Постанова

Іменем України

25 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 275/610/16-ц

провадження № 61-18822 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач), Гулька Б. І.,

Кривцової Г. В.,

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

представник позивача - Сокуренко Наталія Вікторівна,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Апеляційного суду Житомирської області у складі колегії суддів: Якухно О. М., Коломієць О. С., Жиганоської О. С. від 07 березня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до пункту 4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України

у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2016 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк», Банк) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , у якому зазначало, що 17 листопада 2011 рокуміж ним та ОСОБА_1 укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачкою анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг .

Позивач зазначав, що за умовами вказаного договору позичальник отримала кредит у розмірі 13 000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Своїм підписом у заяві відповідачка підтвердила, що підписана нею заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складає договір про надання банківських послуг.

ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувала, на вимоги про погашення заборгованості не реагувала, унаслідок чого станом на 31 жовтня 2016 року утворилась заборгованість у розмірі 88 534,66 грн, яка складалася з наступного: 12 998,12 грн - заборгованість за кредитом; 67 994,41 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2 850,00 грн - заборгованість за пенею та комісією; 500,00 грн - штраф (фіксована частина); 4 192,13 грн - штраф (процентна складова).

З урахуванням наведеного ПАТ КБ «ПриватБанк» просило позов задовольнити, а також вирішити питання понесених судових витрат.

Короткий зміст рішення суду першої інстанцій

Заочним рішенням Брусилівського районного суду Житомирської області

від 28 грудня 2016 року у складі судді Руденка В. О. у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивач не довів належними та допустимими доказами законності нарахування суми заборгованості. Умови та правила надання банківських послуг не підписані позичальником, а фотокопії доказів, доданих до позовної заяви, виготовлені неякісно та непридатні до причитання їх змісту.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 07 березня 2017 року апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково.

Заочне рішення Брусилівського районного суду Житомирської області

від 28 грудня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 17 листопада 2011 року станом на 31 жовтня 2016 року у розмірі 27 709,19 грн, з яких: 12 998,12 грн заборгованості за кредитом, 10 201,11 грн заборгованості по процентам за користування кредитом, 2 850,00 грн заборгованості за комісією, 500,00 грн штрафу (фіксована частина), 1 159,96 грн штрафу (процентна складова).

У задоволенні решти вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» судові витрати

у розмірі 905,76 грн.

Судове рішення суду апеляційної інстанції мотивовано тим, щосуд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо недоведеності позовних вимог Банку. Між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 виникли правовідносини, що пов`язані із договором кредиту, який належним чином позичальником не виконувався.

Разом з тим, Банк не надав доказів погодження підвищення процентних ставок з позичальником, а тому таке підвищення було незаконним.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у квітні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржуване судове рішення змінити в частині зменшення заборгованості по процентам та ухвалити у цій частині нове рішення, яким стягнути заборгованість по процентам у повному обсязі, в іншій частині рішення залишити без змін.

ОСОБА_1 судове рішення не оскаржила. У зв`язку з цим, судове рішення переглядається лише в межах доводів касаційної скарги.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ від 30 травня 2017 року відкрито касаційне провадження в указаній справі та витребувано цивільну справу

№ 275/610/16-ц із Брусилівського районного суду Житомирської області, зупинено виконання рішення Апеляційного суду Житомирської області

від 07 березня 2017 року до закінчення касаційного провадження у справі.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У квітні 2018 року справа передана до Верховного Суду.

У червні 2019 року згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана судді-доповідачеві.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції прийшов до помилкового висновку про необхідність зменшення заборгованості по процентам.

Зазначає, що ОСОБА_1 підтвердила, що ознайомлена та згодна

з Умовами та Правилами надання банківських послуг і з Тарифами Банку, які розміщені на офіційному сайті ПАТ КБ «ПриватБанк» та зобов`язалася в подальшому ознайомлюватися з усіма змінами. Можливість односторонньої зміни тарифів передбачена пунктом 1.1.3.2.3 Умов та Правил надання банківських послуг. Позичальника було повідомлено про збільшення відсоткової ставки у виписці по рахунку, а також шляхом направлення смс-повідомлення на номер мобільного телефону клієнта.

Відзив на касаційну скаргу до суду касаційної інстанції не надходив.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга ПАТ КБ «ПриватБанк»задоволенню не підлягає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до вимог частин першої та другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати

або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

У відповідності зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Встановлено, що між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 укладено договір, за яким відповідач отримала платіжні картки Кредитка «Універсальна» № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 та

№ НОМЕР_3 із встановленням кредитного ліміту на них у розмірі 1 400,00 грн із 16 жовтня 2013 року та сплатою відсотків у розмірі

30 відсотків річних на суму залишку заборгованості. Станом на 18 березня

2014 року кредитний ліміт збільшено до 13 000,00 грн.

Згідно з розрахунком заборгованості за договором від 17 листопада

2011 року станом на 31 жовтня 2016 року утворилася заборгованість

у розмірі 88 534,66 грн., з яких: 12 998,12 грн - заборгованість за кредитом,

67 994,41 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом,

2 850,00 грн - пені та комісії за користування кредитом, 500,00 грн - штраф (фіксована частина), 4 192,13 грн - штраф (процентна складова) (а. с. 5).

Термін виконання зобов`язання по сплаті кредиту було визначено у Довідці про умови кредитування, згідно якої щомісячні платежі сплачуються

у розмірі 9 відсотків від заборгованості до 25 числа наступного за звітним.

За договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком (частина перша статті 1066 ЦК України).

Встановлено, що ОСОБА_1 користувалася у період з 05 березня

2014 року по 25 квітня 2014 року кредитними коштами, з яких залишилося непогашеними 12 998,12 грн (а. с. 5).

Таким чином, суд апеляційної інстанції зробив правильний висновок про те, що між сторонами виникли правовідносини, що пов`язані із договором кредиту, який позичальником належним чином не виконувався.

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 17 листопада 2011 року, посилався на Витяг з Тарифів обслуговування кредитної картки «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/ як невід`ємні частини спірного договору.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умоврозуміла відповідачка та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачкою кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

При цьому, згідно з частиною четвертою статті 60 ЦПК України в редакції, чинній на момент розгляду справи судами попередніх інстанцій, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Надані позивачем Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Такі висновки, відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі

№ 342/180/17, провадження № 14-131 цс 19.

Інші доводи, наведені в обґрунтування касаційної скарги, не можуть бути підставами для скасування судового рішення суду апеляційної інстанції

у частині зменшення заборгованості по процентам, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи, ґрунтуються на неправильному тлумаченні позивачем норм матеріального та процесуального права й зводяться до переоцінки судом доказів, що у силу вимог статті 400 ЦПК України не входить до компетенції суду касаційної інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують, на законність та обґрунтованість судового рішення не впливають.

При цьому, згідно з частиною третьою статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції у постанові за результатами перегляду оскаржуваного судового рішення вирішує питання про поновлення його виконання (дії).

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Рішення Апеляційного суду Житомирської області від 07 березня 2017 року залишити без змін.

Поновити виконання рішення Апеляційного суду Житомирської області

від 07 березня 2017 року.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Д. Д. Луспеник

Б. І. Гулько

Г. В. Кривцова