Троїцький районний суд Луганської області
Справа № 433/1809/18
Провадження № 2/433/209/19
21.02.2019 рокуТроїцький районний суд Луганської області у складі:
головуючого - судді Суського О.І.,
за участю секретаря судового засідання Яковлєвої В.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у с.м.т. ОСОБА_1 матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, -
До суду надійшов вищезазначений позов, в обґрунтування якого зазначено, що 10 травня 1980 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 відділом рай РАЦС Ворошиловградської області було зареєстровано шлюб під актовим записом № 17. Від вказаного шлюбу вони дітей віком до одного року не мають. Позивач вказує, що їх шлюб на даний час розпався, між ними втрачено почуття любові. В подальшому збереження шлюбу між відповідачем та позивачем на думку останньої не можливе, так як вказане суперечить її інтересам. Позивач просить суд розірвати шлюб.
Позивач у судове засідання не зявилася, просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку.
Враховуючи неявку у судове засідання відповідача, з метою дотримання встановлених законодавством процесуальних строків розгляду судом справи суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 280, 281 ЦПК України.
Дослідивши та проаналізувавши докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Так, згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ЕД № 419958 сторони з 10 травня 1980 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Шлюб було зареєстровано ОСОБА_1 відділом рай РАЦС Ворошиловградської області під актовим записом № 17 (а.с. 4).
Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення.
Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.
Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.
Судом було встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що між сторонами втрачено почуття любові одне до одного. Сімя розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, шлюб підлягає розірванню.
Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сімю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на предявлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.
Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню.
Судом не встановлено обставин відповідно до норм чинного законодавства, які б унеможливлювали розірвання шлюбу.
Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Післяшлюбне прізвище позивача слід визначити як ОСОБА_3, так як у даній справі не стоїть питання про зміну прізвища на дошлюбне.
Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.
Сума судового збору, сплаченого при поданні позову даного характеру у розмірі 704 грн 80 коп, згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст.ст. 5-13, 76-81, 89, 141-142, 206,211, 258-259, 265, 272, 280-281 ЦПК України, ст.ст.109, 110,112-114 СК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, - задовольнити у повному обсязі.
Розірвати шлюб між ОСОБА_3 Любов`ю Миколаївною до ОСОБА_3, який було зареєстровано 10 травня 1980 року ОСОБА_1 відділом рай РАЦС Ворошиловградської області під актовим записом № 17.
Позивачу після розірвання шлюбу прізвище залишити ОСОБА_3.
Рішення суду після набрання ним законної сили направити до ОСОБА_1 районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, для виконання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму сплаченого судового збору у розмірі 704 гривні 80 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається за правилами п.п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України через Троїцький районний суд Луганської області до Луганського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.І.Суський

21.02.19

01.11.18