ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 686/3086/13-ц
Провадження № 22-ц/4820/357/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Ярмолюка О.І. (суддя-доповідач), Спірідонової Т.В., Янчук Т.О.,

секретар судового засідання Дубова М.В.,

з участю представника позивача Ребрика А.М.,

представника відповідача ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Акціонерного товариства «Укрсиббанк» до ОСОБА_6, ОСОБА_7, Товариства з обмеженою відповідальністю «Ельбрус» про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на заочне рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 5 вересня 2013 року,

встановив:

В лютому 2013 року Акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі - АТ «УкрСиббанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_7, Товариства з обмеженою відповідальністю «Ельбрус» (далі - ТОВ «Ельбрус») про стягнення заборгованості за кредитним договором.

АТ «УкрСиббанк» зазначило, що 28 травня 2008 року між ним і ОСОБА_6 укладено договір про надання споживчого кредиту №0 (далі - кредитний договір), за умовами якого позивач надав останній кредит у розмірі 165 000 доларів США на строк до 27 травня 2015 року під 15% річних. На прострочену суму кредиту процентна ставка встановлювалася у подвійному розмірі від діючої. ОСОБА_6 зобов'язалася повернути кредит і сплатити нараховані проценти щомісячними ануїтетними платежами у розмірі 2 100 доларів США. За договорами поруки №206415 і №206416 від 28 травня 2008 року ОСОБА_7 і ТОВ «Ельбрус» поручилися перед банком за виконання ОСОБА_6 обов'язків з повернення кредитних коштів і сплати процентів. ОСОБА_6 не виконала взятих на себе зобов'язань, внаслідок чого банк вправі достроково стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором, яка станом на 14 травня 2012 року складається з 147 310 доларів 37 центів США неповернутого кредиту, 39 371 долара 42 центів США процентів, 3 766 грн 89 коп. пені за несвоєчасне погашення кредиту, 28 066 грн 06 коп. пені за несвоєчасне погашення процентів.

За таких обставин АТ «УкрСиббанк» просило суд стягнути солідарно з ОСОБА_6 і ОСОБА_7, солідарно з ОСОБА_6 і ТОВ «Ельбрус» на свою користь 186 681 долар 79 центів США та 31 832 грн 95 коп. заборгованості за кредитним договором.

Заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 5 вересня 2013 року позов задоволено. Стягнуто в солідарному порядку окремо з ОСОБА_6, ОСОБА_7 та з ОСОБА_6, ТОВ «Ельбрус» на користь АТ «УкрСиббанк» 186 681 долар 79 центів США заборгованості, що еквівалентно 1 491 587 грн 51 коп., і 31 832 грн 95 коп. пені. Вирішено питання про розподіл судових витрат між сторонами.

Суд виходив з того, що ОСОБА_6 не виконала зобов'язання за кредитним договором, а тому банк вправі стягнути з неї та поручителів ОСОБА_7, ТОВ «Ельбрус» неповернутий кредит, нараховані проценти та пеню.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову в позові посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, які мають значення для справи, та порушення судом норм процесуального права. При цьому ОСОБА_6 зазначила, що вона не отримувала в банку кредитних коштів, не підписувала додаткових угод і будь-яких інших правочинів, пов'язаних із виконанням кредитного договору, а позивачем не доведено розмір заборгованості за цим договором.

АТ «УкрСиббанк», ОСОБА_7 і ТОВ «Ельбрус» не подали відзив на апеляційну скаргу.

Заслухавши учасників судового процесу та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Встановлено, що 28 травня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», який у подальшому змінив свою назву на АТ «УкрСиббанк», і ОСОБА_6 укладено кредитний договір, за умовами якого банк надав останній кредит у розмірі 165 000 доларів США на строк до 27 травня 2015 року під 15% річних (п.п. 1.1, 1.2.2, 1.3.1 кредитного договору).

ОСОБА_6 зобов'язалася повернути банку кредит частинами згідно графіка погашення кредиту та сплатити йому проценти щомісячними платежами. Строк сплати процентів встановлено з 1-го по 10-е число (включно) місяця, наступного за тим, за який були нараховані проценти (п.п. 1.2.2, 1.3.4 кредитного договору).

За користування кредитними коштами понад встановлений договором термін банк автоматично мав нараховувати проценти на прострочену суму основного боргу за процентною ставкою в розмірі, збільшеному вдвічі від ставки, вказаної в п. 1.3.1. Нарахування вищевказаної процентної ставки на прострочену суму основного боргу починається з дня виникнення простроченої суми основного боргу, а саме з наступного дня після дня несплати або неповної сплати платежу встановленого у договорі. Проценти нараховуються на прострочену суму основного боргу за підвищеною ставкою до моменту погашення такої заборгованості (п. 1.3.1 кредитного договору).

