Дата документу 11.02.2019 Справа № 311/32/18
Запорізький апеляційний суд
Провадження №22ц/807/13/19 Головуючий у 1 інстанції Сидоренко Ю.В.
Суддя-доповідач: Воробйова І.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі:

головуючого: Воробйової І.А.

суддів: Бєлки В.Ю.,

Онищенка Е.А.

при секретарі: Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою заступника прокурора Запорізької області на рішення Василівського районного суду Запорізької області від 10 серпня 2018 року у складі судді Сидоренко Ю.В. у справі за позовом заступника керівника Енергодарської місцевої прокуратури Запорізької області в інтересах держави в особі Василівської районної державної адміністрації Запорізької області, Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області до ОСОБА_3, третя особа Головне управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області про розірвання договору оренди землі та повернення земельної ділянки, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2018 року заступник керівника Енергодарської місцевої прокуратури Запорізької області в інтересах держави в особі Василівської районної державної адміністрації Запорізької області, Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про розірвання договору оренди землі та повернення земельної ділянки.

В позові зазначено, що Енергодарською місцевою прокуратурою під час вирішення питання щодо наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у сфері земельних відносин опрацьовано інформацію ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області від 10.11.2017 року № 8-8-0.6-6671/2-17, інформацію Василівського управління Токмацької ОДПІ Головного управління ДФС у Запорізькій області від 20.09.2017 року № 1064/8/33-03-17 щодо заборгованості зі сплати орендної плати та встановлено факт систематичної несплати (понад 12 місяців) орендної плати за користування земельною ділянкою фізичною особою ОСОБА_4 21.02.2005 року між Василівською районною державною адміністрацією Запорізької області та ОСОБА_4 укладено договір оренди землі. Договір зареєстровано 12.05.2005 року у Василівському районному відділі Запорізької регіональній філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис № 03.

Відповідно до умов вказаного договору, орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку з земель запасу, яка знаходиться на території Малобілозерської сільської ради Василівського району Запорізької області. Об'єктом оренди, відповідно до п.2 вказаного Договору, є земельна ділянка площею 14,9 га (кадастровий номер: НОМЕР_1). Відповідно до п.8 вищевказаного договору правочин укладено на 49 років. На підставі договору про внесення змін до договору оренди землі № 593 від 04.10.2011 року сторони домовились про наступне: «Пункт 5 Договору викладено в наступній редакції: «Нормативна грошова оцінка земельної ділянки згідно довідки відділу Держкомзему у Василівському районі Запорізької області від 04.10.2011 № 1503 становить 203 402, 88 грн. У пункті 9 Договору сторони узгодили, що: «Орендна плата вноситься Орендарем в грошовій формі у розмірі 6102 грн. 10 коп. на рік, що становить 3 відсотки від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Пункт 11 Договору викладено в наступній редакції: «Орендна плата по договору вноситься у грошовій формі щомісячно протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного місяця, на розрахунковий рахунок місцевого бюджету Василівського району Малобілозерська сільська рада.

Відповідачем ОСОБА_4 зобов'язання за Договором належним чином не виконується, орендна плата за земельну ділянку державної власності своєчасно та в повному обсязі не сплачується, що призвело до виникнення заборгованості. Протягом грудня 2016 року - листопада 2017 року Орендарем жодного газу не сплачено орендну плату за землю та згідно інтегрованої картки платників податків сума заборгованості по орендній платі ОСОБА_3 станом на 28.11.2017 року становить 9145 грн. 82 коп. Крім того, ГУ ДФС у Запорізькій області вживалися заходи щодо стягнення боргу орендної плати, постановами Запорізького окружного адміністративного суду від 14.12.2016 у справі № 808/2996/16 та від 18.09.2017 у справі № 808/1897/17 позови ГУ ДФС у Запорізькій області до ОСОБА_3 про стягнення коштів за податковим боргом задоволені. що підтверджує систематичне невиконання зобов'язань зі сплати оренди ОСОБА_4

Також у позові прокурор зазначає, що несплата ОСОБА_4 за користування земельною ділянкою площею 14,9 га орендної плати понад 12 місяців поспіль є систематичною несплатою. Таким чином, прокурор вважає, що є підстави для припинення ОСОБА_4 права користування спірною земельною ділянкою та розірвання договору оренди земельної ділянки від 21.02.2005 року.

