КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 755/1898/16-ц

провадження № 22-ц/824/13152/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Писаної Т.О.

суддів - Приходька К.П., Журби С.О.

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника позивача Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» - Крилової Олени Леонідівни на заочне рішення Дніпровського районного суду міста Київ від 24 травня 2019 року за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2016 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (далі - АТ КБ «Приватбанк», банк), звернулося до суду з указаним позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором, укладеним 19 квітня 2012 року між сторонами.

В обґрунтування позовних вимог банк зазначає наступне.

Відповідно до умов укладеного між сторонами кредитного договору від 19 квітня 2012 року відповідач отримала кредит у розмірі 8 тис.грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

ОСОБА_1 свої зобов`язання за договором належним чином не виконала, грошові кошти своєчасно не повернула, відсотки за користування кредитом не сплатила, внаслідок чого станом на 30 листопада 2015 утворилася заборгованість, яку позивач просив стягнути на свою користь.

Заочним рішенням Дніпровського районного суду міста Київ від 24 травня 2016 року позов Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишено без задоволення.

Рішення суду першої інстанції мотивовано недоведеністю заявлених банком позовних вимог.

Ухвалою апеляційного суду міста Києва від 22 лютого 2017 року у вказаній справі апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» відхилено.

Заочне рішення Дарницького районного суду міста Київ від 24 травня 2016 року по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 14 серпня 2019 року касаційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» задоволено частково.

Ухвалу Апеляційного суду міста Київ від 22 лютого 2017 року в частині залишення без змін заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 24 травня 2016 року про відмову в задоволенні позову Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 9 705,95 грн (тіло кредиту) скасовано, справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В іншій частині заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 24 травня 2016 року та ухвала Апеляційного суду м. Києва від 22 лютого 2017 року залишені без змін.

Верховний Суд у своїй постанові зазначив, що суди дійшли помилкового висновку про відмову в задоволені позову банку в частині стягнення основної суми боргу (тіла кредиту), оскільки матеріали справи містять розрахунок заборгованості ОСОБА_1 наданий банком на підтвердження його позовних вимог, за якими відповідач починаючи з 26 травня 2012 року активно користується кредитними грошовими коштами, в тому числі, здійснює платежі на повернення кредитних коштів.

З урахуванням наведеного предметом перегляду апеляційного суду є вирішення позову в частині стягнення основної суми заборгованості в розмірі 9 705, 95 грн.

Не погоджуючись із заочним рішенням Дніпровського районного суду міста Київ від 24 травня 2019 року представник позивача ОСОБА_2 звернулась до суду з апеляційною скаргою від 03 червня 2019 року, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що факт укладення договору та факт отримання грошових коштів відповідачем є доведеним, у зв`язку з чим висновок місцевого суду не відповідає обставинам справи тому його рішення підлягає скасуванню як таке, що винесене внаслідок порушення норми матеріального та процесуального права.

Сторони не скористалися своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, заперечень щодо змісту та вимог апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції не направили.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами встановлено, що 19 квітня 2012 року ОСОБА_1 підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у АТ КБ «ПРИВАТБАНК», за умовами якої оформила платіжну картку кредитку «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» та отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в сумі 3 000, 00 грн.

Верховним Судом у винесеній за результатами касаційного перегляду цієї справи постанові встановлено, що у цьому спорі виникли договірні правовідносини між банком та фізичною особою - споживачем банківських послуг.

Верховний Суд не погодився із висновками судів першої та апеляційної інстанції з приводу недоведеності заявлених банком вимог про стягнення основної суми боргу, а саме отриманих та не повернутих відповідачем коштів.

Відповідно до положень частини 1 статті 417 ЦПК України вказівки, що містяться в постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковим для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.

Так, у своїй постанові Верховним Судом вказано, що при вирішенні цієї справи апеляційному суду необхідно з`ясувати належним чином фактичні обставини справи, а саме фактичний розмір отриманого відповідачем кредиту; дослідити та надати належну правову оцінку наданому банком розрахунку заборгованості, що має суттєве значення для правильного вирішення спору, та навести доводи на підставі яких він спростовується. Також указано на порушення апеляційним судом норм процесуального права в частині не надання оцінки поданим до апеляційному суду додатковим доказам.

25 грудня 2016 року на підтвердження своїх доводів та спростування висновків суду першої інстанції позивачем були надані додаткові пояснення та документи, зокрема: довідки про видані кредитні картки за договором від 19 квітня 2012 року та виписка руху коштів по картковому рахунку за період з 01 січня 1999 року по 04 грудня 2016 року.

Враховуючи вказівки Верховного Суду та надаючи оцінку додатково наданим доказам апеляційний суд дійшов наступного висновку.

До суду першої інстанції банком на підтвердження заявлених вимог був наданий розрахунок заборгованості відповідача, згідно з яким відповідач починаючи з 19 квітня 2012 року по 30 листопада 2015 року використовувала гроші банку та періодично сплачувала отримані в межах ліміту грошові кошти. За вказаним розрахунком відповідач не повернула банку 9705,95грн. Відповідач ні до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції відзиву не надавала, заперечень щодо наведеного розрахунку та щодо використання в межах карткового ліміту грошових коштів банку також не зазначала.

Матеріали справи також містять надану позивачем виписку руху коштів по картковому рахунку за період з 01 січня 1999 року по 04 грудня 2016 року за яким відповідач починаючи з 26 травня 2012 року користувався кредитними грошовими коштами для отримання готівкових коштів, здійснення регулярних платежів, здійснення страхових платежів, в тому числі, здійснення платежів на повернення кредитних коштів.

Відомості, зазначені у наданій банком виписці руху коштів відповідають наведеному позивачем розрахунку, відповідач належними та допустимими доказами вказану у розрахунку суму боргу не спростувала, тому у суду відсутні підстави вважати наданий розрахунок суми боргу необґрунтованим.

У справі відсутні також заперечення відповідача щодо факту отримання та використання кредитних коштів банку.

У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З урахуванням наведеного апеляційний суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення суми основного боргу у розмірі 9 705, 95 грн є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1, 13 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної інстанції змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Враховуючи наведене підлягає відшкодуванню за рахунок позивача сплачений відповідачкою за розгляд апеляційної скарги судовий збір у розмірі 1 778, 11 грн.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного Товариства Комерційний банк «Приватбанк» - задовольнити.

Заочне Рішення Дніпровського районного суду від 24 травня 2016 року в частині відмови у задоволені позову про стягнення 9 705,95 грн суми основного боргу скасувати та постановити в цій частині постанову:

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, ) суму основного боргу у розмірі 9 705, 95 грн (дев`ять тисяч сімсот п`ять гривень дев`яносто п`ять копійок) за кредитним договором.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, ) судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги всього у розмірі 1 778, 11 грн (одну тисячу сімсот сімдесят вісім гривень одинадцять копійок).

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, окрім випадків зазначених в статті 389 ЦПК України.

Головуючий Т.О. Писана

Судді К.П. Приходько

С.О. Журба