У п.п. 3.1.3, 6.1, 6.2 кредитного договору сторони встановили, що кредитор має право вимагати від позичальника дострокового повернення всієї наданої йому суми кредиту та сплати процентів, змінивши при цьому термін повернення кредиту та плати за кредит у сторону зменшення, в разі порушення останнім умов договору. При цьому банк повинен був повідомити позичальника про встановлення нового (дострокового) терміну повернення кредиту та сплати процентів шляхом направлення йому відповідної письмової вимоги поштою (цінним листом з описом та повідомленням про вручення) за адресою позичальника. Цей термін вважався таким, що настав з 32 календарного дня, рахуючи з дати одержання позичальником повідомлення (вимоги) банку про дострокове повернення кредиту, якщо останній не усунув зазначених кредитором порушень зобов'язань протягом 31 календарного дня з дати одержання позичальником вказаного повідомлення (вимоги) банку.

Також сторони визначили, що за порушення позичальником термінів погашення грошових зобов'язань за договором, зокрема, термінів повернення кредиту та/або сплати процентів, він сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого (еквівалент) розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування пені (п. 4.1 кредитного договору).

У той же день, тобто 28 травня 2008 року, АТ «УкрСиббанк» і ОСОБА_6 уклали додаткову угоду №1 до кредитного договору, якою погодили додатки до договору, порядок внесення платежів і зміни процентної ставки за кредитом.

У період з 3 лютого 2009 року до 23 березня 2009 року АТ «УкрСиббанк» і ОСОБА_6 уклали додаткові угоди №2, №3, №4, №5 до кредитного договору, за умовами яких сторони встановили розмір щомісячного ануїтетного платежу в сумі 2 100 доларів США та порядок нарахування процентів, змінили термін кредитування (27 травня 2025 року), розмір ануїтетного платежу (2 071 долар 79 центів США) та строки сплати процентів.

Виконання позичальником грошового зобов'язання за кредитним договором забезпечено порукою ОСОБА_7 та ТОВ «Ельбрус». За умовами договорів поруки №206415 і №206416 від 28 травня 2008 року останні поручилися перед АТ «УкрСиббанк» за виконання ОСОБА_6 обов'язку з повернення кредиту, сплати процентів і пені. У випадку невиконання позичальником зобов'язань за кредитним договором боржник і поручитель мали відповідати перед банком як солідарні боржники.

ОСОБА_6 не виконує грошове зобов'язання за кредитним договором.

Станом на 14 травня 2012 року заборгованість за кредитним договором становить 186 681 долар 79 центів США, з яких 147 310 доларів 37 центів США - неповернутий кредит і 39 371 долар 42 цента США - проценти. Також банком нараховано 31 832 грн 95 коп. пені, що складається з 3 766 грн 89 коп. пені за прострочення сплати кредиту та 28 066 грн 06 коп. пені за прострочення сплати процентів.

Зазначені обставини підтверджуються письмовими доказами у справі.

Частиною 1 статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

В силу ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком (ч. 1 ст. 546 ЦК України).

За змістом ч.ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч. 1 ст. 553, ч. 2 ст. 554 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Оцінивши в сукупності надані докази, суд першої інстанції правомірно виходив з того, що ОСОБА_6 не виконала грошового зобов'язання за кредитним договором, унаслідок чого АТ «УкрСиббанк» вправі вимагати від неї та поручителів ОСОБА_7, ТОВ «Ельбрус» дострокової сплати неповернутого кредиту, нарахованих процентів і пені.

Твердження ОСОБА_6 про те, що вона не отримувала в банку грошових коштів є безпідставними.

За умовами кредитного договору (п.п. 1.1, 1.5) АТ «УкрСиббанк» зобов'язалося надати ОСОБА_6 кредит шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника.

Згідно меморіального ордеру № від 28 травня 2008 року та виписки за кредитним договором (т. 3 а.с. 89, 90) кредитні кошти у розмірі 165 000 доларів США надійшли на банківський рахунок ОСОБА_6, яка в подальшому використала ці кошти та повертала їх позивачеві.

Отже банк виконав свій обов'язок із надання ОСОБА_6 кредиту.

Доводи ОСОБА_6 щодо неправильності обчислення заборгованості за кредитним договором не ґрунтуються на фактичних матеріалах справи.

Умови кредитно договору (т. 1 а.с. 7-23) та розрахунок заборгованості (т. 1 а.с. 39-46) є зрозумілими та достатніми для висновку, що ОСОБА_6 не виконала свої зобов'язання за кредитним договором, унаслідок чого виникла вищевказана заборгованість.

ОСОБА_6 не спростувала вказані письмові докази щодо розміру заборгованості за кредитним договором.

Посилання ОСОБА_6 на фальшивість додаткових угод до кредитного договору є необґрунтованими.

Відповідно до ч. 1 ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Ця норма визначає презумпцію правомірності правочину, якщо не доведено його недійсність.

ОСОБА_6 не надала суду доказів про те, що вона не підписувала додаткових угод і не заявила вимог про визнання цих правочинів недійсними. До того ж, ОСОБА_6 виконувала умови додаткових угод до кредитного договору після їх укладення сторонами.

Отже доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Заочне рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 5 вересня 2013 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 20 лютого 2019 року.

Судді: /підпис/ О.І. Ярмолюк

/підпис/ Т.В. Спірідонова

/підпис/ Т.О. Янчук

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду О.І. Ярмолюк

Головуючий у першій інстанції - Логінова С.М.

Доповідач - Ярмолюк О.І. Категорія 27