Ухвала

Іменем України

Справа № 712/12683/19

Провадження № 2/712/2628/19

27 вересня 2019 року м. Черкаси

Суддя Соснівського районного суду м. Черкаси Марцішевська О.М., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрфінресурс», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського В.А., третя особа: ОСОБА_2 про визнання недійсним договору відступлення прав за договором застави, договору факторингу і скасування їх державної реєстрації,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрфінресурс», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського В.А., третя особа: ОСОБА_2 про визнання недійсним договору відступлення прав за договором застави, договору факторингу і скасування їх державної реєстрації.

Позов обгрунтований тим, що 31.07.2018р. між ПАТ "Укрсоцбанк" та ТОВ "Факторингова компанія "Укрфінресурс" був укладений договір відступлення права вимоги за Договором застави № Дз895/06-034-112 від 12.03.2007р., укладеним між ПАТ "Укрсоцбанк" та ОСОБА_1 в забезпечення виконання Договору кредиту на купівлю транспорних засобів № 895/ НОМЕР_1 від 12.03.2007р. Також 31.07.2019 року між ПАТ "Укрсоцбанк" та ТОВ "Факторингова компанія "Укрфінресурс" був укладений договір факторингу, згідно з яким були відступлені права вимоги за Договору кредиту на купівлю транспорних засобів № 895/06-034-112 від 12.03.2007р. Вказує, що при укладенні вказаних правочинів були порушені положення чинного законодавства та права позивача.

Розглянувши матеріали позовної заяви, суддя дійшов висновку, що справа не підсудна Соснівському районному суду м. Черкаси, у зв`язку з чим підлягає передачі за підсудністю до належного суду.

За правилами загальної підсудності згідно з ч. 2 ст. 27 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

За приписами пункту 1 частини 1 статті 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

У відповідності до положень ч. ч. 1, 2 статті 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються і справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Згідно з частиною 3 статті 31 ЦПК України, передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 р. Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 р. № 3477-IV, інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, закріпленого у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Відповідно до усталеної прецедентної практики Суду термін «встановленим законом» у статті 6 Конвенції спрямований на гарантування того, «що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом» ( рішення у справі «Занд проти Австрії» (Zand v. Austria), заява № 7360/76, доповідь Комісії від 12 жовтня 1978 року).Суд повторює, що, як було раніше визначено, фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі «Занд проти Австрії», що згадувалось раніше, Комісія висловила думку, що термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…).

Зазначена правова позиція дає можливість виділити дві умови відповідності критерію «суд, встановлений законом»: організаційну (організація судової системи повинна регулюватися законами у їх буквальному значенні) та юрисдикційну (суд повинен діяти у спосіб та відповідно до повноважень, передбачених законом, у межах своєї компетенції).

Як вбачається з матеріалів позовної заяви відповідачами по справі є публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» - м. Київ, вул.. Жилянська, 9-11, товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрфінресурс» - м. Київ, бульвар Дружби народів, 30-Б, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловського В.А. м. Київ, провул. Музейний, 10, прим. 505, тобто місце реєстрації усіх відповідачів розташоване в м.Київ поза межами загальної територіальної підсудності Соснівського районного суду м.Черкаси згідно ст.27 ЦПК України.

Вирішуючи питання наявності підстав для застосування правил альтернативної підсудності за ч.5 ст.28 ЦПК України щодо права позивача на пред`явлення позову про захист прав споживачів за місцем проживання чи перебування позивача, слід виходити з такого.

Системний аналіз положень Закону України «Про захист прав споживачів» доводить, що для того, щоб позов стосувався захисту прав споживача, такий позов повинен містити предмет та обставини, які вказують на порушення прав позивача як споживача послуг. Тобто предмет та підстави позову повинні вказувати на те, що такий позов пов`язаний з порушенням права споживача, з зазначенням такого права та способу захисту відповідно до положень, передбачених Законом України «Про захист прав споживачів».

В статті 4 Закону визначено основні права громадян як споживачів, а саме це права споживачів на належну якість продукції та обслуговування; на безпеку продукції; на необхідну достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника; на відшкодування шкоди (збитків), завданих дефектною чи фальсифікованою продукцією неналежної якості, а також майнової та моральної (немайнової) шкоди, заподіяною небезпечною для життя і здоров`я людей продукцією у випадках, передбачених законодавством; на обмін товару неналежної якості.

Отже, позов є таким, що пов`язаний з порушенням права споживача, коли порушене, оспорюване або невизнане право, з захистом якого позивач звернувся до суду, передбачено положеннями Закону України «Про захист прав споживачів», відповідно до якого у позовній заяві має бути викладено, яке саме право споживача порушено; коли і в чому це виявилося; способи захисту, яких суд може вжити, тощо.

Більш того, Закон України «Про захист прав споживачів» застосовується до спорів, які виникли з кредитних правовідносин, лише в тому разі, якщо підставою позову є порушення порядку надання споживачеві кредитної послуги. Зокрема, застосування Закону України «Про захист прав споживачів» до спорів, які виникають з кредитних правовідносин, можливе в тому разі, якщо предметом і підставою позову є питання надання інформації споживачеві про умови отримання кредиту, типи відсоткової ставки, валютні ризики, процедура виконання договору тощо, які передують укладенню договору. Після укладення договору між сторонами виникають зобов`язальні правовідносини, тому до спорів щодо виконання цього договору цей закон не може застосовуватись.

Оскільки позов пред`явлений з приводу оспорювання договору відступлення прав за договором застави та договору факторингу, спірні правовідносини за позовом не регулюються законом «Про захист прав споживачів», а тому відсутні підстави для застосування правил щодо поданого позову альтернативної підсудності за ч.5 ст.28 ЦПК України.

Виходячи з аналізу положень ЦПК України, Конвенції про захист прав і основоположних свобод, прецедентної практики ЄСПЛ, суд приходить до висновку про необхідність направлення означеної справи для розгляду по суті за підсудністю до суду, якому ця справа територіально підсудна, в силу вимог ст.ст.30, 31 ЦПК України, оскільки Соснівський районний суд м. Черкаси не є судом, повноважним згідно закону на розгляд даної справи та розгляд справи призведе до порушення права позивачки на справедливий судовий розгляд повноважним судом.

За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для передачі вказаної справи за підсудністю до належного суду, яким є Святошинський районний суд м. Києва.

Керуючись ст. ст.30,31, 32 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Направити цивільну справу № 712/12683/19 за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрфінресурс», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського В.А., третя особа: ОСОБА_2 про визнання недійсним договору відступлення прав за довго ром застави, договору факторингу і скасування їх державної реєстрації, за підсудністю до Святошинського районного суду м. Києва.

Ознайомитись з повним текстом судової ухвали, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Апеляційні скарги на ухвалу можуть бути подані протягом 15 днів з дня її складення через суд першої інстанції або безпосередньо до Черкаського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: О.М. Марцішевська