ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Варенко О.П.,

суддів - Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

за участю секретаря Василенко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 19 квітня 2018 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 до Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська, судді Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська Женеску Елеонори Вячеславівни, Кузютіної Зінаїди Павлівни, Москаленко Ірини Миколаївни, Москаленка Андрія Миколайовича, судді Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська Єлісєєвої Тетяни Юріївни, треті особи - Президент України, Уповноважений Верховної Ради України з прав людини, Державне казначейство України, про визнання права порушеним, відшкодування шкоди,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 19 квітня 2018 року позов залишено без розгляду.

Не погодившись з такою ухвалою, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, ставить питання про скасування ухвали суду та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Передбаченим ст.360 ЦПК України правом на подання відзиву учасники справи не скористались.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно матеріалам справи, в листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернувся з позовом про порушення його конституційного та процесуального права.

13 грудня 2016 року ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області справу за визначеною підсудністю було передано до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська (т.1, а.с. 8).

01 лютого 2017 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська постановив ухвалу про відмову позивачеві у відкритті провадження в частині вимог про визнання порушеним конституційного та процесуального права, а також вимог до судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Женеску Е.В. (т.1, а.с. 25-26).

Того ж дня ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська у справі було відкрито провадження (т.1, а.с. 21).

20 лютого 2017 року позивач звернувся до суду із заявою про об'єднання справи з іншою справою №200/998/11, яка перебуває у провадженні Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська (т.1, а.с. 29).

08 червня 2017 року апеляційний суд Дніпропетровської області скасував ухвалу від 01.02.2017 року про часткову відмову у відкритті провадження у справі, повернув справу до суду першої інстанції (т.1,а.с. 76, 99-100).

01 вересня 2017 року представник позивача ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про збільшення підстав та розміру позовних вимог. При цьому представник позивача додатково зазначив в якості відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, суддю Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Єлісєєву Т.Ю. До нової заяви представник позивача включив доводи про те, що ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 допустили залиття квартири позивача АДРЕСА_1, внаслідок чого йому було заподіяно майнову шкоду. Саме таку справу розглядав Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська, під час якої, у тому числі були порушені конституційні та інші права позивача. Представник позивача просив стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь позивача компенсацію заподіяної майнової шкоди в сумі 19 802,50 грн. з кожного, а також моральної шкоди в сумі 72 000,00 грн. з кожного за «шість років страждань» (т.1, а.с. 105, 106).

Ухвалою від 01.09.2017 року суддя Єдаменко С.В. заявив самовідвід. Справу було передано до провадження судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Казака С.Ю. (т.1, а.с. 108-110, 115).

12 жовтня 2017 року суддя Казак С.Ю. заявив самовідвід. Справу було передано до провадження судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Католікяна М.О. (т.1, а.с.132-133, 137).

Справа призначалась до розгляду на 29 листопада 2017 року, розгляд справи було відкладено на 25 січня 2018 року через неявку учасників процесу.

25 січня 2018 року було розглянуто клопотання представника позивача про об'єднання справ, про призначення судово-психіатричної експертизи та у розгляді справи було оголошено перерву на 01.02.2018 року для підготовки заяви про відвід судді Католікяну М.О.

01 лютого 2018 року було зупинено провадження у справі, передано заяву представника позивача про відвід головуючого судді до канцелярії Кіровського районного суду м.Дніпропетровська для визначення судді в порядку, встановленому ч.1 ст.33 ЦПК України.

05 березня 2018 року провадження у справі відновлено та призначено справу до розгляду на 19 квітня 2018 року.

В судовому засіданні позивач заявив клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки його представник приймає участь у розгляді справи у Жовтневому районному суді м.Дніпропетровська та надав оригінал повістки виклику до суду.

Залишаючи позов без розгляду ухвалою від 19 квітня 2018 року, суд першої інстанції керувався положеннями ст.44 ЦПК України та виходив з того, що позивач та його представник зловживають своїми процесуальними правами, постійно змінюючи суб'єктний склад у справі, звертаючись з клопотаннями та заявами, що не спрямовані на встановлення істини у справі. Враховуючи тривалий розгляд справи, суд прийшов до висновку про штучність спору, що не тягне за собою реальні виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав, захист охоронюваних законом інтересів.

Однак колегія суддів не може погодитись з висновками суду першої інстанції, оскільки дії позивача та його представника не суперечать завданню цивільного судочинства, та відповідають встановленим процесуальним законом правам, передбаченим ст.ст.39, 43, 49 ЦПК України, зокрема заявляти відводи, подавати заяви та клопотання, змінити предмет та підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог. Висновок суду першої інстанції щодо штучного характеру спору є необґрунтованим та передчасним, враховуючи, що справа по суті не розглядалась.

Оскільки згідно норм законодавства України кожна особа наділена правом на звернення до суду за захистом своїх прав та свобод, а на суд, в свою чергу, покладено обов'язок повного та всебічного розгляду виниклих спорів, що можливо лише під час розгляду справи по суті, колегія суддів приходить до висновку що ухвала районного суду підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду, відповідно до вимог 379 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 19 квітня 2018 року - скасувати і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: О.П.Варенко

Судді: В.С.Городнича

О.В.Лаченкова