкодавців ОСОБА_3 та ОСОБА_4; копією свідоцтва про народження позивача ОСОБА_1; копією Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2 від 24.03.2016року (виданого взамін загубленого від 26.05.1997року НОМЕР_3); копіями довідок, виданих виконавчим комітетом Завязанцівської сільської ради Мостиського району Львівської області №1039 від 15.06.2016року, №196 від 28.01.2016року, №544 від 17.05.2017року, №1408 від 11.08.2016року, №1613 від 22.09.2016року; копіями листів Завязанцівської сільської ради Мостиського району Львівської області №2-18-264 від 15.06.2016року та №2-18-417 від 22.09.2016року; інформаційними довідками зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину; заповіти/спадкові договори) щодо спадкодавців ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та іншими матеріалами справи.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця).

Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Положення ст.ст.81,131 Земельного кодексу України визначають, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, в тому числі на підставі спадкування.

Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом).

Відповідно до положень ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

В силу ст. 1265 ЦК України у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

У відповідності до статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч. 1 ст. 1297 ЦК України).

Практика Верхового Суду України (п. 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року) при розгляді справ даної категорії вказує на те, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Оскільки у даному випадку питання про право на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право спадщину, у зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спірне спадкове майно, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане спадкове майно за позивачем у порядку спадкування.

В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Способом захисту цивільних прав та інтересів згідно ст. 16 цього Кодексу може бути, зокрема, визнання права.

Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

З огляду на наведені положення закону та враховуючи встановлені судом обставини справи, суд вважає, що визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону та не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76-81, 200, 206, 247, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право на:

- земельну частку (пай) із земель КСП «Весна» на території Завязанцівської сільської ради Мостиського району Львівської області, розміром 0,68 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2 від 24.03.2016року (виданого взамін загубленого від 26.05.1997року НОМЕР_3), в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2;

- земельну частку (пай) із земель КСП «Весна» на території Завязанцівської сільської ради Мостиського району Львівської області, розміром 1,31 га, відповідно до Сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії НОМЕР_4, зареєстрованого 26.05.1997року в Книзі реєстрації сертифікатів Завязанцівської сільської ради Мостиського району Львівської області за №719, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного суду, однак з врахуванням п. 15.5 розділу ХIII "Перехідні положення" ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи до Львівського апеляційного суду через Мостиський районний суд Львівської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.Б.Білоус

Рішення набрало законної сили: «___»___________ 20 р.

Суддя Ю.Б.Білоус

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1; місце проживання: с.Княгиничі Мостиського району Львівської області; ідентифікаційний номер - НОМЕР_1;

Відповідач: Завязанцівська сільська рада Мостиського району Львівської області; місце знаходження: с.Зав'язанці, вул.Сонячна, 2а, Мостиського району Львівської області; .