П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2019 року м. Київ

Справа № 755/27803/14-ц

Провадження: № 22-ц/824/11879/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача) Невідомої Т.О.,

суддів Гаращенка Д.Р., Пікуль А.А.,

секретар Глухенька М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва 12 червня 2019 року, постановлену під головуванням судді Савлук Т.В.,

за заявою ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення боргу,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2014 року ПАТ «ВТБ Банк» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, в якому з урахуванням збільшення позовних вимог просили стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «ВТБ Банк» заборгованість за кредитним договором № 12.73/08-СК від 12.09.2008 року в розмірі 62 747,64 доларів США, що за офіційним курсом долара США, встановленим НБУ на кінець дня 30.11.2014 року 14,969269 грн. становить 953 384 ,75 грн., з яких загальна заборгованість по кредиту становить 59480 доларів США, що становить 890 382,15 грн., з якої прострочена заборгованість за кредитом 7439,75 доларів США та строкова заборгованість у розмірі 52 040,92 доларів США; загальна заборгованість по сплаті процентів у розмірі 3266,97 доларів США, що становить 48 904,15 грн., з яких прострочені відсотки - 2 923,30 доларів США та строкові відсотки 343,67 долари США; пеня за несвоєчасне повернення кредиту у розмірі 7643,03 грн.; 3% річних за весь час прострочення сплати процентів у розмірі 698,33 грн.; 3 % річних за весь час прострочення кредиту у розмірі 1403,94 грн.

04 лютого 2015 року рішенням Дніпровського районного суду м. Києва позов ПАТ «ВТБ Банк» задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «ВТБ Банк» 890 382,15 грн. загальної заборгованості по кредиту; 48 904 ,15 грн. загальної заборгованості по сплаті процентів; 4 362 ,15 грн. пені за несвоєчасну сплату процентів; 7634 грн. 03 коп. пені за несвоєчасне повернення кредиту; 698,33 грн. 3 % річних за весь час прострочення сплати процентів; 1403,94 грн. 3 % річних за весь час прострочення повернення кредиту, а всього 953 384 ,75 грн.

21 травня 2019 року ОСОБА_1 подала до суду заяву про заміну сторони виконавчого провадження, обґрунтовуючи її тим, що 01 грудня 2015 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПОЛІС» було укладено Договір про відступлення права вимоги за договорами іпотеки та договорами застави, у зв`язку з укладенням сторонами Договору про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами №21МБ від 18 листопада 2015 року та Додаткової угоди №1 до Договору відступлення права вимоги від 27 листопада 2015 року, згідно яких первісним кредитором відступлено новому кредитору право вимоги заборгованості до боржників, первісний кредитор передає, а новий кредитор одержує в повному обсязі належні первісному кредитору права іпотекодержателя та заставодержателя в зобов`язаннях, що виникли за іпотечними договорами та договорами застави, повний перелік який викладений в Додатку 2 до цього цього Договору, які укладені в якості забезпечення виконання Боржниками зобов`язань перед первісним кредитором за Кредитними договорами.15 травня 2018 року між ТОВ«ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПОЛІС» та ОСОБА_1 було укладено Договір про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за кредитним договором, у відповідності до умов цього Договору первісним кредитором передає (відступає) новому кредитору своє право вимоги заборгованості, а новий кредитор набуває право вимоги сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги за заборгованістю ціну договору порядку та строки встановленні цим Договором. На підставі викладеного просила замінити стягувача у виконавчому провадженні по справі № 755/27803/14-ц, з виконання виконавчого листа № 2/755/353/15 від 04 лютого 2015 року, виданого Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення боргу з ОСОБА_2 , зокрема, ПАТ «ВТБ Банк», на стягувача ОСОБА_1 .

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва 12 червня 2019 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись із таким судовим рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм процесуального права, просила скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову про задоволення заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначила, що суду першої інстанції на обґрунтування поданої заяви було надано повний пакет документів щодо її процесуального правонаступництва, а саме: копію акта від 04.02.2015 року; копію договору про відступлення права вимоги від 15.05.2018 року; копію додаткової угоди від 27.11.2015 року; копію акту приймання-передачі оригіналів Договорів іпотеки та застави від 01.12.2015 року; копію договору про відступлення права вимоги від 01.12.2015 року; інформацію про виконавче провадження; копію постанови про відкриття виконавчого провадження. Також зазначила, що чинним законодавством не встановлено регламентований перелік документів, які засвідчують передачу прав у зобов`язанні.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 13 серпня 2019 року відкрито апеляційне провадження у справі, справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Правом відзиву на апеляційну скаргу відповідно до вимог ст. 360 ЦПК України інші учасники справи не скористались.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому колегія суддів відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Як убачається із матеріалів справи 18 листопада 2015 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПОЛІС» та ПАТ «ВТБ БАНК» було укладено Договір про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № 21МБ, у відповідності до умов цього Договору первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору свої права вимоги до боржника, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за Кредитними договорами та Договорами забезпечення до них та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору, у порядку та строки, встановленні цим договором.

