РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 293/1850/18

Провадження № 2/293/200/2019

21 лютого 2019 року смт Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого-судді Васильчука С.Ф.

секретаря судового засідання Тишкевич К.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Черняхові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Інвестиційна компанія» про стягнення заробітної плати ,-

ВСТАНОВИВ:

05.11.2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про стягненння з ТОВ «Інвестиційна компанія» заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, за час затримки видачі трудової книжки, моральної шкоди. В обгрунтування позову вказав, що з 25.05.2018 року по 24.09.2018 року працював у ТОВ ««Інвестиційна компанія» на посаді начальника ДСК (дробально-сортувальний комплекс). Відповідно до штатного розпису розмір заробітної плати становив 24 600 грн. Прийнято його на роботу відповідно до наказу від 25.05.2018 року про прийняття на роботу. Свої обов'язки виконував особисто із підпорядкуванням внутрішньому трудовому розпорядку з 09:00 год. до 18:30 год. з обідньою перервою з 13:00 год. до 14:00 год. і двома технологічними перервами по 15 хв., безперервно всі без виключення робочі дні з моменту прийняття на роботу і до моменту звільнення. Звільнено його за угодою сторін з 24.09.2018 року на підставі заяви від 22.09.2018 року. Однак в порушення вимог трудового законодавства відповідач не виплатив йому заборгованості по заробітній платі за період з червня 2018 року по 24 вересня 2018 року, та не видав трудової книжки. У зв'язку з цим просив стягнути з відповідача заборгованістть по заробітній платі, середній заробіток за час вимушеного прогулу (затримка видачі трудової книжки) або за невиплату працівникові належних сум при звільненні. Також вказав, що внаслідок протиправних дій відповідачем йому завдано моральної шкоди, так як він у зв'язку з невиплатою заробітної плати втратив нормальні життєві зв'язки, змушений економити на харчувані, одязі, та не має змоги забезпечити свою родину самим необхідним для нормального існування та життя, не має змоги працевлаштуватися, оскільки йому не повернуто трудову книжку, що негативно впливає на відносини в сім'ї. Завдана йому моральна шкода також обумовлюється моральними та фізичними стражданнями внаслідок порушення його законного права на заробітну плату, виплату всіх сум, що належать йому від відповідача в день звільнення, видача трудової книжки, приниженням честі, гідності, ігноруванням його прав, втратою у зв'язку з цим престижу та ділової репутації серед знайомих друзів та родичів. Моральну шкоду оцінює в розмірі 10 000 грн., вважає дану суму розумною та достатньою, яку і просить стягнути з відповідача.

В судове засідання позивач не з'явився, 21.02.2019 року подав заяву про розгляд справи у його відсутності та просив ухвалити заочне рішення та стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі в сумі 80 978 грн. Від позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та за час затримки видачі трудової книжки та з приводу змінення дати звільнення відмовився.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча був належно повідомлений про час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, від нього не надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, тому суд розглядає справу на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач проти такого розгляду справи не заперечує.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи заяву позивача про відмову від частини позовних вомог, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 позивач по справі, відповідно до наказу №25-к від 24.05.2018 року призначений на посаду начальника дробарко сортувальних комплексів на постійне місце роботи з 25.05.2018 року з оплатою праці згідно штатного розпису, та 03.01.2019 року звільнений з посади на підставі наказу №74-к від 28.12.2018 року відповідно п.1 ст.36 КЗпП України за згодою сторін (а.с.28,29).

В день звільнення позивачем не отримано виплату усіх сум, що належать йому до виплати підприємством.

Відповідно до штатного розпису ТОВ «Інвестеційна компанія» від 11.05.2018 року затверджено штат в кількості 62 штатних одиниці з місячним фондом заробітної плати (вісімсот шістдесят тисяч дев'ятсот дев'яносто одна грн., 00 коп.), де посадовий оклад начальника ДСК складав 24 845, 00 грн. (податки 4844,78 грн., до виплати (на руки) 20 000 грн.), щодо штатного розпису від 01.07.2018 року затверджено штат в кількості 90 штатних одиниці з місячним фондом заробітної плати (один мільйон двісті сімдесят тисяч триста двадцять чотири грн., 00 коп.), де посадовий оклад начальника ДСК складав 24 845, 00 грн. (податки 4845,78 грн., до виплати (на руки) 20 000 грн. (а.с.30-33).

