Провадження № 2/554/130/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2019 року Октябрський районний суд м.Полтави у складі:

головуючого - судді Савченко Л.І.

при секретарі - Гаврись В.В.

за участю позивача - ОСОБА_1 , представника позивача - ОСОБА_2 , представника відповідача - КП «ЖЕО № 2» Ємець В.М. , представника відповідача - Управління майном комунальної власності міста Полтави - Янченка Я.В . , представника відповідача територіальної громади в особі Полтавської міської ради - Лобач Ю.О., представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Органу опіки та піклування в особі Служби у справах дітей виконавчого комітету Шевченківської районної у м.Полтаві ради - Євсєєва М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтава цивільну справу

за первісним позовом ОСОБА_1 до Управління майном комунальної власності м. Полтави, територіальної громади в особі Полтавської міської ради, комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація № 2 » про визнання членом сім`ї наймача та права користування житловим приміщенням та

за зустрічним позовом Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація № 2 » Полтавської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , які діють в своїх інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_6 ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору територіальна громада м. Полтави в особі Полтавської міської ради, Управління майном комунальної власності міста Виконавчого комітету Полтавської міської ради, Управління житлово-комунального господарства Виконавчого комітету Полтавської міської ради, Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей виконавчого комітету Шевченківської районної у м.Полтаві ради, про виселення, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 у листопаді 2014 року звернувся до суду з позовом до виконавчого комітету Полтавської міської ради, визначивши третьою особою КП «ЖЕО № 2», про визнання його членом сім`ї квартиронаймача ОСОБА_9 , визнання за ним права користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 з реєстрацією місця проживання.

В обґрунтування позову зазначив, що проживав однією сім`єю разом зі своїм рідним дядьком ОСОБА_9 у квартирі, яка належала його діду ОСОБА_10 . Вказана квартира за адресою: АДРЕСА_1 , була надана останньому на підставі рішення виконавчого комітету Октябрської районної у м.Полтаві ради від 22 липня 1963 року. ІНФОРМАЦІЯ_1 його дід помер, а в квартирі на той час мешкали його сини ОСОБА_9 та ОСОБА_11 . Його рідний дядько перебував у шлюбі з ОСОБА_12 та мали сина ОСОБА_13 . ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_12 померла, а ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_13 і у квартирі фактично почали проживати вони вдвох. Під час спільного проживання вели спільне господарство, мали спільний бюджет, разом купляли продукти харчування та предмети домашнього вжитку, здійснювали поточний ремонт квартири. ІНФОРМАЦІЯ_4 дядько помер, він та його сім`я провели поховання та залишилися проживати у квартирі, яка для нього є постійним місцем проживання. Незадовго до смерті дядько звернувся до Полтавської міської ради із заявою про передачу квартири у приватну власність, заяву було прийнято, а КП «ЖЕО № 2» були видані довідки про склад сім`ї, з яких вбачається, що ОСОБА_11 є квартиронаймачем та володарем особового рахунку. Після смерті дядька він єдиний звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, про що було відкрито спадкову справу № 26/2014. Вважає, що набув право користування квартирою за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі ст. 64 ЖК України, оскільки постійно проживав у ній з 1999 року по теперішній час як член сім`ї наймача. Встановлення факту проживання у квартирі необхідне для встановлення права найму житлового приміщення та його приватизацію в подальшому, тому звернувся до суду з позовом (том 1 а.с. 3-7).

Ухвалою судді Октябрського районного суду м.Полтави Андрієнко Г.В. від 26 листопада 2014 року відкрито провадження по справі (том 1 а.с.28).

Ухвалою суду від 27 листопада 2014 року забезпечено позов шляхом заборони посадовим особам Полтавської міської ради та Комунального підприємства «ЖЕО № 2» вчиняти наступні дії, а саме: заходити в квартиру, міняти вхідні двері, надавати право на проживання стороннім особам, змінювати замки у вхідних дверях, в квартирі АДРЕСА_1 (том 1 а.с.29-30).

Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 20 січня 2015 року вказану ухвалу скасовано (виділені матеріали а.с.39-41).

Ухвалою суду від 19 грудня 2014 року замінено неналежного відповідача Виконавчий комітет Полтавської міської ради на належного Управління майном комунальної власності міста Полтави (том 1 а.с.59).

