У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.2019 Справа №607/2351/18

21 лютого 2019 року м.Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Черніцької І.М.

за участі секретаря судового засідання Бойко І.І.

з участю державного виконавця Семенчук К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі подання в.о. начальника Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_1 про примусове проникнення до житла, -

В С Т А Н О В И В:

В.о. начальника Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_1 звернувся до суду із поданням про примусове проникнення до житла боржника, яке знаходиться в м.Тернополі по вул.Протасевича, 22/72, у зв'язку з необхідністю виконання рішення суду.

В обґрунтування подання зазначає, що на виконанні в Тернопільському міському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області знаходиться виконавче провадження ВП №56620853, згідно виконавчого листа №607/2351/18 від 23 травня 2018 року, виданого Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованості у розмірі 49935,61 гривень, яка складається із: 24345 гривень основна сума боргу, 22397,40 гривень сума процентів за користування грошовими коштами за період з квітня 2015 року по квітень 2017 року, 2557 гривень сума процентів за користування грошовими коштами за період з 01 травня 2017 року по 13 лютого 2018 року; 636,21 гривень сума 3% річних за прострочення виконання зобов'язання. Добровільно боржник заборгованість не погашає. Згідно відповіді Управління Пенсійного фонду боржник пенсії не отримує, не працює за трудовим чи цивільно-правовими договорами. Транспортні засоби за боржником не зареєстровані.

Згідно повідомлення Тернопільського міського бюро технічної інвентаризації за боржником зареєстровано право власності на 1/3 частки квартири за №72 по вул. Протасевича, 22 в м.Тернополі.

18 червня 2018, 06 лютого 2019 року державним виконавцем надіслано виклик боржнику з вимогою зявитись на адресу Відділу 29 червня 2018 року та 19 лютого 2019 року та надати пояснення щодо невиконання рішення суду, або надати підтвердження сплати боргу. Боржник за викликом не з'явилась.

02 серпня 2018, 15 січня 2019 та 19 лютого 2019 року державним виконавцем здійснено вихід за адресою м.Тернополі вул.Протасевича, 72/22, для перевірки майнового стану боржника та проведення виконавчих дій, а саме опису 1/3 частки квартири, однак двері ніхто не відчиняв.

Посилаючись на наведене та те, що добровільно боржник рішення суду не виконує, на виклик державного виконавця не зявляється, представник ДВС просив задовольнити подання.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 439 ЦПК України суд розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, негайно, але не пізніше наступного дня з дня його надходження до суду, без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного чи приватного виконавця.

В судовому засіданні державний виконавець Семенчук К.І. подання підтримав, з підстав наведених у ньому та просив задовольнити.

Судом встановлено, що 15 червня 2018 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №56620853 з виконання виконавчого листа № 607/2351/18, виданого 23 травня 2018 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованості у розмірі 49935,61 гривень.

15 червня 2018 року державним виконавцем винесено постанову про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно ОСОБА_2

18 червня 2018 року державним виконавцем надіслано виклик боржнику з вимогою зявитись на адресу Відділу 29 червня 2018 року та надати пояснення щодо невиконання рішення суду або надати підтвердження сплати боргу. Боржник за викликом не з'явилась.

Згідно відповіді Регіонального сервісного центру МВС у Тернопільській області від 02 липня 2018 та 20 серпня 2018 року за боржником немає зареєстрованих транспортних засобів.

Згідно відповіді Управління Пенсійного фонду від 01 серпня 2018 року, боржник пенсії не отримує, не працює за трудовим чи цивільно-правовими договорами.

Відповідно до отриманої відповіді державної фіскальної служби України від 02 серпня 2018 року, відкритих рахунків у боржника в банківських установах не зареєстровано.

Згідно відповіді ТзОВ «Міське бюро технічної інвентаризації № 1124/07-2 від 20 серпня 2018 року встановлено, що за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на 1/3 частку квартири в м.Тернополі по вул.Протасевича, 22/72.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно за № 137110617 від 10.09.2018 року встановлено, що за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на 1/3 частку квартири в м.Тернополі по вул.Протасевича, 72/22 (1/3 частка).

Як вбачається з акту державного виконавця від 02 серпня 2018 року, державним виконавцем здійснено вихід за адресою: м. Тернопіль, вул. Протасевича, 22/72. Перевірити майновий стан боржника та провести виконавчі дії, а саме опис 1/3 частки квартири не виявилось можливим оскільки двері квартири ніхто не відчинив.

Як слідує із акту державного виконавця, 10 вересня 2018 року державним виконавцем здійснено вихід за адресою: м. Тернопіль, вул. Протасевича, 22/72. Перевірити майновий стан боржника та провести виконавчі дії, а саме опис 1/3 частки квартири не виявилось можливим, оскільки двері квартири ніхто не відчинив.

08 січня 2019 року державним виконавцем вчинено запити в реєструючі органи з метою виявлення за боржником зареєстрованого майна. Згідно відповіді Регіонального сервісного центру МВС у Тернопільській області за боржником не має зареєстрованих транспортних засобів.

