ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 640/7219/17
Провадження № 22-ц/818/356/19
20 лютого 2019 року
м.Харків
Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючого Овсяннікової А.І.
суддів - Коваленко І.П., Сащенко І.С.
при секретарі Дашковської Н.К.
учасники справи:
позивач ОСОБА_1
представник ОСОБА_2
відповідач Міністерство оборони України,
представник ОСОБА_3
відповідач Управління СБУ в Харківській області,
представник ОСОБА_4
відповідач військова частина НОМЕР_1 ,
представник ОСОБА_5
відповідач Державна казначейська служба України,
представник ОСОБА_6
відповідач Головне управління Державної казначейської служби України у Харківській області
третя особа ОСОБА_7
розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційні скарги ОСОБА_1 та Міністерства оборони України на рішення Київського районного суду м. Харкова від 07 лютого 2018 року у складі судді Бородіної Н.М. по цивільній справі № 640/7219/17 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, Управління СБУ в Харківській області, військової частини НОМЕР_1 , Державної казначейської служби України, Головного управління Державної казначейської служби України у Харківській області, третя особа ОСОБА_7 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_8 про відшкодування шкоди, -
ВСТАНОВИВ:
У травні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Міністерства оборони України, Управління СБУ в Харківській області, військової частини НОМЕР_1 , Державної казначейської служби України, Головного управління Державної казначейської служби України у Харківській області, третя особа ОСОБА_7 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_8 про відшкодування шкоди.
В обґрунтування позову зазначає, що 23 березня 2017 року на території 65-го ракетно-артилерійського арсеналу боєприпасів (військова частина НОМЕР_1 Міністерства оборони України) м. Балаклія Харківської області почалася пожежа з подальшими вибухами боєприпасів.
В результаті вказаних подій був знищений його автомобіль Mitsubishi Lancer, 2 комплекта гуми на автомобіль; гараж № НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_1 .
Також була пошкоджена квартира АДРЕСА_2 , співвласником якої він є :вибиті шибки, впала стіна з гіпсокартону, у ванній кімнаті та кухні відпала плитка, пошкоджені міжкімнатні двері, холодильник.
Згідно довідки від Балаклійського районного відділу ГУ ДСНСУ у Харківській області 23 березня 2017 року зареєстрований факт пожежі каскаду будівель гаражів (гараж № НОМЕР_2 ) та транспортного засобу Mitsubishi Lancer, 2009 р.в., держ. номер НОМЕР_3 за адресою: АДРЕСА_1 . Попередня причина пожежі - потрапляння відкритого джерела вогню внаслідок вибуху бойових снарядів.
Завдані збитки оцінює наступним чином: Автомобіль 317880 грн. (12000$ за курсом НБУ станом на 05 травня 2017 року), гараж НОМЕР_4 грн. (еквівалентно 1500$), 2 комплекта гуми 26490 грн. (еквівалентно 1000$) стіна з гіпсокартону та вирваний паркет - 2000 грн. плитка у ванній кімнаті 560 грн. плитка на кухні 741,84 грн. пошкоджені міжкімнатні двері 3450 грн., холодильник 10000 грн., всього на суму 400856,84 грн.
Залишившись без автомобіля, який був фізично знищений, він не мав можливості його експлуатувати та доводиться докладати додаткових зусиль для організації свого життя. Також внаслідок вказаної події виникли психотравматичні фактори, що потягли за собою негативні емоції та переживання, призвели до погіршення стану здоров`я, оскільки було порушено звичайний уклад життя.
Йому, як потерпілому, Управлянням СБУ не було надано жодного процесуального документа, згідно якого він мав би змогу довідатися про досудове розслідування. Йому не було повідомлено щодо розслідування кримінального провадження та які дії було проведено.
Моральну шкоду оцінює в 400000 грн.