Від відповідача Управління майном комунальної власності міста Полтави до суду надійшли заперечення на позов, в якому зазначено, що позов задоволенню не підлягає, оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження його слів. Станом на ІНФОРМАЦІЯ_4 всі особи, які були зареєстровані у квартирі померли та були зняті з реєстрації. Доказів звернення ОСОБА_11 за життя до уповноважених органів щодо реєстрації у квартирі ОСОБА_1 не надані. Крім того, позивач на час звернення до суду з позовом був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , хоча стверджує, що проживав у спірній квартирі з 1999 року. Недоведеним є твердження позивача, що ОСОБА_11 було подано заяву про передачу квартири у приватну власність, оскільки копія заяви доданої до позову не містить відмітки про її прийняття відповідальною особою. Більш того, із наданих додатків до позову слідує, що померлий ОСОБА_11 не вважав ОСОБА_1 членом його сім`ї. Невірним є посилання позивача на норму ст. 156 ЖК України, оскільки ОСОБА_11 був квартиронаймачем, а не власником квартири, як і посилання на ст. 3 СК України. Крім того, не було дотримано встановленого порядку вселення, не було одержано згоди всіх членів сім`ї, не надано підтвердження, що квартира АДРЕСА_4 є постійним місцем проживання, не доведено, що померлий ОСОБА_11 та ОСОБА_1 вели спільне господарство. Також зазначив, що власником квартири є територіальна громада в особі Полтавської міської ради, а Управління майном комунальної власності міста є виконавчим органом, що створений для реалізації державної та регіональної політики у сфері управління майном, що є власністю територіальної громади м.Полтави, та у сфері житлового законодавства (том 1 а.с.82-86).

Ухвалою суду від 21 січня 2015 року залучено до участі у справі в якості співвідповідача Територіальну громаду в особі Полтавської міської ради за адресою: м.Полтава, вул.Жовтнева, 36 (том 1 а.с.107).

У квітні 2015 року позивач подав уточнену позовну заяву до Управління майном комунальної власності м. Полтави, виконавчого комітету Полтавської міської ради, комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація № 2 », в якій прохав визнати його членом сім`ї квартиронаймача ОСОБА_9 , визнати за ним право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 з реєстрацією місця проживання за даною адресою (том 1 а.с.130-135).

В обґрунтування уточнених позовних вимог вказав, що після смерті дружини та сина його дядько ОСОБА_11 . потребував постійної допомоги та догляду, часто хворів, з родини у нього залишився лише він, позивач, та враховуючи, що дядько проживав у просторій квартирі, а він не мав власного житла, ним було прийнято рішення переїхати разом із дружиною ОСОБА_5 до дядька ОСОБА_11 . З того часу вони почали проживати у квартирі втрьох. Враховуючи, що проживає у квартирі з 2014 року по теперішній час як член сім`ї наймача і сплачує за користування житлом та комунальні послуги, на підставі ст. 64 ЖК України набув право користування цією квартирою після смерті дядька, оскільки іншого житла не має (том 1 а.с.130-135).

Відповідач Управління майном комунальної власності міста Полтави надав до суду заперечення на уточнену позовну заяву, в яких вказав, що позивачем не надано доказів спільного разом із дружиною проживання із ОСОБА_11 , підтвердження необхідності стороннього догляду для ОСОБА_11 та факту вселення до свого дядька. Також позивачем не надано доказів звернення ОСОБА_11 до міліції з метою прописати його у своїй квартирі, не доведено, що вселення у 2014 році відбулося відповідно до вимог ст. 65 ЖК України. Крім того, 26 листопада 2014 року представниками КП «ЖЕО № 2» відбулося опечатування квартири, про що складений акт, що спростовує проживання ОСОБА_1 у спірній квартирі. Посилання на норми Конвенції та ст. 47 Конституції є недоречним, оскільки позивач не набув права користування квартирою, як і права на житло. Порядок вселення у квартиру позивачем дотриманий не був. Акти складені за життя ОСОБА_11 без його участі викликають сумніви та не можуть прийматися судом ( том 1 а.с. 204-207).

Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 23 грудня 2015 року позов ОСОБА_1 задоволено у повному обсязі (том 1 а.с.214-218).

Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 10 лютого 2016 року рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 23 грудня 2015 року залишено без змін (том 2 а.с.41-44).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 березня 2017 року рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 23 грудня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 10 лютого 2016 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції (том 2 а.с.143-145).

Згідно протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями від 24.04.2017 року визначено головуючим по справі суддю Шевську О.І. (том 2 а.с.154).

24 квітня 2017 року справу прийнято до провадження суддею Шевською О.І. (том 2 а.с.155).

