Справа № 550/639/18
Провадження № 2/550/13/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2019 року смт. Чутове

Чутівський районний суд Полтавської області

в складі: головуючого судді - Михайлюк О.І.,

за участю секретаря судового засідання - Шукевич Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу №550/639/18

за позовом ОСОБА_1,

до Чутівської селищної ради Чутівського району Полтавської області,

про визнання права власності на спадкове нерухоме майно, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача Чутівської селищної ради Чутівського району Полтавської області, в якому, після уточнення позовних вимог, просить визнати за нею право приватної власності на спадкове майно за законом на приватизовану земельну ділянку площею 2,80 га, надану для сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Чутівської селищної ради Чутівського району Полтавської області та належної ОСОБА_2 згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІ-ПЛ №005622, виданого 26.01.1999 року Чутівською селищною радою народних депутатів на підставі розпорядження голови Чутівської райдержадміністрації від 09.12.1998 року за №555 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №927.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 06.07.1999 року помер її дядько ОСОБА_2. Спадкоємцем після померлого ОСОБА_2 є ОСОБА_3, яка є рідною бабусею позивачу. Остання померла 06.12.2000 року в с. Федорівка Чутівського району Полтавської області і після її смерті в ДНК спадкова справа не заводилася. Заяв про прийняття та відмову в прийнятті від спадщини до ДНК не надходило.

28.12.2003р. померла ОСОБА_4 мати позивача, донька ОСОБА_3 та сестра ОСОБА_2, яка є єдиною спадкоємицею за законом після смерті ОСОБА_3 та фактично прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 так як володіла та проживала у будинку, належному спадкодавцеві ОСОБА_2

Батько позивача - ОСОБА_5, чоловік ОСОБА_4, помер 17.04.2005 року в с. Федорівка Чутівського району Полтавської області. Спадкова справа після смерті останнього в ДНК заведена за №11/2009. Брат позивача ОСОБА_1 помер 30.12.2006р. На даний час єдиним спадкоємцем за законом на майно спадкодавця після смерті останнього є ОСОБА_1.

Постановою державного нотаріуса Чутівської державної нотаріальної контори у видачі свідоцтва про право на спадщину на право на земельну ділянку (пай) площею 2,80 га, розташованої на території Чутівської селищної ради Чутівського району Полтавської області, ОСОБА_1 було відмовлено у зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу, який посвідчує право власності на вищевказану земельну ділянку.

Позивач зазначає, що вона у звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на земельну ділянку, а саме Державного акту на право приватної власності на земельну частку (пай), не може одержати свідоцтво про право власності на спадкове майно. За таких обставин, остання просить визнати за нею право на земельну частку (пай).

Відповідач - Чутівська селищна рада Чутівського району Полтавської області в установлений судом строк відзив на позов не надала, через канцелярію суду 02.07.2018 року подала клопотання, в якому зазначила, що не заперечує проти задоволення позову та просить розглянути справу у відсутності її представника.

Позивач та його представник - адвокат ОСОБА_6 через канцелярію суду 29.11.2018 року подали клопотання про розгляд справи за їхньої відсутності та зазначили, що позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять їх задовольнити.

У судове засідання сторони не з'явився, про час та місце розгляду справи належним чином були повідомлені.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксація судового розгляду справи технічними засобами не проводилась у звязку з неявкою у судове засідання усіх учасників справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Суд, зясувавши позицію сторін та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що визнання відповідачем позову є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому приймає визнання відповідачем позову та приходить до висновку про ухвалення рішення про задоволення позову виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 06.07.1997 року помер ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-КЕ №112215 від 04.03.1999 року, який є рідним дядьком позивача - ОСОБА_1, що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження серії ШК №222598 від 05.05.1949р., серії І-КЕ №278026 від 12.08.1972р. та серії ЯН № 250615 від 17.01.1948р., а також витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію щлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя №8 від 30.01.2018р. (а.с. 16, 17-18, 29).

Згідно довідки виконавчого комітету Чутівської селищної ради Чутівського району Полтавської області №369 від 17.01.2018 р. - ОСОБА_2 до дня смерті проживав і був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на спадкове нерухоме майно, яка складається з приватизованої земельної ділянки загальною площею 2,80 га наданої для сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Чутівської селищної ради Полтавської області та належної ОСОБА_2 згідно Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, серія ІІ-ПЛ №005622, виданого 26.01.1999 року Чутівською селищною радою народних депутатів на підставі розпорядження голови Чутівської райдержадміністрації від 09.12.1998 року за №555 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №927.

З матеріалів спадкової справи № 140 від 15.07.1997р. вбачається, що єдиним спадкоємцем на майно померлого ОСОБА_2 та яка прийняла спадщину є його мати ОСОБА_3, рідна бабуся позивача (а.с. 101-111).

Згідно матеріалів справи за життя ОСОБА_3 не отримала свідоцтво про право на спадщину та не оформила право власності на земельну ділянку, що належала ОСОБА_2 згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІ-ПЛ №005622 від 26.01.1999 р.