08 січня 2019 року державним виконавцем вчинено запит в ПФУ, з метою отримання інформації щодо джерел отримання доходу боржника. Згідно відповіді боржник не працює та не отримує пенсії.

Згідно відповіді Державної фіскальної служби України від 11 січня 2019 року боржник не працює і немає відкритих рахунків у банку.

Як вбачається з акту від 19 лютого 2019 року, державним виконавцем здійснено вихід за адресою: м. Тернопіль, вул. Протасевича, 22/72. Перевірити майновий стан боржника та провести виконавчі дії не виявилось можливим, оскільки двері квартири ніхто не відчинив.

Суд, розглянувши подання, вивчивши матеріали справи, вважає, що подання не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Положеннями ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв'язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду.

В силу вимог ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур'єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про припинення виконавчого провадження, повідомлення про відмову у прийнятті виконавчого документа до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Відповідно до вимог ст. 439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

За змістом наведених вище норм національного та міжнародного законодавства, проникнення у житло, як обмеження конституційного права особи на недоторканність житла, має виступати виключним засобом забезпечення примусового виконання судового рішення та бути виправданим.

Встановлено, що в матеріалах справи відсутні відомості отримання боржником постанов державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, про арешт майна боржника.

Також не надано доказів, що державним виконавцем направлялися повідомлення боржнику про здійснення виходу до житла, а боржник був повідомлений про необхідність забезпечення доступу державному виконавцю до житла з метою його опису.

З наданих суду матеріріалів не встановлено чи мала ОСОБА_2 реальну можливість виконати в добровільному порядку рішення суду, чи ухилялася остання від вчинення виконавчих дій та чи є належні підстави для такого припущення, а як наслідок для проникнення до житла,

Долучені до подання повідомлення державного виконавця про зобов'язання боржника надати доступ до домоволодіння та акти державного виконавця не містять доказів того, що боржник знав про виконавче провадження та проведення виконавчих дій щодо нього, оскільки у встановленому порядку він не отримав ці документи.

До матеріалів подання не долучено жодних доказів вручення таких листів-повідомлень особисто ОСОБА_2 та факт свідомого ухилення останньої від проведення виконавчих дій.

Відтак, зазначені в поданні та актах державного виконавця від 10 вересня 2018 року, від 15 січня 2019 року та 19 лютого 2019 року факти про те, що дверей квартири по вул.Протасевича, 22/72 в м.Тернополі ніхто не відкривав, не можна розцінювати, як перешкоджання боржника входженню державними виконавцями у квартиру, з метою проведення опису належного боржнику майна.

Будь-яких інших доказів на підтвердження факту умисного створення перешкод з боку ОСОБА_2 для проведення виконавчих дій державним виконавцем суду не представлено.

Таким чином, вжиті державним виконавцем заходи щодо належного виклику боржника, повідомлення його про дату та час вчинення виконавчих дій, зокрема, щодо безперешкодного входження до житла є недостатніми.

Крім того, судом встановлено, що квартира по вул.Протасевича, 22/72, належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Відтак дії державного виконання будуть порушувати право власності інших співвласників квартири, які будь-якого відношення до боргу ОСОБА_2 не мають.

Згідно з вимогами ч.ч.1,2 ст. 311 ЦК України житло фізичної особи є недоторканним. Проникнення до житла чи до іншого володіння фізичної особи, проведення у ньому огляду чи обшуку може відбутися лише за вмотивованим рішенням суду.

У відповідності до вимог ст. 30 Конституції України, кожному гарантується недоторканість житла. Не допускається проникнення до житла чи іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку як за вмотивованим рішенням суду.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема, для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України й міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави в права людини з метою забезпечення загального блага.

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обов'язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов'язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року. Зазначені міжнародні акти згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Відповідно до статті 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, пункту 1 статті 17 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року, ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла.

Аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» та процесуальних норм дає підстави для висновку, що законодавець збалансував права як особи, що ініціює питання звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано.

При цьому питання про примусове проникнення до житла вирішується не інакше як шляхом прийняття вмотивованої ухвали суду з додержанням принципу верховенства права.

Примусове проникнення до житла людини є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, оскільки пов'язане з обмеженням конституційного права людини на недоторканість житла чи іншого володіння.

Таким чином, при вирішенні подання про надання дозволу на примусове проникнення до володіння боржника суд має переконатися, що боржник злісно та свідомо перешкоджає державному виконавцю у вчиненні виконавчих дій з метою опису та арешту майна, чим порушує права стягувача.

Враховуючи вищенаведенні вимоги закону та встановленні обставини справи, приймаючи до уваги недостатність проведених виконавчих дій, відсутність даних про належне сповіщення боржника про проведення виконавчих дій, відомостей, що підтверджують факт свідомого ухилення боржника від проведення виконавчих дій за місцем його реєстрації, свідоме ухилення від виконання рішення суду, суд вважає, що у задоволенні подання слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст. 30 Конституції України, ст. 493 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання в.о. начальника Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_1 про примусове проникнення до житла, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повна ухвала складена 21 лютого 2019 року.

Головуючий суддяОСОБА_6