У червні 2017 року КП «ЖЕО № 2» звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору територіальна громада м. Полтави в особі Полтавської міської ради, Управління майном комунальної власності міста Виконавчого комітету Полтавської міської ради, Управління житлово-комунального господарства Виконавчого комітету Полтавської міської ради, про виселення (том 2 а.с.165-168).

В обгрунтування зустрічного позову зазначено, що на балансі КП «ЖЕО №2» ПМР знаходиться будинок за адресою: м.Полтава, вул..Соборний Майдан у м.Полтава, квартира АДРЕСА_4 є власністю територіальної громади м.Полтави. Наймачем вказаної квартири з 24.06.1976 по 22.10.2014 був ОСОБА_11 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , інших зареєстрованих осіб у квартирі не було, тому дія договору найму жилого приміщення припинилася у зв`язку зі смертю наймача. На даний час відсутні будь-які правові підстави для користування відповідачами спірною квартирою, що належить територіальній громаді м.Полтави. КП «ЖЕО№2» ПМР згідно Статуту забезпечує утримання та схоронність житлового фонду, може звертатися до суду з позовами про виселення із самовільно зайнятих квартир. Відповідачі займають квартиру без відповідних документів, що дають право на вселення у спірну квартиру чи право користування житловим приміщенням. Враховуючи, що відповідачі самоправно займають спірну квартиру, вони підлягають виселенню без надання їм іншого жилого приміщення.

Відповідач КП «ЖЕО № 2» подав заперечення проти первісного позову, в яких вказав, що будь-які підстави для користування ОСОБА_1 спірною квартирою, що належить територіальній громаді м.Полтави в особі Полтавської міської ради відсутні, позивачем не доведено, що він був членом сім`ї наймача та що вселився і проживав у квартирі на відповідній правовій підставі (том 2 а.с.184-188).

Ухвалою суду від 19 липня 2017 року зустрічний позов об`єднано із первісним позовом (том 3 а.с.224).

Від відповідача Управління майном комунальної власності м. Полтави надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що позов є безпідставним та необґрунтованим. Первісна та уточнена позовна заява містять розбіжності в даних щодо проживання разом із наймачем однією сім`єю. До того ж ці твердження не доведені жодними доказами, а надані акти лише спростовують цей факт. Також позивач не надав доказів існування необхідності стороннього догляду за ОСОБА_11 , поховання ж дядька є виконанням свого громадянського обов`язку. Складені акти про проживання без залучення відповідального квартиронаймача ОСОБА_11 також викликають сумнів щодо факту проживання позивача однією сім`єю з наймачем. Вказано, що порядок вселення дотриманий не був , тому підстави для задоволення позову відсутні (том 3 а.с. 32-37).

Ухвалою суду від 19 березня 2018 року забезпечено докази шляхом витребування інформації з ДПІ у м.Полтаві ГУ ДФС в Полтавській області та з Другої міської клінічної лікарні м.Полтави (том 3 а.с.53).

Відповідач Полтавська міська рада подала до суду відзив, у якому прохала у задволенні позову відмовити за безпідставністю, оскільки позивачем не доведено, що він був членом сім`ї наймача та що вселився у квартиру правомірно (том 3 а.с.60-63).

Як третя особа за зустрічним позовом Полтавська міська рада подала пояснення, в яких вважає зустрічний позов таким, що підлягає задоволенню (том 3 а.с.70-72).

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.11.2018 року головуючим по справі призначено суддю Савченко Л.І. (а.с.133 том 3 ).

Ухвалою суду від 22 листопада 2018 року справу прийнято до провадження.

Ухвалою суду від. 18 червня 2019 року до участі у справі залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей виконавчого комітету Шевченківської районної у м.Полтаві ради (том 3 а.с.231-232).

Позивач за зустрічним позовом подав заяву про збільшення позовних вимог, а саме прохав виселити крім ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 із жилого приміщення за адресою: АДРЕСА_1 без надання іншого жилого приміщення (том 3 а.с.248-249), посилаючись на те, що в ході судового розгляду справи 18.06.2019 року стало відомо, що відповідачами ОСОБА_1 та ОСОБА_5 у квартирі АДРЕСА_1 було зареєстровано дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , а оскільки батьки дитини зайняли житлове приміщення самоправно, то і дитина підлягає виселенню разом з ними.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 позов підтримали, надали пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві.

Представник відповідача Управління майном комунальної власності м.Полтави Янченко Я.В. у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, зустрічний позов вважав таким, що підлягає задоволенню.

