Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/659/18
Провадження №: 2/332/20/19
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 січня 2019 р. м. Запоріжжя
Заводський районний суд міста Запоріжжя у складі:
Головуючого судді: Федоренка О.І.;
при секретарі: Івановій Д.В.,
розглянувши в відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка на заявляє самостійних вимог, щодо предмету спору: Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району про визначення місця проживання дитини, зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа, яка на заявляє самостійних вимог, щодо предмету спору: Служба у справах дітей Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації про встановлення місця проживання дитини,
Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини. Позовні вимоги мотивує тим, що з 14.01.2012 року по 02.10.2013 року перебував у шлюбі з відповідачкою, від шлюбу мають малолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після розірвання шлюбу відповідачка з дитиною залишилась проживати у батьків позивача, але 11.09.2017 року забравши речі та дитину, вона виїхала на постійне місце проживання до міста Києва. Позивач вважає, що в інтересах сина, йому необхідно проживати разом із ним, оскільки у нього створені усі умови для його зростання та розвитку. Він має постійний дохід і постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується позитивно, добре відноситься до сина та займається його вихованням. Крім того, він має час займатися з сином вечорами, гуляти з ним та іншим чином піклуватися про дитину. Для сина ним створені усі умови для проживання та нормального розвитку, а також умови, які задовольняють гармонійний розвиток її особистості в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Тому просить визначити місце проживання його сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з ним за адресою: м. Запоріжжя, Історична/Глазунова, 18/21 кв. 18.
В свою чергу ОСОБА_2 звернулась з зустрічним позовом до ОСОБА_1 про встановлення місця проживання дитини. Позовні вимоги мотивує тим, що з 14.01.2012 року по 02.10.2013 року перебував у шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають малолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після розірвання шлюбу батьки не дійшли згоди, щодо визначення місця проживання спільної дитини, ОСОБА_2 вважає, що в інтересах сина, йому необхідно проживати разом із нею, оскільки нею створені усі умови для його зростання та розвитку, вона має постійний дохід і постійне місце мешкання, тому просить визначити місце проживання її сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з нею за адресою: АДРЕСА_1.
Ухвалою суду від 25.05.2018 року зустрічний позов об'єднаний з первинним в одне провадження.
В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник заявлені позовні вимоги підтримали, та з посиланням на викладені в позові доводи та обґрунтування просять заявлені позовні вимоги задовольнити у зв'язку з їх доведеністю, щодо зустрічного позову просять в його задоволенні відмовити у зв'язку з їх необґрунтованістю.
В свою чергу представник ОСОБА_2 заявлений зустрічний позов підтримав у повному обсязі, підтвердивши доводи та обґрунтування заявлених їх стороною вимог, просить вимоги зустрічного позову задовольнити у повному обсязі, первинний позов не визнав, в його задоволенні просить відмовити.
Представник третьої особи, органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району, в судовому засіданні надала суду пояснення, аналогічні викладеним у письмовому висновку про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком, який долучений до матеріалів справи(а.с.40-43).
Представник третьої особи, служби у справах дітей Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації в судове засідання не зявився, надав заяву в якій просить, проводити розгляд справи у його відсутність, та винести рішення в інтересах малолітньої дитини.
Вислухавши пояснення, перевіривши докази, суд встановив певні юридичні факти та відповідні ним правовідносини.
Відповідно до ч.1, 2 ст. 27 вище вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки та інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Отже, з урахуванням положень Конвенції про права дитини пріоритети повинні надаватися якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до вимог ст.ст. 150,155 СК України, здійснюючи свої права та виконуючи обовязки, батьки повинні передусім дбати про інтереси дитини, усупереч яким не можуть здійснюватись батьківські права. З аналізу вище зазначених норм та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, в рішеннях стосовно дітей їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. При цьому найкращі інтереси дитини можуть залежно від їх характеру та серйозності перевищувати інтереси батьків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 14.01.2012 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано на підставі рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 02.10.2013 року, яке набрало законної сили 14.10.2013 року (а.с.13).