Згідно свідоцтва про смерть серії 1-КЕ №166667 від 06.12.2000 року ОСОБА_7 померла 06.12.2000 р. (а.с. 17) Згідно матеріалів справи спадкова справа на майно померлої ОСОБА_7 у державній нотаріальній конторі не заводилась.

Єдиною спадкоємицею за законом на майно померлої 06.12.2000р. ОСОБА_7, яка фактично прийняла спадщину, до складу якої входить земельна ділянка, що належала ОСОБА_2 згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІ-ПЛ №005622 від 26.01.1999 р., є її донька ОСОБА_4, сестра ОСОБА_2 та мати позивача по справі.

ОСОБА_4 померла 28.12.2003р., що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-КЕ №107071 від 07.08.2008 року (а.с. 18) Згідно матеріалів справи спадкова справа на майно померлої ОСОБА_4 у державній нотаріальній конторі не заводилась.

Згідно довідки виконавчого комітету Чутівської селищної ради Чутівського району Полтавської області №366 від 17.01.2018 р. - ОСОБА_4 до дня смерті проживала і була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. На дату її смерті за даною адресою проживали та були зареєстровані її чоловік ОСОБА_5 - батько позивача по справі, син ОСОБА_8 брат позивача та дочка ОСОБА_1 позивач по справі.

Статтею 524 ЦК УРСР, який діяв на момент відкриття спадщини після померлих, ОСОБА_2С, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, передбачено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Статтею 548 ЦК УРСР передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Тобто, у відповідності до ст. 548 ЦК УРСР, незалежно від оформлення права на спадщину, спадщина, яка прийнята спадкоємцем, належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ст. 549 ЦК УРСР 1963 року факт прийняття спадщини на час смерті спадкодавця є володіння та управління будь-яким майном або наявність на руках спадкоємця правовстановлюючих документів на наявне майно спадкоємця.

З матеріалів справи вбачається, що позивач по справі, її батько ОСОБА_5 та брат ОСОБА_1 фактично прийняли спадщину після смерті ОСОБА_4 до складу якої входить земельна ділянка, що належала ОСОБА_2 згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІ-ПЛ №005622 від 26.01.1999 р., оскільки на дату смерті спадкодавця проживали разом із спадкодавцем. Однак, згідно матеріалів справи, вони не отримали відповідних свідоцтв про право на спадщину та не оформили право власності на зазначену земельну ділянку.

Згідно свідоцтва про смерть серії 1-КЕ №006635 від 20.04.2005 року помер ОСОБА_5 помер 17.04.2005 року. А 30.12.2005р. згідно свідоцтва про смерть серії 1-КЕ №023714 від 16.01.2006 року помер ОСОБА_8.

З матеріалів справи вбачається, що на майно померлого 17.04.2005р. ОСОБА_5 була заведена спадкова справа №11/2009 та єдиною спадкоємицею за законом на спадщину, до складу якої входить земельна ділянка, що належала ОСОБА_2 згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІ-ПЛ №005622 від 26.01.1999 р., є донька померлого - ОСОБА_1 позивач по справі.

Постановою державного нотаріуса Чутівської державної нотаріальної контори від 05.04.2018р. ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 2,80 га, розташовану на території Чутівської селищної ради Чутівського району Полтавської області, що належала ОСОБА_2, у зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу, який посвідчує право власності на вищевказану земельну ділянку.

Відповідно до положень ст.ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою(ч.ч.1,2 ст.1220 ЦКУкраїни). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч. 1 ст.1222 ЦК України)

Відповідно до ст.ст. 1268, 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ч.2 ст. 1269 ЦК України, заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Статтею1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

При цьому, згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Суд зазначає, що у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину, слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття «виникнення права на спадщину» та «виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини», і пов'язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки.

Статтею 1297 ЦК України встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у виді втрати права на спадщину.

Отже, виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК)

Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів, встановивши, що ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею за законом, яка прийняла спадщину після смерті свого батька ОСОБА_5, до складу якої входить земельна ділянка площею 2,80 га, розташована на території Чутівської селищної ради Чутівського району Полтавської області, що належала ОСОБА_2, право власності на яку не було оформлено спадкодавцем, однак належить йому з часу відкриття спадщини, а також з огляду на те, що через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу ОСОБА_1 позбавлена можливості в установленому законом порядку отримати свідоцтво про право на спадщину та реалізувати своє право власності на земельну ділянку, враховуючи, що визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 13, 76-81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Чутівської селищної ради про визнання права власності на спадкове нерухоме майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_9, який помер 17.04.2005р., право власності на земельну ділянку площею 2,80 га, розташовану на території Чутівської селищної ради Чутівського району Полтавської області, яка належала померлому 06.07.1997р. ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ПЛ №005622 від 26.01.1999р.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

Відповідач - Чутівська селищна рада с Чутівського району Полтавської області, юридична адреса: вул. Набережна, 9, смт Чутове Чутівського району Полтавської області, .

Повне судове рішення складено 28 лютого 2019 року.

Суддя О. І. Михайлюк