Постанова

Іменем України

19 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 759/5418/17

провадження № 61-45903св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Червинської М. Є. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю., Коротуна В. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Апеляційного суду м. Києва в складі колегії суддів: Андрієнко А. М., Заришняк Г. М., Мараєвої Н. Є. від 20 вересня 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення майнової шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 12 вересня 2016 року приблизно о 09 год. 50 хв. на Брест-Литовському шосе в м. Києві, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Nissan Tiida» державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля марки «ДАФ», державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2016 року ОСОБА_2 визнано винним у вказаній дорожньо-транспортній пригоді. Унаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль позивача було пошкоджено, частину завданої шкоди йому відшкодувала страхова компанія, решту просив стягнути з відповідача 567 826,37 грн майнової шкоди та сплачені ним судові витрати в розмірі 5 678 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 11 червня 2018 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 майнову шкоду в розмірі 567 826,37 грн та сплачений судовий збір в розмірі 5 678,37 грн.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив із того, що у зв`язку з пошкодженням у результаті дорожньо-транспортної пригоди належного позивачу автомобіля, йому була завдана майнова шкода з вини відповідача, яка підлягає відшкодуванню.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Апеляційного суду м. Києва від 20 вересня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 11 червня 2018 року скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 майнову шкоду в розмірі 99 086,49 грн. У задоволенні решти вимог відмовлено.

Судове рішення апеляційного суду мотивоване тим, що оскільки позивач не згоден із визнанням його транспортного засобу фізично знищеним, тому йому повинна бути відшкодована різниця між вартістю транспортного засобу до аварії та після дорожньо-транспортної пригоди.

Аргументи учасників справи

Узагальнені доводи касаційної скарги

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 подав до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Апеляційного суду м. Києва від 20 вересня 2018 року, у якій посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив суд скасувати рішення апеляційного суду т залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд безпідставно застосував до виниклих правовідносин статтю 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за відсутності у спорі страхових відносин, та безпідставно не застосував статті 3, 22, 1166, 1192, 1194 ЦК України, які підлягали застосуванню.

Узагальнені доводи відзиву на касаційну скаргу

У листопаді 2018 року ОСОБА_2 подав до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду відзив на касаційну скаргу ОСОБА_1 , у якому просить зазначену касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін. Зазначає, що рішення апеляційного суду відповідає вимогам матеріального та процесуального права, підстав для його скасування, з мотивів викладених у касаційній скарзі, немає.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 23 жовтня 2018 року відкрито касаційне провадження у даній справі та витребувано вказану цивільну справу № 759/5418/17 з Святошинського районного суду м. Києва.

Зазначена справа надійшла до Верховного Суду.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Суд установив, що 12 вересня 2016 року о 09 год. 50 хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Nissan Tiida» державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався на Брест-Литовському шосе в м. Києві, за ним, в попутному напрямку рухався відповідач ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «ДАФ», державний номерний знак НОМЕР_2 , який порушив пункт 13.1 Правил дорожнього руху України та скоїв правопорушення передбачене статтею 124 КУпАП, здійснив зіткнення з автомобілем під керуванням позивача, а той, в свою чергу, здійснив зіткнення з автомобілем марки «ДЕУ», державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_3 , що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2016 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована у ПАТ «СК ПЗУ Україна» на підставі договору АК.0462963 від 29 серпня 2016 року, відповідно до умов якого позивачу здійснено страхове відшкодування в сумі 100 000 грн.

Згідно звіту № 2984/16 від 29 січня 2017 року про оцінку вартості (розміру) збитків, спричинених пошкодженням транспортного засобу, майновий збиток завданий власникові автомобіля марки «Nissan Tiida» державний номерний знак НОМЕР_1 складає 302 086,49 грн. Вартість відновлювального ремонту становить 667 826,37 грн, а тому він є економічно необґрунтованим.

2.Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно з пунктом 30.1 статті 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до пункту 30.2 статті 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Зазначена правова норма пов`язує це виключно з технічною неможливістю проведення ремонту транспортного засобу, або економічною необґрунтованістю такого ремонту.

Суд апеляційної інстанції правильно виходив із того, що оскільки ремонт автомобіля позивача є економічно необґрунтованим, на його користь підлягає виплата різниці між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди.

Встановивши, що ПАТ «СК ПЗУ Україна» виплатило позивачу суму страхового відшкодування відповідно до пункту 30.2 статті 30 вищевказаного Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в розмірі 100 000 грн, а також відшкодувало витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди, та з урахуванням того, що залишки автомобіля залишені у позивача, то правильними є висновки апеляційного суду про те, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 99 086,49 грн.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Доводи наведені у касаційній скарзі доводи зводяться до незгоди з висновками суду апеляційної інстанції стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обгрунтовано спростував. В силу вимог вищенаведеної статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати нові обставини та переоцінювати докази.

Оскільки оскаржене рішення залишено без змін, а скаргу без задоволення, то судовий збір за подання касаційної скарги покладається на особу, яка подала касаційну скаргу.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Апеляційного суду м. Києва від 20 вересня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: М. Є. Червинська

С. Ю. Бурлаков

В. М. Коротун