З свідоцтва про народження серії І-ЖС №350016, виданого повторно 21.12.2017 року Заводським районним у м. Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, вбачається, що ОСОБА_3 народився 06 березня 2012 року, батьком в свідоцтві вказаний ОСОБА_1, матірю ОСОБА_2 (а.с.11).
ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: м. Запоріжжя, Історична/Глазунова, 18/21 кв. 18, що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання №04.26/2-1227 від 22.01.2018 р. (а.с.16).
Згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 27778242 від 08.10.2013 року ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира за адресою: м. Запоріжжя, Історична/Глазунова, 18/21 кв. 18 (а.с.15).
Згідно інформації, наданої Департаментом реєстраційних послуг Запорізької міської ради, ОСОБА_2 біла зареєстрована з 27.12.2011 р. по 22.02.2018 р. за адресою м. Запоріжжя, вул. Історична, кв. 18, буд. 18 (а.с.64), заочним рішенням від 27.11.2017 р. яке набрало законно сили 18.12.2017 р. ОСОБА_2 визнано такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою за адресою: м. Запоріжжя, Історична/Глазунова, 18/21 кв. 18 (а.с.12).
Згідно копії договору оренди житлового приміщення від 17.02.2018 року ОСОБА_2 орендує житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.90).
Згідно ч.2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини.
Положеннями ч.1 ст. 160 Сімейного кодексу України визначено, що місце проживання дитини, дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.У даному випадку така спільна згода між батьками не досягнута. Згідно ч.1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини, беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обовязків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоровя та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити дитині.
Згідно характеристики виданої керівником Молодіжної організації комбінату «Запоріжсталь» ОСОБА_4, ОСОБА_1 володіє лідерськими якостями, користується повагою серед колег і керівництва комбінату, завжди відгукується на прохання про допомогу, веде себе толерантно по відношенню до інших і вимогливо по відношенню до себе (а.с. 9).
Згідно характеристики виданої начальником ЦХП-1 ОСОБА_5, ОСОБА_1 з 2007 року працює на ПАТ «Запоріжсталь» на посаді різника холодного металу. Трудову дисципліну не порушує, в колективі зарекомендував себе надійним товаришем, який готовий надати допомогу співробітникам та підтримати їх, є людиною з високими моральними якостями. При спілкуванні відкритий, має високі амбіції, здатен на прийняття обміркованих та виважених рішень (а.с.10). Згідно довідки №16/2647 від 14.09.2017 року ОСОБА_1 має постійний стабільний дохід, сума нарахованої заробітної плати в період з березня 2017 року по серпень 2017 року складає 100044,34 грн. (а.с. 18).
Згідно акту обстеження умов проживання складеного головними спеціалістами відділу по Заводському району служби (управління) у справах дітей ЗМР ОСОБА_6 та ОСОБА_7, вбачається, що за адресою проживання батька дитини ОСОБА_1: м. Запоріжжя, вул. Історична/ГлазуноваАДРЕСА_3, житло складається з двох кімнат, кухні, туалету ванної кімнати. Наявні водо,-газо, електропостачання. Умови для виховання, розвитку та проживання дитини створено: є окреме спальне місце для дитини, меблі та побутова техніка. Санітарно-гігієнічні умови добрі, чисто та прибрано. Між усіма членами родини добрі родинні відносини (а.с.20).
Згідно акту обстеження умов проживання складеного завідувачем сектору ОСОБА_8 та головним спеціалістом служби у справах дітей Святошинської РДА м. Києва, вбачається, що за адресою проживання матері дитини ОСОБА_2: АДРЕСА_4, житло складається з трьох кімнат. Умови проживання задовільні (в квартирі чисто, охайно, є необхідні меблі, побутова техніка). Житлово-побутові умови для проживання дитини створені належним чином (а.с.91).
Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних-осіб підприємців та громадських формувань ОСОБА_2 з 11.05.2018 року зареєстрована, як фізична особа підприємець (а.с.92).
