Справа № 565/2290/17
Провадження № 2/565/58/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2019 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області в особі:

головуючого - судді Горегляд О.І.,

з участю:

- секретаря судового засідання - Алексейчик А.О.,

- позивачки - ОСОБА_1 ,

- третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у м.Вараш Рівненської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_3 -Oгли з такими вимогами: визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 . Вказані вимоги позивачка обґрунтовує тим, що місце проживання ОСОБА_3 зареєстровано в квартирі АДРЕСА_1 , проте фактично протягом тривалого часу - понад чотири роки він у вказаній квартирі не проживає, жодних його речей там немає. Згідно з твердженнями ОСОБА_1 поважні причини непроживання відповідача в цій квартирі - відсутні. Рішення не проживати в квартирі її сім`ї ОСОБА_3 прийняв самостійно. Жодних перешкод в користуванні житлом він не має. ОСОБА_1 зазначила, що квартира АДРЕСА_1 є її і членів її сім`ї власністю, які надали згоду на реєстрацію місця проживання відповідача у їх житлі, що свідчить лише про законність прописки останнього в такому приміщенні, проте цей факт не породжує його право строкового чи безстрокового користування житлом. Згідно з доводами позивачки жодних домовленостей між сторонами щодо користування ОСОБА_3 вказаним житлом немає, його реєстрація в зазначеній квартирі є формальною.

У судовому засіданні ОСОБА_1 повністю підтримала вказані позовні вимоги, заявлені до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, і просила суд їх задоволити. Позивачка зазначила, що місце проживання відповідача зареєстровано у квартирі АДРЕСА_1 , проте він за цією адресою ніколи не проживав і жодних його речей у зазначеній квартирі немає. При цьому ОСОБА_1 ствердила, що вона жодних перешкод у користуванні цим житлом ОСОБА_3 не чинила і він має вільний доступ до цього житлового приміщення. Позивачка вказала, що між нею та відповідачем існувала усна домовленість про тимчасову на декілька місяців реєстрацію його місця проживання у квартирі АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної, спільної сумісної власності їй, її чоловіку - ОСОБА_5 та їх дочкам - ОСОБА_2 та ОСОБА_6 ОСОБА_1 пояснила, що понад чотири останніх роки вона не знає, де перебуває ОСОБА_3 , жодних відомостей про відповідача їй невідомо. Згідно з доводами позивачки жодних домовленостей між нею і відповідачем щодо зберігання за останнім права користування цим житлом у період його відсутності понад один рік не існує. Окрім того, ОСОБА_1 зазначила про те, що відповідач не є членом її сім`ї.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 , допитана судом за її згодою як свідок відповідно до ст.ст.92, 234 ЦПК України, в судовому засіданні повністю підтримала позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_3 втратившим право користування жилим приміщенням. У наданих суду показаннях ОСОБА_2 підтвердила, що відповідач не є близьким родичем співвласникам квартири АДРЕСА_1 і членом їх сім`ї, за вказаною адресою зареєстрований за згодою всіх співвласників цієї квартири, проте фактично ніколи у цій квартирі не проживав. ОСОБА_2 зазначила, що між її матір`ю - позивачкою ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_3 була усна домовленість про тимчасову реєстрацію останнього у зазначеній квартирі до шести місяців. Згідно з показаннями ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_1 особисто вона проживає протягом тридцяти років і достовірно знає, що відповідач жодного дня не проживав у цій квартирі, хоча перешкод йому в користуванні квартирою ніхто не чинив. ОСОБА_2 також зазначила суду, що три роки тому через соціальні мережі вона зверталась до ОСОБА_3 із проханнями самостійно знятись з реєстрації місця проживання у квартирі АДРЕСА_1 , однак відповідач проігнорував її звернення.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву від 08 липня 2019 року про розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 без його участі, зазначивши у даній заяві про те, що повністю підтримує позовні вимоги ОСОБА_1 та просить суд визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 . У вказаній заяві ОСОБА_5 підтвердив, що з дня реєстрації ОСОБА_3 не проживав у зазначеній квартирі, а його реєстрація була формальною.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, подала до суду письмову заяву від 08 липня 2019 року про розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 без її участі. Зміст даної заяви свідчить про те, що ОСОБА_6 повністю підтримує позовні вимоги ОСОБА_1 та просить суд визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 . У цій заяві ОСОБА_6 підтвердила, що з дня реєстрації ОСОБА_3 не проживав у зазначеній квартирі, а його реєстрація була формальною.

Даючи показання в судовому засіданні, свідок ОСОБА_8 підтвердила всі обставини, зазначені позивачкою ОСОБА_1 в обґрунтування заявлених нею вимог про визнання ОСОБА_3 втратившим право користування квартирою АДРЕСА_1 . Згідно з показаннями свідка ОСОБА_8 вона є другом сім`ї позивачки, часто буває в неї в гостях, проте відповідача ніколи не бачила у зазначеній квартирі. Свідок ОСОБА_8 зазначила, що ОСОБА_3 не є членом сім`ї ОСОБА_1 та їх близьким родичем, не проживає в квартирі АДРЕСА_1 тривалий період часу - протягом 5 (п`яти) років із власної волі. Також свідок ОСОБА_8 повідомила, що відповідач добровільно не зняв з реєстрації своє місце проживання за цією адресою, хоча зі слів позивачки їй відомо про існування усної домовленості між ОСОБА_1 і ОСОБА_3 про тимчасову реєстрацію відповідача за вищевказаним місцем реєстрації.

