№ 336/6718/18
провадження № 2/336/721/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/заочне/

12 лютого 2019 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Дмитрюк О.В.,

за участю секретаря Петрова С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (третя особа Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської Ради) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В :

05.11.2018 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначив, що в 1988 р. йому на заводі Мокрянський карєр № 2 ВАТ «Запоріжнерудпром» видали квартиру на розширення за адресою: м.Запоріжжя, сел.Креміно, вул.Мокрянський карєр (МКДЗ-2)АДРЕСА_1, у звязку з чим вони вселились та зареєструвались. З 09.02.1995 р. по 13.05.2003 р. він був зареєстрований за вказаною вище адресою.

Шлюб між ним та ОСОБА_2 було розірвано 21.12.1995 р.

22.08.1997 р. ОСОБА_2 разом з сином ОСОБА_3 приватизували квартиру. Заводом Мокрянський карєр № 2 ВАТ «Запоріжнерудпром» було видано свідоцтво про право власності на житло за адресою: м.Запоріжжя, сел.Креміно, вул.Мокрянський карєр (МКДЗ-2)АДРЕСА_2, на підставі розпорядження (наказу) від 22.08.1997 р. № 116.

Рішенням суду від 17.01.2018 р. у справі № 336/2754/17, визнано недійним та скасовано розпорядження від 22.08.1997 р. № 116, видане органом приватизації Мокрянський карєр № 2 ВАТ «Запоріжнерудпром» про приватизацію квартири АДРЕСА_3; визнано недійсним та скасовано свідоцтво про право власності на житло від 22.08.1997 р., видане Мокрянським карєром № 2 ВАТ «Запоріжнерудпром»на імя ОСОБА_2 та ОСОБА_3

За позовом ОСОБА_1, посилаючись на ст.ст.16, 319, 321, 391 ЦК України, ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», просить визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування квартирою за адресою: м.Запоріжжя, вул.Мокрянський карєр-2АДРЕСА_1 та зняти відповідача з реєстраційного обліку.

Ухвалою судді від 13.11.2018 р. було відкрито провадження та справа призначена до судового розгляду на 27.11.2018 р.

27.11.2018 р. розгляд справи було відкладено на 17.01.2019 р. на підставі ч.4 ст.223 ЦПК України для повторного виклику відповідача.

17.01.2019 р. розгляд справи було відкладено на 12.02.2019 р. на підставі п.1 ч.2 ст.223 ЦПК України.

Позивач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує, просить задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Розгляд справи за відсутності учасника справи узгоджується з положеннями ч.3 ст.211 ЦПК України.

Відповідач до суду повторно не зявилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомила, відзиву на позов не подавала.

Суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ч.4 ст..223 та ч.1 ст.280 ЦПК України.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, до суду подана заява про розгляд справи за відсутності представника третьої особи, проти задоволення позову не заперечує.

В силу ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу 18.02.2019 р. за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію позивача та представника третьої особи, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням суду від 17.01.2018 р. у справі № 336/2754/17, визнано недійним та скасовано розпорядження від 22.08.1997 р. № 116, видане органом приватизації Мокрянський карєр № 2 ВАТ «Запоріжнерудпром» про приватизацію квартири АДРЕСА_3; визнано недійсним та скасовано свідоцтво про право власності на житло від 22.08.1997 р., видане Мокрянським карєром № 2 ВАТ «Запоріжнерудпром» на імя ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Позивач, звернувшись до суду з даним позовом, посилається на ст.ст.319, 321, 391 ЦК України, які визначають права власника майна, в тому числі на усунення перешкод в користуванні власністю та на положення ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» і стверджує, що ОСОБА_2 не проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 2 в м.Запоріжжі з 21.12.1995 р.

За ст. 12 ЦПК цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. ОСОБА_2 сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Аналогічним чином питання обов'язків доказування і подання доказів регулює ст. 81 ЦПК, за якою кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що позивач є власником житлового приміщення про усунення перешкод в користуванні яким просить суд, шляхом визнання відповідача такою, що втратила право користування, а також докази того, що відповідач не мешкає в квартирі понад встановлені законодавством строки.

Оцінивши наведені обставини справи у відповідності з вимогами ст.12 ЦПК України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову через його недоведеність.

На підставі ст.141 ЦПК України, суд не стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 261, 264, 265, 280-284, 354ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (третя особа Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської Ради) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Дмитрюк