У вересні 2017 року ОСОБА_1 уточнив позов та просить стягнути:
-з Міністерства оборони України та військової частини НОМЕР_1 у солідарному порядку матеріальну шкоду в сумі 318231,80 грн., яка складається з вартості автомоблію 242006 грн. 80 коп.. гараж 39735 грн( еквівалент 1500 доларів США), двох комплектів гуми вартістю 26490 грн. ( еквівалент 1000 доларів США). пошкодженого холодильника вартістю10000 грн.;
-з УСБУ в Харківській області моральну шкоду в сумі 100000 грн.;
-з Міністерства оборони України моральну шкоду в сумі 300000 грн.;
-військової частини НОМЕР_1 моральну шкоду в сумі 100000 грн.;
Відповідач Міністерство оборони України просив в задоволені позову відмовити. Міністерство не є належним відповідачем, оскільки військове майно закріплюється за військовими частинами на праві оперативного управління, в тому числі і майно військової частини НОМЕР_1 , яке є джерелом підвищеного небезпеки. Винні особи на теперішній час не встановлені. Крім того, позивачем не доведено розмір спричиненої йому шкоди.
Відповідач військова частина НОМЕР_1 просив в задоволені позову відмовити, при цьому визнав факт пожежі та детонації боєприпасів 23 березня 2017 року, які знаходились на території військової частини. На теперішній час не встановлені причини, не встановлено, що відбулося раніше або пожежа потім внаслідок неї детонація боєприпасів, або спочатку детонація потім пожежа. Відповідати за наслідки вибуху військових боєприпасів має Міністерство оборони як уповноважений орган державного управління. Розмір шкоди позивачем не доведений.
Відповідач УСБУ в Харківській області проти задоволення позову заперечував. Позивачем не доведено спричинення ним моральної шкоди. За фактом вибухів бойових снарядів в м.Балаклія розпочате кримінальне провадження №0000104, яке перебуває в управлінні, на теперішній час причини вибухів не встановлені, підозра нікому не пред`явлена, позивача визнано потерпілим у вказаному кримінальному провадженні відповідно до положень КПК України після написання позивачем до управління відповідної заяви, тому відсутня бездіяльність управління, розмір шкоди не доведений .
Відповідач Державна казначейська служба України проти задоволення позову заперечував.
Співвідповідач - Головне управління Державної казначейської служби України у Харківській області у судове засідання не з`явився.
Третя особа ОСОБА_7 в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_8 у судовому засіданні підтримала заявлені позивачем вимоги.
Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 07 лютого 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.
Стягнуто з Міністерства оборони України шляхом списання коштів з відповідного рахунку на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в сумі 242006 грн. 80 коп., моральну шкоду в сумі 10000 грн.
В решті позову відмовлено.
Рішення мотивовано тим, що позивачу знищенням його автомобіля Mitsubishi Lancer, внаслідок вибухів боєприпасів (бойових снарядів) та пожежі на території військової частини НОМЕР_1 спричинена шкода в розмірі 242006,80 грн.,а тому вона підлягає відшкодуванню.
Належність позивачу гаражу та комплекту гуми на автомобіль не доведено, і тому підстави для відшкодування шкоди в цій частині відсутні.
Позивачем не доведений розмір спричиненої шкоди внаслідок пошкодження холодильника.
Відшкодування шкоди внаслідок вибуху військових боєприпасів у мирний час при здійсненні ними своїх повноважень покладається на Міністерство оборони України як на уповноважений орган державного управління, а не на військову частину.
Виходячи з принципів розумності та справедливості розмір моральної шкоди, спричиненої позивачу, визначено у сумі 10000 грн.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду змінити та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Вважає, що відповідальність за завдану шкоду мають нести солідарно військова частина НОМЕР_1 та Міністерство оборони України, оскільки шкода завдана їх спільною бездіяльністю.
Міністерство оборони України не здійснили в необхідному обсязі контроль за використання і збереженням боєприпасів, а військова частина не забезпечила їх належне зберігання.
Він та його родина 23 березня 2017 року пережили події, які значно травмували психіку.
