Справа № 692/985/19
Провадження № 2/692/680/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2019 року Драбівський районний суд Черкаської області в складі: головуючого судді - Чепурного О.П., при секретарі - Бубир В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Драбів в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду з позовною заявою про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Позов мотивований тим, що вони є власниками будинку по АДРЕСА_1 , який належить їм на праві власності. Відповідно до договору купівлі-продажу будинку відповідачі зобов`язувалися знятися з реєстрації до 31.12.2016 року. Відповідачі з моменту продажу в будинку не проживають, проте добровільно не знімаються з реєстрації. Тому позивачі змушені звернутися до суду.

Розгляд вказаної справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження на підставі ухвали Драбівського районного суду від 27.08.2019 року.

Ухвалою суду, яка направлена відповідачу в установленому порядку, останньому був наданий строк для подання заяви із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, а також строк для подання відзиву на позов. Відповідач відзиву на позов, заяви із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження до суду не направив, хоча був повідомлений про дату судового засідання у порядку визначеному чинним законодавством.

Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення, виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 26 грудня 2015 року між ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , ОСОБА_7 було укладено договір купівлі-продажу будинку, посвідчений приватним нотаріусом Петраченком О.В. та зареєстрованим в реєстрі за № 1045. За умовами договору ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 продали належний їм на праві приватної власності будинок, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , а позивач придбав дану квартиру. Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за номером 27555384 від 26.12.2015 року позивачу ОСОБА_2 належить на праві приватної спільної часткової власності у розмірі 1/2 житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 . Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за номером 27555384 від 26.12.2015 року ОСОБА_1 належить на праві приватної спільної часткової власності у розмірі 1/2 житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 . З інформаційних довідок вбачається, що позивачі є власниками зазначеного житлового будинку.

Відповідно до довідки про склад сім?ї № 201 від 14.02.2019 року за вказаною вище адресою зареєстровані позивачі, їхні діти та ОСОБА_3 з ОСОБА_4 . Згідно акта обстеження матеріально-побутових умов проживання сімї ОСОБА_2 відповідачі зареєстровані за вищевказаною адресою, але по місцю реєстрації фактично не проживають. З письмових пояснень позивачів відповідачі не проживають в її будинку з 2015 року.

Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Зокрема, усунення перешкод можливе шляхом визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 163 ЖК УРСР у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених ч. 1, п.п. 1 і 5 ч. 3 і ч. 4 ст. 71 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 71 ЖК УРСР встановлено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку (ст. 72 ЖК УРСР).

З вищевикладеного вбачається, що відповідачі з 2015 року не проживають за зареєстрованим місцем проживання по АДРЕСА_1 , та не приймають участі у витратах на його утримання, доказів поважності причини тривалої відсутності за місцем реєстрації суду надано не було.

Таким чином, суд вважає, що відповідачі втратили право користування вказаним будинком, і позивачі як власники, мають право захищати своє право власності в обраний ним спосіб, тому позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 258, 263-265 ЦПК України, ст. 319, 321, 405 ЦК України, ст. 9, 163, 71 Житлового кодексу України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 такими, що втратили право на користування житловим приміщенням по АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду через Драбівський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Головуючий