КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2019 року

справа 756/17310/17

провадження № 22-ц/824/1450/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Музичко С.Г.,

суддів: Болотова Є.В., Лапчевської О.Ф.,

при секретарі: Юрчуку С.В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_2

відповідач - Київська міська рада

треті особи - ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 06 вересня 2018 року у складі судді Диби О.В. в справі за позовом ОСОБА_2 до Київської міської ради, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Київської міської ради, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, у якому просила визначити для неї додатковий строк, тривалістю два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті її матері ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 06 вересня 2018 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Київської міської ради, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відмовлено.

В поданій апеляційній скарзі позивач просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що їй не було відомо про наявність заповіту після смерті матері. Про заповіт вона дізналася лише влітку 2017 року. Надані до суду матеріали спадкової справи після смерті ОСОБА_5 не містять відомостей щодо повідомлення нотаріусом спадкоємця за заповітом про відкриття спадщини. Крім того, треті особи не надали суду доказів на підтвердження того, що вони надавали позивачу складений на її ім'я заповіт.

В судовому засіданні позивач та її представник апеляційну скаргу підтримали, просили її задовольнити.

В судове засідання представник відповідача не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином.

В судовому засіданні представник третьої особи ОСОБА_6 - ОСОБА_7 проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

В судове засідання третя особа ОСОБА_3 не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є донькою ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_1 від 26.09.1987 року (а.с. 10).

Відповідно до свідоцтва про смерть НОМЕР_2 від 07.07.2017 року ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 9).

Згідно даних реєстрових книг Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» квартира АДРЕСА_1 на праві власності зареєстрована за ОСОБА_8, ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_6 (в рівних долях) на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого державним комунальним управлінням житлового господарства Мінського району 09.10.1997 року, наказ/розпорядження №930 (а.с. 52).

07.07.2010 року ОСОБА_5 склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Одинадцятої київської державної нотаріальної контори Тютюн І.М., у відповідності до якого все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, взагалі все те, що буде їй належати на день смерті і на що вона матиме право за законом, вона заповідає доньці ОСОБА_2 (а.с. 65).

03.10.2017 року позивач звернулася до Двадцять першої Київської державної нотаріальної контори із завою про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_5 в якій, посилаючись на положення ст. 1261 ЦК України просила видати свідоцтво про право на спадщину за законом (а.с. 28).

Згідно постанови державного нотаріуса Двадцять першої Київської державної нотаріальної контори Шовкошитньої В.В. про відмову у вчиненні нотаріальної дії №3810/02-31 від 03.10.2017 року ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, що залишилось після смерті ОСОБА_5, оскільки пропущено строк для подання заяви про прийняття спадщини (а.с. 33).

За загальним правилом, визначеним частиною першою статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом вищезазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 4 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15.

Позивач обгрунтовувала позовні вимоги тим, що після смерті її матері вона не звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у шестимісячний строк, оскільки погано себе почувала, мала депресивний та хворобливий стан. Після смерті матері позивач знаходилася в тяжкому матеріальному становищі, а тому існували труднощі для оформлення спадкових прав. У літку 2017 року вона дізналася про наявність заповіту після смерті її матері. А тому, зазначені обставини є поважними причинами для задоволення заяви про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті спадкодавця.

З матеріалів справи вбачається, що позивач є донькою спадкодавця ОСОБА_5, їй було відомо про смерть матері, та про наявність спадкового майна після її смерті.

Позивач посилається на те, що влітку 2017 року вона дізналася про наявність заповіту, проте лише 03.10.2017 року звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті її матері за законом.

Відповідно до положень ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до положень ст.13 цього Кодексу суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до положень ст.81 цього Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Знаючи про смерть матері та про наявність після її смерті спадкового майна, позивач не надала переконливих доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини.

Крім того, позивач є спадкоємцем за законом першої черги після смерті своєї матері, проте у шестимісячний строк не зверталася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом.

Тобто, зазначені позивачем обставини, не є тією об'єктивною і непереборною обставиною, що перешкодили їй вчинити дії щодо прийняття спадщини.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні справи, доведені.

Висновки суду щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог, відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність, а тому не можуть бути прийняті до уваги.

Положеннями ч.1 ст.375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів дійшла до висновку, що судом першої інстанції повно з'ясовані обставини справи, оцінені надані сторонами докази, правильно застосовані норми матеріального права та не допущено порушень норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення спору по суті, тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 06 вересня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 18 лютого 2019 року.

Суддя-доповідач

Судді