Представник відповідача територіальної громади в особі Полтавської міської ради Лобач Ю.О. у судовому засіданні первісний позов вважала необґрунтованим, прохала в його задоволенні відмовити, зустрічний позов вважала таким, що підлягає задоволенню.

Представник відповідача Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація № 2 » Ємець В.М. проти позову заперечувала, зустрічний позов підтримала у повному обсязі.

Відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням (том 3 а.с.147, 190, 221), судові повістки у судові засідання призначене на 19.02.2019, 25.04.2019, 11.07.2019, 10.09.2019 повернулися з відміткою за закінченням терміну зберігання (том 3 а.с.170-171, 207-208, 272-275).

Відповідачі за зустрічним позовом ОСОБА_8 , ОСОБА_7 у судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи через оголошення на офіційному сайті «Судова влада» (том 3 а.с.176-177, 186-187, 205-206, 241-242).

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Управління майном комунальної власності міста Виконавчого комітету Полтавської міської ради у судове засідання не з`явився, до суду надіслав лист про розгляд справи без його участі (том 3 а.с.209).

Представник органу опіки та піклування в особі Служби у справах дітей виконавчого комітету Шевченківської районної у м.Полтаві ради Євсєєв М.С. у судовому засіданні підтримав первісний позов, проти задоволення зустрічного позову заперечував, зазначив, що рішення по справі має бути прийнято в інтересах дитини.

Заслухавши учасників справи, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні первісного позову та задоволення зустрічного позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Октябрської районної ради народних депутатів від 22 липня 1963 року м.Полтави ОСОБА_10 було надано в користування трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 , на підставі якого видано Ордер № 557 від 22 липня 1963 року (а.с.17 том 1).

21 вересня 1999 року на підставі рішення Полтавської міської ради від 21.09.1999 року Червону площу перейменовано на червоний майдан (том 1 а.с.20).

20 листопада 1995 року ОСОБА_10 помирає, про що видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 20 листопада 1995 року міським відділом ЗАГС (а.с.16 том 1 ).

ОСОБА_10 мав двох синів ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 19 вересня 1951 року (том 1 а.с.21), та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 від 22 березня 1947 року (том 1 а.с.22).

Позивач ОСОБА_1 є сином ОСОБА_11 , а отже і племінником ОСОБА_9 , що слідує із свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 25 червня 1980 року, виданого Октябрським райвідділом РАЦС м.Полтави (а.с.23 том 1).

Відповідно до Довідки виданої КП «ЖЕО № 2» від 26.11.2004 року ОСОБА_9 мав дружину ОСОБА_12 та сина ОСОБА_13 , з якими проживав однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 та був квартиронаймачем вказаної квартири (а.с.88 том1 ).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_12 померла, про що Центральним відділом РАЦС Полтавського МУЮ видане свідоцтво про смерть серії НОМЕР_5 від 04 січня 2011 року (а.с.13 том 1), а ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_13 , про що Центральним відділом РАЦС Полтавського МУЮ видане свідоцтво про смерть серії НОМЕР_6 від 31 грудня 2012 року (а.с.12 том 1 ).

Відповідно до довідки про склад сім`ї виданої КП «ЖЕО №2» від 09.01.2013 року за адресою АДРЕСА_1 з 20.12.2012 проживав ОСОБА_11 (а.с.25 том 1 ).

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_11 помирає, що вбачається із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_7 від 23 жовтня 2014 року виданого Центральним відділом РАЦС Полтавського МУЮ (а.с.14 том 1), всі особи, які були зареєстровані у квартирі зняті з реєстрації.

Квартира АДРЕСА_1 перебуває у державній власності та знаходиться на балансі КП «ЖЕО № 2» ПМР (ом 2 а.с.175).

Позивач 22.11.2014 року звернувся до суду з позовом, який уточнив в ході судового розгляду, про визнання його членом сім`ї квартиронаймача ОСОБА_11 та визнання за ним права користування жилим приміщенням, посилаючись на те, що разом зі своєю дружиною ОСОБА_5 фактично проживав однією сім`єю із дядьком ОСОБА_11 починаючи з 2014 року, останній вважав його членом сім`ї та хотів зареєструвати у квартирі, але не встиг. Крім того, він є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_11 , а тому в разі якби дядько встиг приватизувати квартиру, він би успадкував її за законом.

Суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 не доведеними та безпідставними, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Згідно ст. 65 ЖК України наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

Відповідно до правової позиції викладеної у постанові Верховного Суду України від 11 липня 2012 № 6-60цс12 під час вирішення спору про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з`ясувати, крім обставин щодо реєстрації цих осіб у спірному приміщенні, дотримання встановленого порядку при їх вселенні та наявності згоди на це всіх членів сім`ї наймача та обумовлення угодою між указаними особами, наймачем і членами сім`ї, що проживають з ним, певного порядку користування жилим приміщенням, й інші обставини справи, що мають значення для справи, а саме чи було це приміщення постійним місцем проживання цих осіб, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання.

Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» № 2 від 12 квітня 1985 року вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням

осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з`ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім`ї наймача, чи приписані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним

місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім`ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням.

Суд вважає, що позивач не довів, що він був членом сім`ї ОСОБА_11 , оскільки не надав належних та допустимих доказів постійного з ним проживання та ведення спільного господарства.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_16 показав, що ОСОБА_1 доглядав за дядьком коли той захворів, допомагав йому, коли він лежав у лікарні, дружина ОСОБА_1 готувала їжу, коли йому було погано провідував та жив у нього. Підтвердив, що між ними були хороші стосунки. Разом з тим, даний свідок не підтвердив постійного проживання позивача разом із дядьком протягом тривалого часу.

Згідно листа Управління охорони здоров`я виконавчого комітету Полтавської міської ради № 01-10-02-11/94-09 від 13.01.2015, ОСОБА_1 звертався за медичною допомогою до 4-ої міської клінічної лікарні 12.01.2011, 13.02.2012, 09.07.2012, 25.12.2012, 02.01.2013, 17.12.2014 року (а.с.263 том 3), разом з тим за територіальністю до 2-ї міської клінічної лікарні не звертався

Згідно листа Полтавської філії Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» від 30.01.2015, починаючи з 01.08.2014 року по 28.01.2015 року ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 поштову кореспонденцію не отримував (т.3 а.с.262).

Квитанції про оплату житлово-комунальних послуг та квитанції про витрати на лікування (а.с.66-69 том 1) є розрахунковими документами, а тому не свідчать про проживання позивача із ОСОБА_11 .

Надані позивачем же довідки про склад сім`ї КП «ЖЕО №2» № 2605 від 24 червня 2014 року та від 09 січня 2013 року, заява ОСОБА_11 про передачу квартири у приватну власність не підтверджують факту визнання ОСОБА_11 свого племінника членом сім`ї, жодної згадки про нього вони не містять (том 1 а.с.24-25, 27).

Акти про проживання ОСОБА_1 у квартирі АДРЕСА_1 від 03.07.2014 року суд оцінює критично, оскільки вони складені за відсутності самого квартиронаймача ОСОБА_11 , який на той час був живий, а тому не приймає їх як належні докази.

Також позивачем не доведено дотримання порядку вселення ОСОБА_1 до наймача, що є обов`язковим для набуття права користування жилим приміщенням.

Так, позивачем не доведено, що ОСОБА_11 виявляв бажання на вселення його у займану квартиру та що вживав з приводу до цього передбачені законом заходи, що члени його сім`ї надавали згоду на вселення ОСОБА_1 у займану квартиру у встановленому законом порядку, жодного доказу на підтвердження цих обставин не надано.

Крім того, квартиронаймач ОСОБА_11 не надавав згоду на реєстрацію ОСОБА_1 у квартирі. Доводи позивача, що його дядько звертався з цього приводу до районного управління міліції і йому в цьому було відмовлено, не підтверджені жодними доказами. Позивач, а також відповідачі за зустрічним позовом ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 були зареєстровані в квартирі відразу після постановлення Апеляційним судом Полтавської області ухвали від 10 лютого 2016 року про залишення без змін рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 23 грудня 2015 року, яким позов ОСОБА_1 був задоволений та визнано за ним право користування вищезазначеною квартирою з реєстрацією місця проживання. Вказані обставини підтверджуються довідкою, з якої вбачається дата реєстрації ОСОБА_1 17.02.2016 року, а ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 12.05.2016 року (а.с.176 том 2).

Наявні у матеріалах справи документи спростовують набуття права користування житловим приміщенням ОСОБА_1 , зокрема, це лист Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області № 3-1/3369 від 04.03.2015, з якого слідує, що з 01.08.2012 року відомості щодо реєстрації або відмови у реєстрації ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 відсутні (т.1 а.с.261).

Твердження позивача, що ОСОБА_11 хотів його вселити в квартиру, але не встиг цього зробити, не доведено належними та допустимими доказами.

Посилання на норми ст.ст. 145, 156 ЖК України, як на правову підставу позову, є невірним, оскільки дані правовідносини вони не регулюють.