В апеляційній скарзі Міністерство оборони України просить рішення суду скасувати у частині задоволених позовних вимог та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.
Жодного порушення Міністерством оборони України своїх повноважень, протиправних дій встановлено не було, а тому підстав для відповідальності та відшкодування шкоди немає.
Автомобіль, наданий для експертного дослідження, не було ідентифіковано належним чином, а тому висновок експерта не є належним доказом розміру спричиненої шкоди.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 Управління СБУ в Харківській області просить відмовити у задоволенні скарги позивача.
Управління не порушувало права позивача, протиправних дій щодо нього вчинено не було, а тому підстави для відшкодування відсутні.
ОСОБА_1 не надано доказів спричинення йому моральної шкоди: погіршення здоров`я, порушення нормальних життєвих зв`язків, укладу життя, звернення до компетентних органів тощо.
Позивачем не доведено спричинення йому матеріальної шкоди у розмірі, визначеному у позові, доказів щодо наявності майна та його дійсності вартості позивачем не надано.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 . Міністерство оборони України зазначає, що доказів реальної вартості виконання робіт по відновленню холодильника позивачем не надано; факт існування двох комплектів гум не доведено; розмір шкоди по автомобілю не доказано.
Гараж за адресою вул. Арсенальна у м. Балаклія у власність або користування громадян не передавався, технічна документація на нього не виготовлялась. Відомості щодо підстав для зайняття гаражу громадянами у виконкому Балакіліської міської ради відсутні.
У відзиві на апеляційну скаргу Військова частина НОМЕР_1 зазначає, що вплив непереборної сили був причиною пожежі та спричинив подальше детонування боєприпасів, що звільняє військову частину від відповідальності за спричинену шкоду.
Відсутні документи на підтвердження проведення експертизи саме автомобілю позивача; автентичністб номерів кузова не перевірявся, що підтверджує право власності позивача.
Позивачем не надано доказів щодо негативної зміни його психологічного стану, негативних наслідків, пов`язаних зі станом здоров`я, зміни побутових умов, а тому підстав для відшкодування моральної шкоди не вбачається.
Колегія суддів, вислухав суддю доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційних скарг вважає, що скарги підлягають задоволенню частково.
Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи 23 березня 2017 року на території 65-го ракетно-артилерійського арсеналу боєприпасів (військова частина НОМЕР_1 Міністерства оборони України) м. Балаклія Харківської області сталися вибухи боєприпасів.
Згідно довідки Балаклійського районного відділу ГУ ДСНСУ у Харківській області зареєстровано 23 березня 2017 року факт пожежі каскаду будівель гаражів (гараж № НОМЕР_2 ) та транспортного засобу Mitsubishi Lancer, держ. номер НОМЕР_3 за адресою: АДРЕСА_1 . Попередня причина пожежі - потрапляння відкритого джерела вогню внаслідок вибуху бойових снарядів.
25 березня 2017 року ОСОБА_1 подано заяву про визнання його потерпілим по кримінальному провадженню № 0000104 від 23 березня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 113 Кримінального кодексу України.
Згідно висновку експертного авто товарознавчого дослідження №6057 від 24 травня 2017 року розмір матеріального збитку, завданого ОСОБА_1 як власнику автомобіля Mitsubishi Lancer при вибуху боєприпасів 23 березня 2017 року становить 242006,80 грн.
Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Згідно з частиною першою статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Частиною першою статті 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно із статтею 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
У відповідності до частини другої статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Володільцем об`єкта, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку, є юридична або фізична особа, що експлуатує такий об`єкт в силу наявності права власності, користування (оренди), повного господарського відання, оперативного управління або іншого речового права. Не вважається володільцем об`єкта, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку, і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки в силу трудових відносин з таким володільцем (водій, машиніст, оператор тощо).
Тобто, володільцем об`єкта, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку, є не лише його власник, але й інша фізична чи юридична особа, яка на відповідній правовій підставі володіє цим об`єктом.