Згідно довідки № 01.02-09/22 від 27.03.2018 року виданої ДНЗ №12 «Зоренька» ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 дійсно відвідує з 26.02.2018 року ДНЗ №12 «Зоренька». За цей період дитиною опікувалися батько ОСОБА_1 та бабуся ОСОБА_9, які відвідували батьківські збори, консультувались з вихователями, виконували їх рекомендації (а.с.126).
Як вбачається з довідки № 249 від 12.07.2018 року виданої Запорізькою гімназією №46 ЗМР Запорізької області ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, дійсно зарахований в 1-А клас Запорізької гімназії №46 (а.с.188).
Згідно довідки № 249 від 12.07.2018 року виданої Запорізькою гімназією №46 ЗМР Запорізької області, адміністрація та класний керівник 1-А класу ОСОБА_10 підтверджують, що ОСОБА_2, маи учня ІНФОРМАЦІЯ_3, жодного разу не відвідувала батьківські збори, не цікавилась навчаням дитини та його поведінкою в гімназії, з класним керівником не спілкувалася за період з 01.09.2018 по 16.11.2018 року (а.с.189)
Згідно висновків спеціаліста-психолога за результатами проведення психологічного обстеження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, від 14.03.2018 року, ОСОБА_3 емоційно позитивно ставиться до батька ОСОБА_1, якого любить, вважає добрим і турботливим. До матері ОСОБА_2 ставиться емоційно негативно, вважає, що вона його «предала», оскільки не захищала від дій психологічного і фізичного насилля, спрямованого з боку ОСОБА_11 ОСОБА_3 відкрито говорить про те, що бажає проживати у своїй родині з татом ОСОБА_1, бабусею ОСОБА_9 і дідусем ОСОБА_12, з мамою - ОСОБА_2 проживати категорично не бажає, і нагадування про можливість, що він може залишитися з мамою, у нього викликає страх. Більш тісний емоційний звязок у ОСОБА_3 існує з батьком ОСОБА_1 Яскраво виражений емоційний звязок ОСОБА_3 з батьком обумовлена тим, що ОСОБА_12 вважає, що «папа и дедушка герой, они спасли меня от ОСОБА_11», а також увагою, любовю і турботою тата ОСОБА_1 по відношенню до дитини. Враховуючи тісний емоційний звязок між ОСОБА_3Є і його батьком ОСОБА_1, процес формування статевої ідентичності (рис мужності, стилю поведінки), а також те, що під час спільного проживання з матірю ОСОБА_2, дитина піддавалася психологічному і фізичному насиллю, то з психологічної точки зору дитині ОСОБА_3 комфортно проживати з батьком ОСОБА_1 Малолітній ОСОБА_3Є поняття «мій дім», «моя родина» асоціює з оселею, в якій проживає зараз зі своєю родиною: батьком - ОСОБА_1. бабусею - ОСОБА_9 і дідусем -ОСОБА_12 У процесі обстеження було виявлено, що по відношенню до дитини співмешканець матері - ОСОБА_11Є систематично проявляв психологічне і фізіологічне насилля, чим наносив шкоду психологічному благополуччю дитини, травмуючи його ще незміцнілу психіку. Рівень інтелектуального і психологічного розвитку знаходяться в межах норми дітей даної вікової групи, але на даному етапі вже можна відзначити соціальну (педагогічну) запущеність ОСОБА_3, обумовлену тим, що розвитком, вихованням і формуванням дитини тривалий час ніхто не займався. Проживання в Києві разом з матірю і її співмешканцем - ОСОБА_11Є негативно вплинуло на процес розвитку і формування особистості ОСОБА_3, сформувало у нього соціальну (педагогічну) запущеність, а психологічне і фізичне насилля з боку співмешканця матері - ОСОБА_11 зашкодило психологічному благополуччю дитини. Зміна місця проживання (переїзд до м. Київ) негативно відбилось на процесі розвитку і формуванні особистості ОСОБА_3, на його психологічному благополуччі. Обумовлено це ситуацією емоційного дискомфорту, психологічного і фізичного насилля, в яку потрапила дитина під час переїзду з матірю - ОСОБА_2 і її співмешканцем ОСОБА_11 до м. Київ (а.с.118-122).