Позивачем також не доведено, що зазначена квартира була його постійним місцем проживання. Згідно довідки № 619 від 23.02.2015 виданої КП «ЖЕО №2» ПМР ОСОБА_1 з 23.11.2001 року був зареєстрований за адресою АДРЕСА_3 (а.с.264 том 1). Крім того, як зазначено вище за медичною допомогою він звертався до 2 міської лікарні, не за місцем знаходження спірної квартири, поштову кореспонденцію по АДРЕСА_1 також не отримував.

Факт постійного проживання ОСОБА_1 не підтверджено у судовому засіданні свідком ОСОБА_16 , який є сусідом кв. АДРЕСА_1 .

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для визнання ОСОБА_1 членом сім`ї ОСОБА_11 та визнання за ним права користування житловим приміщенням, а тому приходить до висновку про відмову у задоволенні позову за безпідставністю.

Разом з тим, зустрічні позовні вимоги КП «ЖЕО №2» ПМР є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Встановлено, що на даний час відповідачі проживають у квартирі АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.1 ст. 58 ЖК України на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення.

Згідно ч.ч.1,2 ст. 61 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер.

Відповідачі за зустрічним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 були зареєстровані в квартирі 17.02.2016 року та 12.05.2016 року за рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 23 грудня 2015 року та ухвали Апеляційного суду Полтавської області від 10 лютого 2016 року, які в подальшому були скасовані ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 березня 2017 року, малолітній ОСОБА_6 був зареєстрований після народження разом зі своїми батьками 05 червня 2019 року (а.с.228 том 3).

Таким чином, на даний час відсутні правові підстави для користування відповідачами спірною квартирою, що належить територіальній громаді м.Полтави, ордер на їх вселення наймодавцем не видавався, договір найму не укладався.

Згідно ч.1 ст. 109 ЖК України виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку.

Відповідно до ч.3 ст. 116 ЖК України осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення.

Суд вважає, що відповідачі самовільно зайняли квартиру АДРЕСА_1 , без відповідних документів, що є підставою для вселення та право користування квартирою, а тому підлягають виселенню з неї.

Доводи ОСОБА_1 , що КП «ЖЕО №2» ПМР не є належним позивачем судом спростовуються, оскільки право звернення до суду з позовами про виселення самовільно зайнятих квартир передбачено п.5.4 Статуту, затвердженого рішенням п`ятої сесії Полтавської міської ради сьомого скликання від 16.06.2016 року.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України та стягує із ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 на користь Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація №2» Полтавської міської ради судовий збір у сумі 1600 грн. в рівних частинах, оскільки зустрічний позов задоволений у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.12, 81, 229, 247, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні первісного позову ОСОБА_1 до Управління майном комунальної власності м. Полтави, територіальної громади в особі Полтавської міської ради, комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація № 2 » про визнання членом сім`ї наймача та права користування житловим приміщенням - відмовити.

Зустрічний позов Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація № 2 » Полтавської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , які діють в своїх інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_6 ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору територіальна громада м. Полтави в особі Полтавської міської ради, Управління майном комунальної власності міста Виконавчого комітету Полтавської міської ради, Управління житлово-комунального господарства Виконавчого комітету Полтавської міської ради, Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей виконавчого комітету Шевченківської районної у м.Полтаві ради, про виселення - задовольнити.

Виселити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , із жилого приміщення за адресою: АДРЕСА_1 без надання іншого жилого приміщення.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 на користь Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація №2» Полтавської міської ради судовий збір у сумі 1600 грн. в рівних частинах.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_8 .

Відповідач - Управління майном комунальної власності м. Полтави, 36000 м.Полтава, вул..Соборності, 36 .

Відповідач -Територіальна громада в особі Полтавської міської рада, місце знаходження 36040, м. Полтава, вул. Соборності, 36, код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 24388285.

Відповідач - Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційна організація № 2 », місце знаходження 36040 м.Полтава, вул..І.Мазепи, 30, .

Відповідач за зустрічним позовом - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий.

Відповідач за зустрічним позовом - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий.

Відповідач за зустрічним позовом - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Управління житлово-комунального господарства Виконавчого комітету Полтавської міської ради, місце знаходження: 36020 м.Полтава, вул.Стрітенська, 19.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей виконавчого комітету Шевченківської районної у м.Полтаві ради, місце знаходження: м. Полтава вул. І.Мазепи, 30, .

Суддя Л.І.Савченко