27 листопада 2015 року ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПОЛІС» та ПАТ «ВТБ Банк» було укладено Додаткову угоду №1 до Договору про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № 21МБ від 18 листопада 2015 року.

01 грудня 2015 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПОЛІС» було укладено Договір про відступлення права вимоги за договорами іпотеки та договорами застави, у зв`язку з укладенням Сторонами Договору про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами №21МБ від 18 листопада 2015 року та Додаткової угоди №1 до Договору відступлення права вимоги від 27 листопада 2015 року, згідно яких первісним кредитором відступлено новому кредитору право вимоги заборгованості до боржників, первісний кредитор передає, а новій кредитор одержує в повному обсязі належні первісному кредитору права іпотекодержателя та заставодержателя в зобов`язання, що виникли за іпотечними договорами та договорами застави, повний перелік яких викладений в Додатку 2 до цього цього Договору, які укладені в якості забезпечення виконання боржниками зобов`язань перед первісним кредитором за Кредитними договорами.

15 травня 2018 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПОЛІС» та ОСОБА_1 було укладено Договір про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за Кредитним договором, у відповідності до умов цього Договору Первісним кредитором передає (відступає) новому кредитору своє право вимоги заборгованості, а новий кредитор набуває право вимоги та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги за заборгованістю ціну договору у порядку та строки, встановленні цим Договором.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження, суд першої інстанції виходив із того, що остання, всупереч ЦПК України, не довела суду належними та допустимими доказами факт переходу права вимоги від ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПОЛІС» до неї відносно боржника ОСОБА_2 , а відтак, не довела наявність підстав для здійснення процесуального правонаступництва.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом ст. 512 ЦК України, ст. 442 ЦПК України та ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктів 1 і 2 ч. 1 статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року (справа № 6-122 цс13) та постановах Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 6-1355/10, від 05 грудня 2018 року у справі № 643/4902/14та від 21 січня 2019 року у справі № 909/1411/13.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто, процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Крім того, ч. 5 ст. 442 ЦПК України передбачено, що положення ст. 442 ЦК України (заміна сторони виконавчого провадження) застосуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Тобто, вказана норма закону має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту ст.ст. 512,514 ЦК України та ст.15 Закону України «Про виконавче провадження».

До того ж, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст.ст. 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

У п.9 ст.129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частиною 1 ст.18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

За таких обставин, без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

ОСОБА_1 , звертаючись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, на підтвердження заявлених вимог надала суду першої інстанції копії наступних документів: договір про відступлення права вимоги за договорами іпотеки та договорами застави від 1 грудня 2015 року (а.с. 209-211), акт приймання-передачі оригіналів договорів іпотеки та застав від 1 грудня 2015 року (а.с. 212), Договір про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № 21 МБ від 18 листопада 2015 року (а.с. 213-215), додаткова угода № 1 до Договору про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № 21 МБ від 18 листопада 2015 року (а.с.216), Реєстр прав вимоги №1/2 до Додаткової угоди № 1 від 27 листопада 2015 року до Договору про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № 21 МБ від 18 листопада 2015 року (а.с. 218), договір про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за кредитним договором від 15 травня 2018 року (а.с.222-224), акт приймання передачі документації до Договору про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за кредитним договором від 15 травня 2018 року (а.с. 225-226), який виготовлений з Додатку 2 до Додаткової угоди № 1 від 27 листопада 2015 року до Договору про відступлення права вимоги № 21 МБ від 18 листопада 2015 року та відповідає інформації, що міститься в оригіналі, копію постанови про відкриття виконавчого провадження та інформацію про виконавче провадження, яке на даний час триває (а.с.227-230).

Слід зазначити, що відсутність Реєстру з додатком № 1 не може бути підставою для відмови у задоволенні заяви про заміну стягувача у виконавчому провадженні, оскільки факт переходу права вимоги до ОСОБА_1 підтверджені договором про відступлення права вимоги та актом прийому-передачі права вимоги від 15 травня 2018 року, згідно якого первісний кредитор передав, а новий кредитор прийняв права вимоги за кредитним договором №12.73/08-СК від 12.09.2008 року, укладеного між ОСОБА_2 та ПАТ «ВТБ Банк», а також за всіма договорами забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором. Загальна сума заборгованості боржника за кредитним договором, права вимоги за якими відступаються, складаються з основного боргу та відсотків за користування кредитом (а.с. 225).

Суд першої інстанції на вказані вище вимоги закону уваги не звернув, наведених вище обставин не з`ясував, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про заміну стягувача у виконавчому провадженні.

Відповідно до ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, ухвала Дніпровського районного суду міста Києва 12 червня 2019 року підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення заяви ОСОБА_1 про заміну стягувача у виконавчому провадженні.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва 12 червня 2019 року скасувати.

Заяву ОСОБА_1 про заміну стягувача у виконавчому провадженні задовольнити.

Замінити стягувача Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк» на ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) відносно боржника ОСОБА_2 у справі № 755/27803-14-ц за позовомПублічне акціонерне товариство «ВТБ Банк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Т.О. Невідома

Судді Д.Р. Гаращенко

А.А. Пікуль