Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" вересня 2019 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Пустовойт Т. В., за участю секретаря судового засідання Родіної Н.В., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у м.Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Краматорської міської ради, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Маріупольської міської ради, про позбавлення батьківських прав, -

У С Т А Н О В И В:

У червні 2019 року позивачка звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення його батьківських прав відносно неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В обґрунтування позову зазначила, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 07.07.2007 року, рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 21.03.2012 року шлюб розірвано. Від шлюбу мають неповнолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 Після народження дитини, сімейне життя з відповідачем не склалось, а коли спільній дитині виповнилось вісім місяців, пішов із сім`ї, з того часу позивачка з відповідачем проживають окремо, відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не цікавиться життям та здоров`ям дитини, не приймає участі у її вихованні, навчанні, про моральний та фізичний розвиток не піклується, в її матеріальному забезпеченні участі не приймає. Дитина знаходиться на повному утриманні позивачки. Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 12.04.2012 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_4 , проте рішення суду в добровільному порядку не відповідач виконує, сплату аліментів не здійснює, станом на 01.05.2019 року має заборгованість по сплаті аліментів у сумі 98768,73 грн. На підставі викладеного, просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивачка ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, надала заяву про можливість слухання справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, надав нотаріально завірену заяву про згоду на позбавлення його батьківських прав щодо малолітнього сина ОСОБА_5 .

Представник третьої особи - Органу опіки та піклування виконавчого комітету Краматорської міської ради - Шереметьєва А.С., яка діє на підставі довіреності від 18.09.2019 року, у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та висновок про доцільність задоволення вимог про позбавлення відповідача ОСОБА_2 батьківських прав відносно його неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 Просила винести рішення, враховуючи інтереси неповнолітньої дитини.

Представник третьої особи - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Маріупольської міської ради - Бартош Н.О., яка діє на підставі довіреності від 31.07.2019 року, у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та висновок про доцільність задоволення вимог про позбавлення відповідача ОСОБА_2 батьківських прав відносно його неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 Просила винести рішення, враховуючи інтереси неповнолітньої дитини.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно з ч.1, 2 ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

За змістом ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до права та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, зобов`язані також піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, моральний та духовний розвиток (ст.150 СК України).

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 07.07.2007 року по 21.03.2012 року.

ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_3 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , видане 12.01.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Слов`янську Слов`янського міськрайонного управління юстиції Донецької області, батьком якого зазначений ОСОБА_2 , матір`ю - ОСОБА_1 , актовий запис №28.

Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 21.03.2012 року шлюб, укладений 07.07.2007 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 , розірвано. Рішення набрало законної сили 02.04.2012 року.

За довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №7039 від 19.02.2019 року, виданою Відділом обліку проживання фізичних осіб Управління реєстраційних повноважень та ведення реєстру територіальної громади Краматорської міської ради, ОСОБА_1 мешкає в АДРЕСА_1 , разом з дитиною - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З довідки №21 від 17.01.2019 року, виданої директором Загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №24, ОСОБА_3 є учнем 2-А класу вказаного учбового закладу. За час навчання, батько дитини ОСОБА_2 не забезпечує навчання, виховання та утримання сина, не контактує з вчителями, не відвідує батьківські збори.

Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 12.04.2012 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 05.03.2012 року та до повноліття дитини, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Станом на 01.05.2019 року ОСОБА_2 має заборгованість по сплаті аліментів у сумі 98768,73 грн., що підтверджується довідкою-розрахунком Дружківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 17.05.2019 року про розрахунок заборгованості із сплати аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 згідно АСВП №51172725.

Відповідно до висновку Органу опіки та піклування виконавчого комітету Краматорської міської ради №01-49/5295 від 23.09.2019 року, є доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно малолітньої сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно висновку Органу опіки та піклування виконавчого комітету Маріупольської міської ради №13-31-153 від 26.09.2019 року, є доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно малолітньої сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ст.164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

За тлумаченням ст.166 СК України, позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки, як для батька (матері), так і для дитини. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

В рішенні Європейського Суду з прав людини від 18.12.2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватись вимог ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.

Отже, судом достовірно встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, вихованням та утриманням сина не займається, його життям не цікавиться, з боку батька відсутня будь-яка турбота про сина, про його розвиток, проживає окремо від нього. Зазначені факти не заперечуються самим відповідачем та підтверджені наданими письмовими доказами.

За таких підстав, з урахуванням всіх встановлених обставин, суд приходить до висновку, що така поведінка ОСОБА_2 щодо приймання участі у житті та вихованні дитини свідчить про його небажання виконувати батьківські обов`язки щодо малолітнього сина ОСОБА_3 , а тому суд вбачає підстави для позбавлення відповідача батьківських прав відносно його малолітнього сина.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 81, 141, 247, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 141, 150, 164, 165, 166, 180, 181, 183 СК України, Законом України «Про охорону дитинства», суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Краматорської міської ради, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Маріупольської міської ради, про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На рішення може бути подана апеляція безпосередньо до Донецького апеляційного суду або через Іллічівський районний суд м.Маріуполя Донецької області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Т. В. Пустовойт