Свідок ОСОБА_9, мати позивача, в судовому засіданні пояснила, що відповідачка після розірвання шлюбу з її сином, залишилась проживати з нею. 11.09.2017 року забравши свої речі та дитину ОСОБА_2 виїхала з квартири у невідомому напрямку, з годом стало відомо, що ОСОБА_2 з сином проживає у м. Києві разом із співмешканцем ОСОБА_13 Після того, як вони з сином встановили місце знаходження відповідачки, то разом з сином поїхали до м. Києва, де з ОСОБА_2 дійшли згоди, що дитина повернеться до Запоріжжя та буде проживати разом із батьком. Після перебування у Києві дитина дуже змінилася, стала нервовою та замкнутою, не хотів повертатись до мами. Розповідав, що коли вони жили у Києві, мати не приділяла його уваги, а її співмешканець бив його. Коли дитина побачила матір на весні 2018 року, то заплакала. Відповідачка силою намагалась забрати дитину.
Свідок ОСОБА_14, сусідка позивача, в судовому засіданні пояснила, що приблизно з лютого 2018 року дитина мешкає з батьком. Після приїзду з Києва, дитина була замкнута та неговірка, але на теперішній час змінилась та стала нормальною. Наскільки їй відомо, мати приблизно півроку не цікавиться дитиною.
Свідок ОСОБА_15, сусід позивача, в судовому засіданні пояснив, що дитина проживає разом із батьком приблизно з початку 2018 року. Пояснив що був свідком суперечки між позивачем та відповідачкою, восени 2018 року, стосовно місця мешкання дитини, того разу дитина говорила, що хоче залишитись проживати разом із батьком.
Згідно ч.4, 5 ст. 19 СК України передбачена обовязкова участь органу опіки та піклування при розгляді спору щодо місця проживання дитини. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розвязання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.
Відповідно до висновку про визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, наданого органом опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району, орган опіки та піклування вважає доцільним визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з батьком ОСОБА_1, за адресою: м. Запоріжжя, вул. Історична/ГлазуноваАДРЕСА_3 (а.с.97-98).
Згідно зі ст. 8, 11, 15 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.
При визначенні місця проживання дитини у разі окремого проживання батьків застосовується принцип забезпечення якнайкращих інтересів дитини.
Враховуючи вищезазначене, інтереси дитини, та встановлені судом обставини, а саме, що на даний час дитина проживає разом із батьком, за місцем проживання дитини створені належні умови, батько виховує та утримує його, враховуючи те, що батько є одноосібним власником житла в якому зареєстровані та мешкають він та його малолітній син, батько має постійне місце роботи та стабільний дохід, тому має можливість утримувати дитину, проявляє до дитину турботу, цікавиться його станом здоровя та успіхами в школі, враховуючи висновок спеціаліста-психолого за результатами проведення психологічного обстеження під час якого дитина виявила бажання проживати разом з батьком та висновок органу опіку та піклування про визначення місця проживання дитини, згідно якого доцільне визначити місце проживання дитини з батьком, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визначення місця проживання дитини з батьком.
Керуючись ст.7, ч.4,5 ст.19, ст. 150, 155, 160,161,171,188 Сімейного кодексу України, ст.ст.11,15,18 Закону України «Про охорону дитинства», ст. ст. 4,5,12, 13,81, 83, 89, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задовольнити. Визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 разом з батьком ОСОБА_1 за адресою: м. Запоріжжя, вул. Історична/Глазунова, 18/21, кв.18.
В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 відмовити.
Заходи забезпечення позову, встановлені ухвалою суду від 28.03.2018 року щодо зупинення стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2, аліментів на утримання ОСОБА_3 з виконавчим провадженням № 55988164 від 15.03.2018 року скасувати.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення виготовлений 04.02.2019 року.
Суддя О.І. Федоренко