КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/978/2019
П О С Т А Н О В А

Іменем України

18 лютого 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Кашперської Т.Ц.,

суддів Фінагеєва В.О., Яворського М.А.,

за участю секретаря Богдан І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва в складі судді Осаулова А.А., ухвалене в м. Київ 31 серпня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, -

в с т а н о в и в :

В квітні 2016 року позивач ПАТ «ОТП Банк» звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, просив стягнути з ОСОБА_1 на користь банку заборгованість за кредитним договором у розмірі 31436,29 доларів США, що еквівалентно 803355,30 грн., покласти на відповідача судові витрати.

Позов мотивував тим, що 23 квітня 2008 року між ОСОБА_1 та ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», було укладено кредитний договір № ML-006/2021/2008, за умовами якого банк виконав свої зобов'язання та надав позичальнику кредит в розмірі 40000 доларів США із встановленням плаваючої відсоткової ставки 5,99 % + FIDR, однак відповідачем не здійснюється в строк погашення кредиту, відсотків, інших обов'язкових платежів. Позичальнику було направлено вимогу про погашення заборгованості, яка станом на день звернення з позовом виконана не була.

Станом на 01 лютого 2016 року заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором складає 31436,29 доларів США, що еквівалентно 803355,30 грн., та складається із заборгованості за кредитом в сумі 29568,80 доларів США, що еквівалентно 755631,54 грн., заборгованості по відсоткам у сумі 1867,49 доларів США, що еквівалентно 47723,76 грн.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 31 серпня 2016 року позов ПАТ «ОТП Банк» про стягнення боргу за кредитним договором задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь банку заборгованість за кредитним договором в розмірі 31436,29 доларів США, що еквівалентно 803355,30 грн. та судовий збір.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 16 жовтня 2018 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

Відповідач ОСОБА_1, не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просила скасувати рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 31 серпня 2016 року та ухвалити нове рішення.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, посилалася на те, що суд розглянув справу, не повідомивши її належним чином про дату, час і місце засідання суду, що є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Вказувала, що 20 лютого 2015 року отримала у відділенні банку довідку про суму залишку по кредиту, яку банк пропонував сплатити в разі дострокового погашення кредитного договору: сума для дострокового погашення в розмірі 31476 доларів США, що еквівалентно 496448,45 грн., в тому числі залишок заборгованості по кредиту 30631,59 доларів США - строк погашення 23 квітня 2023 року, нараховані відсотки 333,31 доларів США, прострочене тіло 155,76 доларів США, прострочені відсотки 355,51 доларів США. Тобто з даної довідки вбачається, що не було ніякого порушення відповідачем своїх зобов'язань перед банком станом на лютий 2015 року, так як сума прострочки за кредитним договором становила всього 155,76 + 355,51 = 511,27 доларів США, що було еквівалентом щомісячного платежу.

Вона поінформувала відповідача, що в довідці не було повністю враховано всі сплачені нею платежі в сумі 42500 доларів США, а також не враховано змін відсоткової ставки по кредиту та зміни курсу долара США, однак рішення кредитного комітету з цього приводу не дочекалася, а замість цього отримала в червні 2015 року досудову вимогу від банку.

Вказувала, що одночасно з заявою про перегляд заочного рішення нею було подано до суду ряд документів, які судом були проігноровані і не надано їм жодної правової оцінки.

Зазначала, що розрахунки банку, які покладені в основі рішення суду першої інстанції, є некваліфікованими та підлягають перевірці шляхом призначення судової експертизи, предметом якої є встановлення дійсності бухгалтерських розрахунків на основі первинних документів.

Відзиву на апеляційну скаргу у встановлений судом строк не надійшло.

12 грудня 2018 року від позивача Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» надійшла заява про закриття апеляційного провадження в порядку п. 2 ч. 1 ст. 362 ЦПК України, мотивована тим, що до апеляційної скарги не додано доказів, що ОСОБА_3 уповноважений подавати та підписувати апеляційну скаргу від імені скаржника як адвокат. А саме, в копії договору про надання правової допомоги від 07 вересня 2018 року не зазначено, які саме роботи Адвокатське об'єднання «Тернум» надає ОСОБА_1, не вказано перелік повноважень; копія ордеру серія КС № 475363 від 15 листопада 2018 року засвідчена не належним чином; відповідно до п. 14 Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, про обмеження правомочності адвоката, встановлені угодою про надання правової допомоги, останній або керівник адвокатського об'єднання (бюро) зобов'язані вказати на звороті ордера - вказаним вимогам надана копія ордеру не відповідає.

Розглянувши заяву позивача про закриття апеляційного провадження, заслухавши думку сторін, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження виявилося, що апеляційну скаргу не підписано, подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, або підписано особою, яка не має права її підписувати.

Відповідно до ч. 4 ст. 62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Так, в матеріалах справи на а. с. 224 міститься договір № 4-ДО про надання правової допомоги, згідно п. 2.1 якого на умовах, передбачених цим договором, об'єднання зобов'язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги клієнту, а клієнт зобов'язаний сплатити об'єднанню гонорар та супутні витрати, необхідні для виконання цього договору.

Також до апеляційної скарги додано оригінал ордеру серія КС № 475363 від 15 листопада 2018 року, виданий на підставі договору про надання правової допомоги, яким підтверджуються повноваження адвоката ОСОБА_4 на надання правової допомоги ОСОБА_1, на зворотному боці якого зазначено, що адвокат діє без обмеження повноважень.

Виходячи із вищевикладеного, повноваження представника ОСОБА_1, яким підписано апеляційну скаргу, підтверджені належним чином і заява про закриття апеляційного провадження задоволенню не підлягає.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Разом із тим рішення суду першої інстанції даним вимогам закону не відповідає.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов'язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов'язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Відповідно до ст. 74 ЦПК України (в редакції станом на час ухвалення рішення) судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повістки про виклик у суд надсилаються особам, які беруть участь у справі, свідкам, експертам, спеціалістам, перекладачам, а судові повістки-повідомлення - особам, які беруть участь у справі з приводу вчинення процесуальних дій, у яких участь цих осіб не є обов'язковою. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за три дні до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно. Положення цієї частини не поширюються на випадки, передбачені абзацом другим частини третьої статті 191 цього Кодексу. Відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи.

Разом із тим, в матеріалах відсутні докази повідомлення відповідача ОСОБА_1 про дату, час і місце розгляду справи шляхом вручення судових повісток або шляхом розміщення оголошення у пресі.

За таких обставин, оскільки відповідач обґрунтовує свою апеляційну скаргу розглядом судом справи за її відсутності без повідомлення належним чином, рішення суду першої інстанції не може вважатися законним і обґрунтованим і підлягає скасуванню.

Вирішуючи по суті позовні вимоги ПАТ «ОТП Банк» про стягнення заборгованості, апеляційний суд враховує наступне.

Із матеріалів справи вбачається, що 23 квітня 2008 року ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір № ML-006/2021/2008 (а. с. 9 - 17), за умовами якого банк надає позичальнику кредит, а позичальник приймає його на наступних умовах: розмір та валюта кредиту - 40000 доларів США, цільове використання кредиту - на купівлю нерухомого майна, річна база нарахування процентів - 360 календарних днів у році, сума першочергового внеску - 20 % вартості нерухомого майна у відповідності до договору купівлі-продажу, дата остаточного повернення кредиту - 23 квітня 2023 року, поточний рахунок НОМЕР_2. Сторони домовились, що для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись плаваюча процентна ставка, яка складається із фіксованого відсотку 5,99 % річних та FIDR, якою є процентна ставка по строкових депозитах фізичних осіб у валюті, тотожній валюті кредиту, що розміщені в банку на строк в 366 днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору.

Згідно п. 4 кредитного договору, сума кредиту та нарахованих процентів щомісяця погашається рівними частинами протягом всього строку дії кредитного договору.

Згідно п. 1.4.1.1.3 - 1.4.1.1.5 частини № 2 кредитного договору плаваюча процентна ставка по кредиту підлягає корегуванню протягом дії цього договору щоразу після перебігу кожного дванадцятого календарного місяця, починаючи з дати укладання цього договору, якщо інше не передбачено цим договором. Плаваюча процентна ставка за користування кредитом впродовж першого року дії цього договору підлягає корегуванню після перебігу одинадцятого календарного місяця, починаючи з дати укладання цього договору. Плаваюча процентна ставка фіксується відповідно до умов цього договору в перший банківський день місяця, наступного за місяцем закінчення вищезазначеного 11/12 місячного періоду дії попередньої плаваючої процентної ставки. З зазначених дат, проценти нараховуються, виходячи із ставок FIDR (фактично діюча на дату корегування) + фіксований відсоток з розрахунку річної бази нарахування процентів. Сторони цим висловлюють свою цілковиту згоду щодо такої зміни плаваючої процентної ставки, стосовно всієї непогашеної суми кредиту, без укладення будь-яких додаткових договорів до цього договору.

Згідно п. 1.11 частини № 2 кредитного договору усі платежі для повернення суми кредиту та сплати процентів за користування кредитом повинні здійснюватись позичальником у валюті кредиту в строки та на умовах, встановлених цим договором.

Додатком № 1 до кредитного договору є графік платежів, згідно якого щомісячні платежі зі ставкою 12,99 % річних складають 662,82 долари США (а. с. 18 том 1).

23 травня 2008 року ОСОБА_1 звернулася до ЗАТ «ОТП Банк» із кредитною заявкою, в якій просила видати кредит в розмірі 36229 доларів США шляхом перерахування кредитних коштів в повній сумі з кредитного рахунку на поточний рахунок НОМЕР_2 відкритий у ЗАТ «ОТП Банк» на її ім'я (а. с. 8 том 1).

Позивачем надано розрахунок заборгованості за кредитним договором, згідно якого станом на 01 лютого 2016 року загальна заборгованість за договором складає 31436,29 доларів США, що еквівалентно 803355,30 грн., із яких заборгованість за кредитом - 29568,80 доларів США, що еквівалентно 755631,54 грн., заборгованість по відсоткам - 1867,49 доларів США, що еквівалентно 1867,49 грн. (а. с. 5 том 1).

В матеріалах справи на а. с. 53 - 166 том 1 знаходяться виписки з особового рахунку ОСОБА_1

Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Оцінюючи підставність позову ПАТ «ОТП Банк», апеляційний суд враховує наявну в матеріалах справи вимогу про погашення заборгованості, умови кредитного договору в частині дострокового стягнення заборгованості за кредитом і відсотками в повному обсязі, та перевіряє правильність наданого позивачем розрахунку кредитної заборгованості щодо тіла кредиту відсотків за користування кредитними коштами.

Так, згідно п. 1.9 частини № 2 кредитного договору незважаючи на інші положення цього договору, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому, або у визначеній банком частині у випадку невиконання чи неналежного виконання боржником умов кредитного договору. При цьому, виконання боргових зобов'язань повинно бути проведено позичальником протягом 30 календарних днів з дати одержання позичальником відповідної вимоги. Для визначення суми і підстав виконання боргових зобов'язань або будь-якої їх частини остаточною підставою є бухгалтерські книги та рахунки банку.

11 лютого 2016 року ПАТ «ОТП Банк» направив на адресу ОСОБА_1 досудову вимогу, в якій повідомляв про необхідність погашення в повному обсязі заборгованість за кредитним договором, яка станом на 01 лютого 2016 року складає 31436,29 доларів США, з яких 29568,80 доларів США - сума заборгованості по кредиту, 1867,49 доларів США - сума заборгованості по відсоткам (а. с. 7 том 1).

Із розрахунку заборгованості (а. с. 5 том 1) вбачається, що позичальником здійснювалося погашення заборгованості за кредитом не кожного місяця та в меншій сумі, аніж передбачено умовами додатку № 1 до кредитного договору - 662,83 долари США (а. с. 18 том 1).

Таким чином, банк скористався правом дострокового стягнення заборгованості за кредитом і відсотками, направивши відповідну вимогу на ім'я позичальника.

Дані обставини також не заперечуються відповідачем.

При цьому апеляційний суд враховує, що альтернативного розрахунку заборгованості відповідачем у апеляційній скарзі не надано, правильності наведеного розрахунку не спростовано, клопотань про призначення судової економічної експертизи для перевірки правильності розрахунку умовам кредитного договору відповідачем в апеляційній скарзі не заявлялось, а тому погоджується із розрахунком заборгованості, наданим позивачем.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що нею було сплачено в період з 23 квітня 2008 року по 23 січня 2015 року 42500 доларів США, однак будь-яких доказів на підтвердження даних обставин не надає.

Разом із тим, в матеріалах справи наявна виписка з рахунку ОСОБА_1

Так, доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно із вказаною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Таким чином, банком підтверджено рух коштів на рахунку відповідача належними доказами, які підтверджують розмір внесених нею платежів і розмір заборгованості та спростовують доводи апеляційної скарги в цій частині.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги, що відповідачем одночасно з заявою про перегляд заочного рішення було надано копію заяви до банку про дострокове погашення кредиту, копію довідки АТ «ОТП Банк» від 20 лютого 2015 року, апеляційний суд враховує, що в матеріалах справи зазначені докази відсутні, а отже відхиляє доводи апеляційної скарги щодо необхідності надання їм правової оцінки.

З огляду на викладене апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалене із порушенням норм процесуального права, що відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України є обов'язковою підставою для його скасування із прийняттям нової постанови про задоволення позову.

Враховуючи, що позов задовольняється в повному обсязі, перерозподілу судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України не здійснюється.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381, 382, 389 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 31 серпня 2016 року скасувати та прийняти нову постанову.

Позов Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, АДРЕСА_1) на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» (, м. Київ вул. Жилянська 43) заборгованість за кредитним договором № ML-006/2021/2008 від 23 квітня 2008 року в розмірі 31436,29 доларів США, що еквівалентно 803355,30 грн., що складається з заборгованості за кредитом в сумі 29568,80 доларів США, що еквівалентно 755631,54 грн., заборгованості по відсоткам в сумі 1867,49 доларів США, що еквівалентно 47723,76 грн., та судові витрати в розмірі 12050,33 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 19 лютого 2019 року.

Головуючий: Кашперська Т.Ц.

Судді: Фінагеєв В.О.

ЯворськийМ.А.