Єдиний унікальний номер судової справи № 2-19
Провадження № 22-з/812/27/19
У Х В А Л А

28 лютого 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі судді Самчишиної Н.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «Техноторг-Дон» про забезпечення позову ТОВ «Техноторг-Дон» до Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «Виробничо-комерційна фірма «Україна», Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «Іст Оілс Україна», ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, пені, штрафу та 3 % річних за договором позики, яка знаходиться на розгляді Постійно діючого Третейського суду при Регіональній торгово-промисловій палаті Миколаївської області, -

встановив:

27 лютого 2019 року ТОВ «Техноторг-Дон» звернулось до Миколаївського апеляційного суду з заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти, що належать боржникам.

В обґрунтування заяви ТОВ «Техноторг-Дон» посилалось на те, що 27 березня 2018 року між ним та TOB «ВКФ «Україна» було укладено договір позики. На виконання п.п.3.1.1 Договору позикодавець перерахував позичальнику в безготівковій формі позику в розмірі 13 882 725 грн., що еквівалентно 525 784,01 доларів США. Позичальник, згідно п.п. 3.2.1. Договору (в редакції додаткової угоди до договору від 28 березня 2018 року), зобов'язався повернути Позикодавцю у безготівковій формі суму позики в строк до 30 листопада 2018 року, однак свого обов'язку не виконав. В забезпечення виконання позичальником своїх грошових зобов'язань за договором, ТОВ «Техноторг-Дон» 27 березня 2018 року уклав два договори поруки із TOB «Іст Оілс Україна», та фізичною особою ОСОБА_1.

27 грудня 2018 року TOB «Техноторг-Дон» направило на адресу TOB «Виробничо-комерційна фірма Україна» претензію із пропозицією погашення заборгованості на суму 16 025 212 грн. 08 коп., однак відповіді на неї не надходило і заборгованість за договором позики не погашено. Будь-які контакти з початку 2019 року з боржником та його поручителями припинились і ніхто з їх представників не виходив на зв'язок із TOB «Техноторг-Дон». Отже, на думку заявника існує великий ризик унеможливлення стягнення вказаної заборгованості з ТОВ «Виробничо-комерційна фірма «Україна», ТОВ «Іст Оілс Україна» та ОСОБА_1, у зв'язку з чим виникає необхідність вжиття заходів забезпечення позову, а їх невжиття може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Перевіривши надані матеріали, вважаю за необхідне заяву TOB «Техноторг-Дон» про забезпечення позову повернути заявнику, з таких підстав.

Звертаючись до суду з заявою про забезпечення позову, кожна особа має вчиняти таку дію виважено та розсудливо, оцінюючи власні правові перспективи, виходячи з реалізації таких принципів цивільного судочинства, як диспозитивність, змагальність цивільного процесу, та надавши суду усі необхідні та достатні докази на обґрунтування власної правової позиції.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв'язку та адресу електронної пошти, за наявності;

3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;

4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник;

6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення;

7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно ч. 6 ст. 151 ЦПК України до заяви про забезпечення позову у справі, яка передана на розгляд міжнародного комерційного арбітражу, третейського суду додаються: копія позовної заяви до міжнародного комерційного арбітражу, третейського суду або іншого документа, подання якого започатковує процедуру міжнародного комерційного арбітражу, третейського розгляду згідно з відповідним регламентом (правилами) арбітражу, або третейського суду або законодавством за місцем арбітражу; документ, що підтверджує подання такої позовної заяви або іншого аналогічного документа згідно з відповідним регламентом (правилами) арбітражу, третейського суду або законодавством за місцем арбітражу; копія відповідної арбітражної угоди чи угоди про передачу спору на вирішення третейського суду.

Як вбачається із змісту ч. 3 ст. 152 ЦПК України, заява про забезпечення позову у справі, яка передана на розгляд міжнародного комерційного арбітражу, третейського суду, подається до апеляційного суду за місцезнаходженням арбітражу, третейського суду, місцезнаходженням відповідача або його майна за вибором заявника.

Згідно з імперативними приписами ч. 7 ст. 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

У пункті 4 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз'яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Вивчивши заяву TOB «Техноторг-Дон» про забезпечення позову, вважаю, що остання, як така, що не відповідає вимогам ч. 1, 4 ст. 151 ЦПК України, підлягає поверненню на підставі ч. 3 ст. 152 ЦПК України.

Вказана заява не містить відомостей, потрібних для забезпечення позову, зокрема: переліку належного відповідачам рухомого та нерухомого майна, його вартості, а також номерів банківських рахунків, на які заявник просить накласти арешт.

Більш того, в заяві TOB «Техноторг-Дон» зазначило кілька заходів забезпечення позову, що можуть бути вжиті судом, проте відповідно до вимог ч. 4 ст. 151 ЦПК України, заявником не обґрунтовано доцільності вжиття кожного з цих заходів.

Вказані недоліки свідчать про невідповідність заяви вимогам ст. 151 ЦПК України.

Вважаю, що усунути їх шляхом виклику особи, яка подала заяву про забезпечення позову, неможливо, оскільки вони не стосуються пояснень щодо необхідності забезпечення позову, а пов'язані з переліком майна, яке можливо ідентифікувати.

Крім того, незазначення в заяві переліку конкретного мана, на яке заявник просить накласти арешт перешкоджає суду розглянути заяву по суті, оскільки в такому разі ухвала не буде відповідати вимогам ст. 157 ЦПК України, якою передбачено, що ухвала про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Згідно ч. 9 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Отже, заява про забезпечення позову підлягає поверненню заявнику.

Одночасно роз'яснюю ТОВ «Техноторг-Дон», що повернення заяви про забезпечення позову не позбавляє заявника чи його представника повторно подати заяву про забезпечення позову, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 24, 149-153 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Заяву ТОВ «Техноторг-Дон» від 27 лютого 2019 року про забезпечення його позову до ТОВ «Виробничо-комерційна фірма «Україна», ТОВ «Іст Оілс Україна», ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, пені, штрафу та 3% річних за договором позики, яка знаходиться на розгляді Постійно діючого Третейського суду при Регіональній торгово-промисловій палаті Миколаївської області про забезпечення позову - повернути заявнику.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Н.В. Самчишина

Повний текст судового рішення складено 28 лютого 2019 року.