Вирішуючи питання про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, національні суди повинні встановити, хто та на якій правовій підставі володіє відповідним транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Органами, які здійснюють управління військовим майном згідно зі статтею 1 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України» є Кабінет Міністрів України та Міністерство оборони України.
Відповідно до частини другої статті 2 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України» Міністерство оборони України як центральний орган управління ЗСУ здійснює відповідно до закону управління військовим майном, у тому числі закріплює військове майно за військовими частинами (у разі їх формування, переформування), приймає рішення щодо перерозподілу цього майна між військовими частинами ЗСУ, зокрема у разі їх розформування.
Згідно зі статтею 3 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України» військове майно закріплюється за військовими частинами ЗСУ на праві оперативного управління (з урахуванням особливостей, передбачених частиною другою цієї статті). З моменту надходження майна до ЗСУ і закріплення його за військовою частиною ЗСУ воно набуває статусу військового майна.
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України» військове майно - це державне майно (зокрема, всі види озброєння, бойова та інша техніка, боєприпаси), закріплене за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України (далі також - ЗСУ).
Відповідно до частини другої статті 14 Закону України «Про Збройні Сили України» майно, закріплене за військовими частинами ЗСУ, є державною власністю і належить їм на праві оперативного управління.
Згідно з частиною першою статті 137 Господарського кодексу України правом оперативного управління визнається речове право суб`єкта господарювання, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом) для здійснення некомерційної господарської діяльності, у межах, встановлених цим кодексом та іншими законами, а також власником майна (уповноваженим ним органом).
Відповідно до статті 5 Закону України «Про господарську діяльність у Збройних Силах України» за шкоду і збитки, заподіяні правам та інтересам фізичних і юридичних осіб та державі, військова частина як суб`єкт господарської діяльності несе відповідальність, передбачену законом та договором.
Враховуючи те, що військові частини володіють на праві оперативного управління закріпленим за ними Міністерством оборони України військовим майном, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку, вони несуть відповідальність згідно з частиною другою статті 1187 ЦК України.
Військова частина НОМЕР_1 ( код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) є самостійною(окремою) юридичною особою, зареєстрована у встановленому законом порядку.
Відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 від 15 липня 2017 року № 3004 боєприпаси, які зберігалися на території військової частини НОМЕР_1 знаходились на відповідальному зберіганні військової частини НОМЕР_1 та були закріпленні за нею на праві оперативного управління. Тобто, відповідальною особою є саме військова частина.
Оскільки, володільцем джерела підвищеної небезпеки є військова частина, а не Міністерство оборони України, то шкода підлягає відшкодуванню саме військовою частиною.
Щодо розміру відшкодування, то суд виходить з наступного.
Розмір матеріальних збитків, спричинений внаслідок пошкодження автомобілю, встановлено висновком експерта, учасниками справи розмір шкоди не спростовано, а тому шкода у розмірі 242006,80 грн. підлягає відшкодуванню.
Посилання відповідачів щодо нечіткості висновків експертизи судом не приймаються.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Позивачем надано на підтвердження своїх вимог відповідні докази, які відповідачами не спростовані.
Доказів, що ОСОБА_1 на дослідження представлено інший автомобіль, не надано.
Про вчинення кримінального правопорушення позивачем заявлено до поліції 25 березня 2017 року з зазначенням обставин пошкодження та з цього приводу його визнано потерпілим.
За таких обставин кошти за пошкодження автомобіля відлягають відшкодуванню.
Щодо стягнення коштів за гараж, то як пояснив в суді апеляційної інстанції позивач, право власності на гараж не оформлено, документи технічна документація тощо - на гараж у нього відсутні; розмір шкоди вираховано на підставі середніх цін на гаражі у м. Балаклія.
З довідки заступника Балаклійського міського голови вбачається, що рішень стосовно передачі гаражів у власність або користування громадянам не приймалось; документація не виготовлялась.