У відповідності до довідки ТОВ «Інвестеційна компанія» вбачається, що ОСОБА_1 з 25.05.2018 року по 03.01.2019 року працював на посаді начальника ДСК. Дохід ОСОБА_1 за період з 25.05.2018 року по 04.01.2019 року склав 105 563,35 грн. Сума до виплати за період з травня 2018 року по січень 2019 року склала 84 978,47 грн.(а.с.27).

Вказані обставини сторонами не спростовуються.

Стаття 43 Конституції України передбачає, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Згідно ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Відповідно до статті 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникові не рідше двох разів на місяць. А ст.116 КЗпП України передбачає, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, проводиться в день звільнення.

З огляду на викладене, враховуючи, що при умові виконання, повний робочий день своїх обовязків працівником, роботодавець зобовязаний сплачувати працівнику заробітну плату не менше її мінімального розміру, встановленого Законом, та те, що відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів наявності у нього поважних причин для не проведення розрахунку з позивачем у встановлені законом строки, суд вважає, що заборгованість по заробітній платі у позивача виникла з вини власника підприємства.

За таких обставин, суд приходить до висновку позов ОСОБА_1 в частині стягнення заборгованості по заробітній платі є обґрунтованим, доведеним належними доказами, а тому стягує з відповідача на користь позивача заборгованість із заробітної плати у визначеному позивачем розмірі, а саме в сумі 80 978 грн.

Згідно зі ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діяти чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (із подальшими змінами), заподіяна моральна шкода відшкодовується тій фізичній чи юридичній особі, права якої були безпосередньо порушені протиправними діями (бездіяльністю) інших осіб.

Згідно з п.5 згаданого Пленуму ВСУ відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача, а також вини останнього в її заподіянні.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.

Виходячи з засад справедливості, добросовісності та розумності, враховуючи, що невиплата заробітної плати призвела позивача до необхідності докладати додаткових зусиль щодо нормального матеріального забезпечення свого проживання, суд вважає за необхідне позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди задовольнити у сумі 5000 грн.

Крім того суд, у відповідності із ст. 141 ЦПК України, стягує з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 1921,00 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.4,5,76-81,141,280-284, 430 ЦПК України, ст. 1167 ЦК України, ст.ст. 43, 47, 115-117 КЗпП України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія», код , адреса: 20623, Черкаська область Шполянський район с. Іскрене, вул. Васильківська 3, р/р НОМЕР_1, в ПАТ «ПУМБ» МФО 334851, ІПН 18, № свід. 100123311, на користь, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_2, місце проживання:вул. Східна 1-аАДРЕСА_1, 80 978 (вісімдесят тисяч дев'ятсот сімдесят вісім) грн. 00 коп.- заборгованість із заробітної плати.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія», , адреса: 20623, Черкаська область Шполянський район с. Іскрене, вул. Васильківська 3, р/р НОМЕР_1, в ПАТ «ПУМБ» МФО 334851, ІПН 18, № свід. 100123311, на користь, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_2, місце проживання:вул. Східна 1-аАДРЕСА_1 , моральну шкоду в сумі 5000 (пять тисяч) грн.

В решті позову відмовити за безпідставністю вимог.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія», , адреса: 20623, Черкаська область Шполянський район с. Іскрене вул. Васильківська 3, р/р НОМЕР_1, в ПАТ «ПУМБ» МФО 334851, ІПН 18, № свід. 100123311, судовий збір в розмірі 1921,00 грн. на користь держави (адреса: вул.Липська, 18/5, м.Київ, 01601; ); отримувач - ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО): 899998, рахунок отримувача: 6001, код класифікації доходів бюджету: 22030106 "Судовий збір (стягувачем є Державна судова адміністрація України)".

Відповідно до п.2 ч.1ст.430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

До суду відповідачем може бути подана заява про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, відповідач має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивачем на рішення може бути подано апеляційну скаргу до Житомирського апеляційного суду через Черняхівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Головуючий- суддя: С.Ф. Васильчук

Копія: вірно

Суддя: