Єдиний унікальний номер №243/8945/19
Номер провадження №2/243/2770/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

«19» вересня 2019 року м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого - судді Дюміної Н.О.,

при секретарі - Ревва Е.Г.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Слов`янська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

07 серпня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Слов`янського міськрайонного суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у неї народився син - ОСОБА_3 , батьком дитини є ОСОБА_2 , відповідач у справі, з яким вона у шлюбі не перебувала. 28 січня 2014 року вона уклала шлюб з ОСОБА_4 та змінила прізвище на « ОСОБА_1 ». Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області було стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 у розмірі 400 грн. щомісячно до повноліття дитини. Вказане рішення суду виконується Слов`янським міськрайонним відділом державної виконавчої служби. Хоча відповідач справно сплачує аліменти, однак той розмір аліментів, у якому вони присуджені до стягнення не забезпечує нормального життєвого рівня дитини, оскільки на даний час дитина потребує значно більшого розміру аліментів. Відповідач є працездатним, не перебуває у скрутному становищі або у хворобливому стані. Просить змінити розмір аліментів, які присуджені до стягнення за рішенням Слов`янського міськрайонного суду у розмірі 400 грн. на ј частку усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили до повноліття сина.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлена про дату та час розгляду справи, не з`явилася. Суду надала письмову заяву з проханням розгляд справи проводити у її відсутності, позов задовольнити (а.с. 42).

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання, будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду справи, не з`явився. Суду надано письмову заяву з проханням розгляд справи проводити у його відсутності, позо визнав у повному обсязі (а.с.43).

Суд, дослідивши матеріали справи, та враховуючи, що відповідно до приписів ч. 3 ст. 200 ЦПК України у випадку визнання позову відповідачем суд за результатами підготовчого провадження ухвалює рішення, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 вбачається, що сторони мають неповнолітню дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Батьком у свідоцтві про народження зазначений відповідач - ОСОБА_2 (а.с.10).

Відповідно до рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 26 березня 2014 року з ОСОБА_2 було стягнуто аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі у розмірі 400,00 грн. до повноліття дитини, до ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.15).

На виконання вищевказаного рішення суду 14 вересня 2015 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області було видано виконавчий лист (а.с.16).

18 вересня 2015 року за вищевказаним виконавчим листом було відкрито виконавче провадження № 48758735 (а.с.17).

З довідки - розрахунку про отримання аліментів № АСВП-48758735/34578 від 04 липня 2019 року виданої начальником Слов`янського міського відділу ДВС ГТУЮ у Донецькій області Богуш С.В. сплачує аліменти на утримання сина ОСОБА_3 вчасно та в повному розмірі (а.с.18).

Як вбачається з акту про фактичне проживання виданого керівником комітету «Словважмаш» 25 липня 2019 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 мешкає разом зі своїм сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.20).

Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані в порядку встановленому законом і ніким не оспорені.

З досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що розмір аліментів, які були присуджені до стягнення з відповідача на користь позивача на утримання дитини за рішенням суду від 26 березня 2014 року, є значно меншими від встановленого мінімального розміру, визначеного розміру аліментів не достатньо для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

До вказаних правовідносин застосовуються норми права, визначені Сімейним кодексом України.

Згідно із статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із частиною 3 статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з частиною першою статті 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно із статтею 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Тобто розмір аліментів, який стягується з відповідача на корить позивача на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 400 гривень за рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 26 березня 2014 року, не відповідає мінімальному розміру, встановленому статтею 182 СК України.

На час звернення з цим позовом до суду, відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2019 рік» прожитковий мінімум дітей, віком від 6 до 18 років, з 01.01.2019 складає 2027 грн., а з 01.07.2019 - 2218 грн., з 01.12.2019 - 2218 грн.

Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви (стаття 191 СК України).

Відповідно до статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України, зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Такої висновок узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс-13, відповідно до якої вимоги зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватись, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182 - 184 СК України, не може обумовлюватись разовим її здійсненням й відповідно з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження.

Зі змісту наведених законодавчих приписів слід дійти висновку, що Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження, стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Відповідно до пунктів 1 і 2 статті 3 Конвенції про права дитини, що була ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

За змістом статті 18 Конвенції суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до частин 1 і 2 статті 27 Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статті 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 12,13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд оцінивши наявні у справі докази у відповідності до статей 77, 78, 79, 89 ЦПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх досліджені, за умови відсутності підстав для звільнення відповідача від обов`язку утримувати дітей, враховуючи рівність прав та обов`язки щодо утримання батьками своєї дитини, приходить висновку про задоволення позову, адже аліменти присуджені рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 26 березня 2014 року в розмірі 400 гривень в місяць, є значно меншими від мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину віком від 6 до 18 років, передбаченого ч. 3 ст. 182 СК України, якого не достатньо для забезпечення належних умов життя та гармонійного розвитку дитини. Разом з тим, розмір аліментів визначений рішенням суду, заявлений позивачем до збільшення, шляхом зміни способу стягнення аліментів, у розмірі однієї чверті від заробітку (доходу) платника аліментів, ґрунтуються на положеннях Сімейного кодексу України, відповідає інтересам дитини ОСОБА_3 , якому виповнилося 14 років, його рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку на даний час.

З урахуванням задоволення позову відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 768,40 грн.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 180, 182, 183 СК України, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», 4, 76-81, 200, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів - задовольнити.

Змінити спосіб стягнення аліментів з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , паспорт серія НОМЕР_2 виданий Старобешівським РВ УМВС 19.06.1998 року, який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з фіксованої суми в розмірі 400 (чотириста) гривень на дитину згідно рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 26 березня 2014 року, на одну чверть заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше п`ятдесяти відсотків для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня звернення з позовною заявою до суду і досягнення сином повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Раніше виданий виконавчий лист за рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 26 березня 2014 (справа 243/2020/14) - відкликати.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , паспорт серія НОМЕР_2 виданий Старобешівським РВ УМВС 19.06.1998 року, який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , на користь держави на р/р 6001, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО): 899998, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код класифікації доходів бюджету: 22030106, судовий збір в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржене в судову палату по цивільних справах Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду Н.О.Дюміна