Відповідач повторно не з`явився у судове засідання, хоча у встановленому законом порядку був повідомлений судом про час, дату і місце розгляду справи. Про причини неявки ОСОБА_3 суд не повідомив, відзиву проти позову та будь-яких заяв чи клопотань суду не надав.

Враховуючи наведене, а також відсутність заперечень зі сторони позивачки та третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, суд відповідно до ч.4 ст.223 і ч.1 ст.280 ЦПК України вирішив провести заочний розгляд даної цивільної справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, в результаті чого ухвалити заочне рішення.

Заслухавши пояснення позивачки ОСОБА_1 , показання третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 , показання свідка ОСОБА_8 , суд врахував письмові заяви третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від 08 липня 2019 року, дослідив та надав правову оцінку всім доказам справи в їх сукупності та взаємозв`язку, в результаті чого прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, підлягає задоволенню.

Такий висновок суду ґрунтується на наступних встановлених фактичних обставинах.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого Рівненською атомною електростанцією 26 березня 2001 року згідно з розпорядженням (наказом) №6266 від 13 грудня 2000 року, квартира АДРЕСА_1 зареєстрована в Комунальному підприємстві «Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації» у реєстровій книзі за №30-110-6697 і належить на праві приватної, спільної сумісної власності ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_5 та ОСОБА_2 (позивачці та третім особам, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору).

Договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій №60 Ж-1 від 01 грудня 2016 року, укладений між ОСОБА_1 і Комунальним підприємством «Житлокомунсервіс» Кузнецовської (нині - Вараської) міської ради свідчить про те, що позивачка є споживачем послуг з утримання будинку та прибудинкової території за адресою: квартира АДРЕСА_1 .

Із довідки відділу реєстрації виконавчого комітету Вараської міської ради Рівненської області №4662/05 від 30 листопада 2017 року слідує, що у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровано місце проживання позивачки ОСОБА_1 і наступних осіб із зазначенням родинних зв`язків із ОСОБА_1 : ОСОБА_11 - внука; ОСОБА_5 - чоловіка; ОСОБА_2 - дочки; ОСОБА_12 - внука; ОСОБА_3 - родинні стосунки відсутні; ОСОБА_13 - внука.

Відповідач ОСОБА_3 фактично не проживає у квартирі АДРЕСА_1 тривалий період часу - понад один рік з власної волі. Цей факт підтверджено поясненнями позивачки ОСОБА_1 , показаннями третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 , допитаної судом за її згодою як свідка, і показаннями свідка ОСОБА_8 , наданими в судовому засіданні під присягою. Доказів, які б спростовували зазначені обставини, у матеріалах справи немає. Обставин, які б свідчили про наявність поважних причин відсутності відповідача у квартирі АДРЕСА_1 протягом останнього періоду часу понад один рік судом не встановлено. Доказів у підтвердження існування таких обставин суду не надано.

Позивачка ОСОБА_1 заперечує наявність домовленостей між сторонами щодо зберігання за відповідачем права на користування цим житлом на час його відсутності понад один рік. Обставин, які б вказували про існування такої домовленості між співвласниками квартири АДРЕСА_1 і ОСОБА_3 , судом не виявлено.

Наявність реєстрації місця проживання ОСОБА_3 у квартирі АДРЕСА_1 обмежує право приватної, спільної сумісної власності на цю квартиру позивачки ОСОБА_1 , її чоловіка ОСОБА_5 та їх дочок - ОСОБА_2 і ОСОБА_5

Отже, фактичні обставини вказують на наявність підстав для визнання відповідача особою, що втратила право користування зазначеним житловим приміщенням.

Згідно з ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст.405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Вказану норму суд застосував в цьому випадку за анологією закону, так як відповідач не є членом сім`ї власників житла.

Так, ч.1 ст.8 ЦК України визначено, що якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону).

Згідно з ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

З наведених підстав позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, необхідно задоволити.

Враховуючи встановлені обставини, на підставі ст.391, ч.2 ст.405 ЦК України, керуючись ст.ст.5, 12, 13, 81, 141, 223, 259, 263-265, 280-282, 284, 289, 354, 355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання - АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) до ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 ) про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, - задоволити.

Визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування жилим приміщенням, - квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 640 (шістсот сорок) гривень.

На заочне рішення суду відповідачем може бути подана до Кузнецовського міського суду Рівненської області письмова заява про його перегляд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів позивачкою та третіми особами, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, - з дня складення повного судового рішення, а відповідачем - з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подачі заяви про перегляд заочного рішення, якщо така заява не була подана відповідачем, або після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відкласти складення повного судового рішення на 12 липня 2019 року.

Головуючий суддя О.І.Горегляд