Враховуючи, що позивачем не надано доказів належності йому гаражу, а також наявності гуми та розміру збитків за холодильник, підстав для задоволення позову про стягнення матеріальної шкоди в цій частині не вбачається.
Згідно ст. 543, 1190 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.
Особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.
Отже, особи, які спільно завдали шкоди, тобто завдали неподільної шкоди взаємопов`язаними, сукупними діями, або діями з єдністю наміру, несуть солідарну відповідальність перед потерпілими (статті 543, 1190 ЦК України).
Таким чином, солідарна відповідальність настає лише у випадках, прямо вказаних в законі чи договорі та умовою такої відповідальності є наявність спільних дій. Вирок щодо наявності спільних дій Міністерства оборони України та військової частини НОМЕР_1 відсутній
Отже, підстави для солідарного стягнення коштів з Міністерства оборони України та військової частини НОМЕР_1 відсутні.
Щодо списання коштів з рахунку на відшкодування моральної шкоди, то суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.
У статті 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами статей 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.
Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування та посадової або службової особи зазначених органів під час здійснення ними своїх повноважень, визначені статтями 1173 та 1174 ЦК України відповідно.
Відповідно до статті 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.
Згідно зі статтею 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.
Таким чином, ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює як зазначені органи, так і їх посадових чи службових осіб, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу, Автономну Республіку Крим або орган місцевого самоврядування.
При цьому з урахуванням положень пункту 10 частини другої статті 16, статей 21, 1173 та 1174 ЦК України шкода, завдана зазначеними органами чи (та) особами, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування лише у випадках визнання їхніх рішень незаконними й їх подальшого скасування або визнання дій або бездіяльності таких органів чи (та) осіб незаконними.
Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких наведено у частині першій статті 1176 ЦК України, а саме: у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.
За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті, тобто така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, його посадовою та службовою особами (статті 1173, 1174 цього Кодексу).
Отже, шкодипідлягає стягненню безпосередньо з Військової частини НОМЕР_1 .
За змістом статті 23 ЦК України розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Як роз`яснено у пунктах 3, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати у порушенні права власності, у порушені нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми при настанні інших негативних наслідків. Обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).
Враховуючи характер подій, виниклих у військовій частині, які є суспільно небезпечними, вимог справедливості та розумності, обставин по справи, глибини моральних страждань суд вважає можливим стягнути з військової частини 30000 грн. на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди.
Щодо відшкодування моральної шкоди Службою безпекою України в Харківській області, то підстав для задоволення позову в цій частині не вбачається.
Позивачем не доведено, що в ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні органами слідства, його посадовими особами, зокрема безпосередньо слідчим, допущені порушення норм кримінально процесуального права (протиправність дій чи бездіяльності), в тому числі порушені розумні строки розслідування у кримінальному провадженні. Судових рішень щодо визнання дій посадових осіб СВ СБ України в Харківській області незаконними позивачем не надано.
Як пояснив представник УСБ України в Харківській області досудове розслідування наразі триває, вчинюються передбачені законом слідчі дії.
За таких обставин підстав для задоволення позову в цій частині не вбачається.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.2,376, 381-384 ЦПК України,-
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Апеляційну скаргу Міністерства оборони України задовольнити частково.
Рішення Київського районного суду м. Харкова від 07 лютого 2018 року скасувати.
Ухвалити нове рішення.
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.
Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 (юридична адреса: АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_6 , виданий Балаклійским РВ УМВС України в Харківській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 , АДРЕСА_3 ) матеріальну шкоду у розмірі 242006 грн. 80 коп. ( двісті сорок дві тисячі шість гривень вісімдесят копійок)та моральну шкоду в розмірі 30000 грн. (тридцять тисяч).
В задоволенні інших позовних вимог відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 27 лютого 2019 року.
Головуючий А.І. Овсяннікова
Судді: І.П. Коваленко
І.С. Сащенко