Посилаючись на ці обставини, просив 1) Розірвати договір оренди землі від 21.02.2005, укладений між Василівською районною державною адміністрацією Запорізької області та ОСОБА_4, зареєстрований у відділі Держкомзему у Василівському районі Запорізької області за № 03 від 21.05.2005, відносно земельної ділянки площею 14,9 Га з кадастровим номером: НОМЕР_1. 2) Зобов'язати ОСОБА_3 повернути на користь Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області земельну ділянку площею 14,9 Га з кадастровим номером: НОМЕР_1, яка розташована на території Малобілозерської сільської ради Василівського району Запорізької області. 3) Стягнути з ОСОБА_3 на користь прокуратури Запорізької області в особі Енергодарської місцевої прокуратури Запорізької області кошти, витрачені на сплату судового збору при здійсненні представництва інтересів держави.

Рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 10 серпня 2018 року відмовлено у задоволенні позову.

Не погоджуючись з рішенням суду, заступник прокурора Запорізької області подав апеляційну скаргу, в якій зазначав що суд зокрема внаслідок неналежної оцінки наданих доказів, у порушення вимог ст.. 525, 526, 629 ЦК України, ст.. 96, 141 ЗК України, ст.. 13,24,25 Закону України «Про оренду землі» не встановив у діях ОСОБА_3 факту систематичної несплати орендної плати за користування земельною ділянкою. Також суд не врахував позицію власника земельної ділянки ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області, які наполягали на розірвання договору оренди землі. Також суд безпідставно не застосував до спірних правовідносин ст.. 32 Закону України «Про оренду землі» та ст.. 141 ЗК України та дійшов хибного висновку про відсутність підстав для припинення права користування спірною земельною ділянкою. З цих підстав просив скасувати рішення суду та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи в позові суд дійшов висновку про відсутність систематичної несплати відповідачем орендної плати за договором оренди спірної земельної ділянки.

Колегія суддів погоджується з таким висновком.

Згідно зі статтею 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

У статті 21 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди.

За положеннями частини першої статті 24 вказаного Закону орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

На вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України (частина перша статті 32 Закону України "Про оренду землі").

Стаття 141 ЗК України визначає підстави припинення права користування земельною ділянкою, зокрема, такою підставою відповідно до пункту "д" частини першої цієї статті є систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Отже, згідно зі статтями 13, 15, 21 Закону України "Про оренду землі" основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. У разі систематичної несплати орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичне порушення договору оренди земельної ділянки може бути підставою для розірвання такого договору.

Відповідно до частини другої статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають саме систематичної (два та більше випадків) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки, що також є істотним порушенням умов договору, оскільки позбавляє позивача можливості отримати гарантовані договором кошти за те, що її земельну ділянку використовує інша особа.

У грудні 2017 року звертаючись до суду з позовом, заступник керівника місцевої прокуратури як на підставу для задоволення вимог указував на те, що відповідачем протягом грудня 2016-листопада 2017 року жодного разу не сплачено орендну плату за землю, а несплата за користування земельною ділянкою площею 14,9 га орендної плати понад 14 місяців поспіль є систематичною несплатою.

Суд встановив, що 21.02.2005 року між орендодавцем Василівською районною державною адміністрацією Запорізької області в особі голови Грачова В.С. та орендарем - громадянином ОСОБА_4 було укладено Договір оренди землі, за яким в оренду передається земельна ділянка загальною площею 14,9 га, строком на 45 років, орендна плата становить 1490 грн., яка вноситься в строк до 15 листопада відповідного року

Пунктами 36-38 даного Договору оренди землі визначено зміни умов договору та припинення його дії, а саме: дія договору оренди землі припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін в разі невиконання сторонами обов»язків, передбачених договором, в разі випадкового знищення чи пошкодження об?єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню (т.1 а.с.33-37).

12.05.2005 року вказаний договір оренди зареєстрований у Василівському районному відділі Запорізької регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис № 03 від 12.05.2005 року.(а.с.37).

04.10.2011 року Договором № 593 внесені зміни до договору оренди землі, відповідно до яких сторони договору домовились про наступне: «Пункт 5 Договору викласти в наступній редакції: «Нормативна грошова оцінка земельної ділянки згідно довідки відділу Держкомзему у Василівському районі Запорізької області від 04.10.2011 року за № 1503 становить 203402,88 грн.» У пункті 9 Договору про оренду землі сторони узгодили, що: «Орендна плата вноситься Орендарем в грошовій формі у розмірі 6102 (шість тисяч сто дві) грн. 10 коп. на рік, що становить 3 відсотки від нормативної грошової оцінки земельної ділянки». Пункт 11 Договору про оренду землі викладено в наступній редакції: «Орендна плата по договору вноситься у грошовій формі щомісячно протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного місяця, на розрахунковий рахунок місцевого бюджету Василівського району Малобілозерська сільська рада», належна копія якого міститься в матеріалах справи (т.1 а.с.38-39).

22.11.2011 року вищевказаний договір № 593 про внесення змін до договору оренди землі зареєстрований у відділі Держкомзему у Василівському районі Запорізької області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис № 00911 від 22.11.2011 року.(а.с.39).

Ці договори є укладеними, оскільки сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч.1 ст.638 ЦК України).

В обґрунтування позову позивач посилається на наявність податкового боргу, який виник внаслідок несплати податкового зобов»язання згідно податкового повідомлення-рішення №36-16 від 30.08.2016 року.

Так, відповідно до п.286.5 ст.286 Податкового кодексу України. нарахування фізичним особам сум податку проводиться контролюючими органами (за місцем знаходження земельної ділянки), які надсилаються платникові до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку. П.287.5 ст.287 ПКУ передбачено сплату податку на землю протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення. У 2016 році за даними податкових органів ОСОБА_4 не сплатив нараховану плату за оренду землі згідно повідомлення рішення №36-13 від 30.08.2016 року, в результаті виник податковий борг у сумі 9145,82 грн.

Разом з тим, після відкриття провадження у даній справі 15.02.2018 року ОСОБА_4 сплатив орендну плату за землю в сумі 13986,01 грн., що підтверджується завіреною судом копією квитанції №П519/6209047/1 від 15.02.2018 року, наданою представником відповідача ОСОБА_6 та яка міститься в матеріалах справи.

Колегія суддів погоджується з висновком суду, що позивач не надав суду докази, які б підтверджували фіксацію органами Державної фіскальної служби України наявності у ОСОБА_3 помісячної заборгованості по орендній платі за спірною земельною ділянкою, а також доказів направлення вказаними органами на адресу ОСОБА_3 податкового повідомлення-рішення.

В той же час, ані Договір оренди землі від 21.02.2005 року, ані додатковий договір від 04.10.2011 року не містить вимог щодо конкретної суми щомісячної суми орендної плати.

Систематичної несплати відповідачем орендної плати передбаченої договором оренди землі не встановлено.

Згідно зі статтею 60 ЦПК України у редакції, чинній на момент розгляду справи судами, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову та розірвання договору оренди землі.

Вирішуючи спір між сторонами у справі суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно встановив обставини справи, дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судові рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції, оскільки ґрунтуються на переоцінці доказів, які були досліджені та оцінені судом з додержанням норм процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Запорізької області залишити без задоволення.

Рішення Василівського районного суду Запорізької області від 10 серпня 2018 року по цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте вона може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 21 лютого 2019 року.

Головуючий:

Судді: