ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/742/19 Номер провадження 22-ц/814/2253/19Головуючий у 1-й інстанції Шелудяков Л.В. Доповідач ап. інст. Одринська Т. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2019 року м. Полтава

Апеляційний суд Полтавської області в складі:

головуючого : Одринської Т.В.,

суддів: Карпушина Г.Л.,Ю Пікуля В.П

за участю секретаря: Ряднини І.В.

за участю учасників справи: позивача, представника позивача - адвоката Давиденка Е.В., представника відповідачів - адвоката Козленка О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в спрощеному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного геофізичного підприємства " Укргеофізика", Східно - української геофізичної розвідувальної експедиції Державного геофізичного підприємства " Укргеофізика" про скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення, стягнення одноразової грошової винагороди при звільненні у зв`язку із виходом на пенсію та моральної шкоди

за апеляційними скаргами представника відповідачів Державного геофізичного підприємства " Укргеофізика" та Східно - української геофізичної розвідувальної експедиції Державного геофізичного підприємства " Укргеофізика" - адвоката Козленка Олексія Миколайовича

на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 02 липня 2019 року

В С Т А Н О В И В :

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, у якому просив поновити строк на оскарження наказу про накладення дисциплінарного стягнення №119 від 16 жовтня 2018 року», скасувати наказ Держаного геофізичного підприємство «Укргеофізика» про накладення дисциплінарного стягнення №119 від 16 жовтня 2018 року»; стягнути з Державного геофізичного підприємства " Укргеофізика" та Східно-Української геофізичної розвідувальної експедиції Державного геофізичного підприємства «Укргеофізика» солідарно на його користь одноразову грошову винагороду у розмірі трьох середньомісячних заробітних плат, що становить 78675 грн. 75 коп та середній заробіток за весь період затримки розрахунку по день ухвалення судового рішення. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що наказом №128-к від 05 листопада 2018 року був звільнений за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію. Відповідно до п.3.11 Колективного договору, він як особа, яка пропрацювала на підприємстві більше 15 років мав право на одноразову грошову винагороду -три середньомісячні заробітні плати. На момент звільнення з ним повністю не розрахувалися та не виплатили одноразову грошову винагороду, у зв`язку з накладенням дисциплінарного стягнення наказом по ДГП «Укргеофізика» №119 від 16 жовтня 2018 року. Про існування вказаного наказу дізнався з листа відповідача №1 від 05 березня 2019 року №275, керівництво підприємства перед виданням наказу не запропонувало йому надати будь-які пояснення. Вважає, що незаконним притягненням його до дисциплінарної відповідальності, порушено його прав та гарантії як працівника, що призвело до значних моральних страждань, які він оцінює у розмірі 5000 грн.

Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 02 липня 2019 року, з урахуванням ухвали Полтавського районного суду Полтавської області від 10 липня 2019 року, позов ОСОБА_1 до Державного геофізичного підприємства " Укргеофізика", Східно - української геофізичної розвідувальної експедиції Державного геофізичного підприємства " Укргеофізика" про скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення, стягнення одноразової грошової винагороди при звільненні у зв`язку із виходом на пенсію та моральної шкоди - задоволено частково.

Скасовано наказ Державного геофізичного підприємства «Укргеофізика» про накладення дисциплінарного стягнення № 119 від 16.10.2018 року на ОСОБА_1 .

Стягнуто з Східно-Української геофізичної розвідувальної експедиції Державного геофізичного підприємства «Укргеофізика» на користь ОСОБА_1 одноразову грошову винагороду у розмірі трьох середньомісячних заробітних плат, що становить 78675 гривень 75 копійок.

Стягнуто з Східно-Української геофізичної розвідувальної експедиції Державного геофізичного підприємства «Укргеофізика» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь період затримки розрахунку по день ухвалення судового рішення, що становить 185 857 гривень 49 копійок.

Стягнуто з Державного геофізичного підприємства «Укргеофізика» судовий збір у сумі 786 гривень 75 копійок на користь держави

Стягнуто з Східно-Української геофізичної розвідувальної експедиції Державного геофізичного підприємства «Укргеофізика на користь держави судовий збір у сумі 786,75 грн.

Стягнуто з Східно-Української геофізичної розвідувальної експедиції Державного геофізичного підприємства «Укргеофізика» на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1859 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 706,40 грн. на користь держави.

Стягнуто з Східно-Української геофізичної розвідувальної експедиції Державного геофізичного підприємства «Укргеофізика» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у сумі 2000 гривень .

Стягнути з Державного геофізичного підприємства «Укргеофізика» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у сумі 1000 гривень .

У задоволенні інших позовних вимог - відмовлено.

З рішенням суду не погодилися відповідачі, у зв`язку з чим їх представник оскаржив його в апеляційному порядку. В апеляційних скаргах, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. В апеляційній скарзі, поданої від імені Східно-Української геофізичної розвідувальної експедиції Державного геофізичного підприємства «Укргеофізика», зазначає, що судом не надано правової оцінки, що з позивачем при звільненні проведено розрахунок в повному обсязі, що підтверджується підписом останнього в наказі про звільнення, який не містить зауважень щодо невиплати будь яких коштів. Крім того зазначає, що ОСОБА_1 на день звільнення мав дисциплінарне стягнення, тому до нього не могло бути застосовано заохочення у вигляді грошової винагороди. Крім того, судом безпідставно проігноровано пояснення свідків, які підтвердили, що позивачу було відомо про накладення на нього дисциплінарного стягнення у вигляді догани , про що йому повідомлялось в телефонному режимі та електронною поштою, але від надання будь яких пояснень позивач відмовився, про що було складено відповідний акт. Також вказує, що одноразова грошова винагорода не є складовою частиною фонду заробітної плати, тому за її не виплату, наслідки передбачені ст. 117 КЗпП України не застосовуються.

В апеляційній скарзі, поданої від імені Державного геофізичного підприємства «Укргеофізика», вказано, що ОСОБА_1 як керівник структурного підрозділу СУГРЕ, особисто порушив норми трудового законодавства, самовільно полишив місце роботи, чим поставив під загрозу виконання договірних зобов`язань та не виконав розпорядження керівництва ДГП « Укргеофізика», а тому правомірно був притягнутий до дисциплінарної відповідальності. Вказаний наказ про застосування дисциплінарного стягнення було доведено до відому позивача, шляхом направлення його на електрону пошту сина позивача, з якої позивач направив заяву про звільнення, що підтверджує його обізнаність про існування даного наказу.

У відзивах, поданих на апеляційні скарги, ОСОБА_1 зазначає, що дисциплінарне стягнення накладено на нього незаконно, оскільки він поїхав на відпочинок з дозволу начальника СУГРЕ ОСОБА_2 , що останній підтвердив як свідок в судовому засіданні. Крім того, вказав, що йому було невідомо про накладення на нього догани, накладеної наказом від 16.10.2018 року, який був направлений на електронну пошту його сина, що підтверджено останнім в якості свідка. Відповідачем не надано доказів про ознайомлення його з спірним наказом. Крім того вказує, що на роботу був прийнятий саме відповідачем - Східно-Українсько геофізичної розвідувальної експедиції Державного геофізичного підприємства «Укргеофізика» , тому в разі вчинення дисциплінарного проступку, саме це підприємство мало право видавати відповідний наказ, а не начальник ДГП « Укргеофізика».

Крім того, вважає, що апеляційна скарга подана адвокатом Козленком М.В від імені відповідача СУГРЕ., підлягає поверненню відповідачу, оскільки на момент подання скарги ОСОБА_2 звільнений з посади начальника СУГРЕ. Повноваження Козленка О.М. , підтверджено довіреністю , виданою ОСОБА_2 , який втратив право представляти інтереси відокремленого підрозділу.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення або неправильне застосування судом матеріального або процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 у період з 14 грудня 1981 року по 05 листопада 2018 року перебував в трудових відносинах з СУГРЕ ДГП «Укргеофізика». Починаючи з 01 січня 2001 року працював на посаді начальника сейсморозвідувальної партії 38 /а.с.7-12 т.1/.

Наказом № 128-к від 05.11.2018 р. ОСОБА_1 було звільнено за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію, ст. 38 КЗпПУкраїни / а.с.59 т.1/.

Стаж роботи ОСОБА_1 на підприємстві складає більше 30 років.

Відповідно до Колективного договору між адміністрацією і територіальним комітетом профспілки ДГП «Укргеофізика» на 2012-2013 роки, схвалений конференцією трудового колективу ДГП «Укргеофізика» 26 квітня 2012 року та зареєстрованим в УПСЗН Шевченківської районної державної адміністрації в місті Києві, а саме, пункту 3.11., працівникам, які відпрацювали на підприємстві не менше 15 років при звільненні - по досягненню пенсійного віку, працюючим пенсіонерам, а також при виході на пенсію по інвалідності виплачується одноразова грошова винагорода у розмірі при стажі роботи для чоловіків 25 років і більше - три середньомісячні заробітні плати /а.с.60-64 т.1./

Враховуючи, що середньомісячна заробітна плата позивача становила 26225,25 грн. (а.с.16), одноразова допомога, яка підлягала до виплати позивачу складала - 78675 грн. 75 коп.

Як встановлено судом першої інстанції, позивачу вказану вихідну допомогу виплачено не було, в зв`язку з існуванням наказу СУГРЕ ДГП «Укргеофізика» №119 від 16 жовтня 2018 року про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення.

Відповідно до наказу по СУГРЕ ДГП «Укргеофізика» №119 від 16 жовтня 2018 року за невиконання рішення прийнятого на засіданні фахівців ДГП «Укргеофізика» при генеральному директорі, згідно протоколу від 02 жовтня 2018 року, за порушенням трудової дисципліни (невиконання протоколу від 02 жовтня 2018 року) начальнику с.п. №38 Східно-Україниської геофізичної розвідувальної експедиції Державного геофізичного підприємства «Укргеофізика» ОСОБА_1 оголошено догану / а.с.56 т.1/.

Відповідно до Акту про ознайомлення з наказом № 119 від 16.10.2018 року працівниками СУГРЕДПГ « Укргеофізика» ОСОБА_1 було повідомлено про накладення на нього дисциплінарного стягнення мобільним телефоном, останній відмовився від надання письмового пояснення / а.с. 57 т.1/.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що застосовуючи до ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді догани, працедавцем порушено порядок його накладення, що підтверджується наступним.

Згідно ст.147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана, звільнення.

Відповідно до ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку (ч.4 ст.149 КЗпП).

У наказі про накладення дисциплінарного стягнення обов`язково має бути зазначено, в чому полягає порушення трудової дисципліни тобто має бути вказівка на фактичні обставини, які послужили підставою для застосування заходу дисциплінарного стягнення.

Разом з тим правова оцінка дисциплінарного проступку проводиться на підставі з`ясування усіх обставин його вчинення, у тому числі з урахуванням письмового пояснення працівника.

В наказі №119 від 16 жовтня 2018 року про накладення дисциплінарного стягнення, який є предметом розгляду, вказано, що позивача притягнуто до відповідальності за невиконання протоколу від 02 жовтня 2018 року.

В свою чергу, матеріали справи не містять вказаного протоколу, відповідачем не надано доказів, що зміст вказаного протоколу доведено до відому позивача під особистий підпис.

Отже, загальне посилання на невиконання позивачем протоколу від 02 жовтня 2018 року не може засвідчувати факт вчинення останнім дисциплінарного проступку.

Також, матеріали справи не містять жодного доказу, що зміст цього наказу був доведений до відома позивача та, що він ухилився від ознайомлення з ним, не надані такі докази і до апеляційної скарги.

Посилання апелянта на те, що оспорюваний наказ було доведено до відому позивача також шляхом направлення його на електрону пошту сина ОСОБА_1 з якої позивач направив заяву про звільнення, що підтверджує його обізнаність про існування даного наказу не свідчать про належне повідомлення останнього. Вказана електронна пошта не належить позивачу, будь яких заяв про сповіщення позивача саме таким шляхом, матеріали справи не містять.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що позивачу безпідставно не виплачено належну йому одноразову грошову допомогу.

Відповідно до вимог ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України.

Згідно зі ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Статтею 117 КЗпП України передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Таким чином, аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що передбачений частиною 1 статті 117 КЗпП України обов`язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при цьому визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку. Ч.2 ст. 117 КЗпП України передбачено, що при наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Отже, не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Конституційний Суд України в Рішенні від 22 лютого 2012 року № 4-рп/2012 у справі щодо офіційного тлумачення положень статті 233 Кодексу законів про працю України у взаємозв`язку з положеннями статей 117, 237-1 цього Кодексу роз`яснив, що за статтею 47 КЗпП України роботодавець зобов`язаний виплатити працівникові при звільненні всі суми, що належать йому від підприємства, установи, організації, у строки, зазначені в статті 116 Кодексу, а саме в день звільнення або не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Як вбачається з матеріалів справи, станом на день звільнення позивача із займаної посади - 05 листопада 2018 року, відповідач не провів виплату позивачеві всіх належних сум, а саме не виплатив вихідну допомогу при виході на пенсію.

Дійшовши вірного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, місцевий суд дійшов помилкового висновку про стягнення вказаних коштів з Східно - української геофізичної розвідувальної експедиції Державного геофізичного підприємства " Укргеофізика.

Згідно Положення Східно - української геофізичної розвідувальної експедиції Державного геофізичного підприємства " Укргеофізика» є відокремленим структурним підрозділом без статусу юридичної особи, має окремий баланс, має право відкривати від імені та в інтересах Підприємства поточні рахунки в установах банку, самостійно розпоряджається грошовими засобами, що знаходиться на рахунку Експедиції.

З врахуванням відсутності статусу юридичної особи в СУГРЕ, колегія суддів вважає, що стягнення належних позивачу коштів необхідно здійснювати саме з юридичної особи, а саме - з Державного геофізичного підприємства «Укргеофізика» в особі Східно-Української геофізичної розвідувальної експедиції Державного геофізичного підприємства «Укргеофізика».

Оскільки рішення суду в частині відмови у стягненні моральної шкоди не оскаржено, суд апеляційної інстанції відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, рішення місцевого суду у вказаній частині не переглядає

Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Як вбачається з рішенням місцевого суду витрати на правову допомогу задоволено частково, з 4 тисяч стягнуто 3 тисячі, оскільки залишено без задоволення позовна вимога про стягнення моральної шкоди. В цій частині рішення суду не підлягає скасуванню. За представництво в суді апеляційної інстанції сплачено 3800 грн. /а.с. 26-29 т.2/.

Відповідачами вимоги про зменшення витрат на правову допомогу не заявлялось.

Враховуючи частковість задоволення позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку про стягнення судових витрат на правову допомогу в розмірі 6800 грн, судовий збір, який підлягає стягненню з сторін на користь держави наступний: з позивача -706,40 грн, з відповідача Державного геофізичного підприємства «Укргеофізика» судовий збір в розмірі 1573, 50 грн

Керуючись п.2 ч.1 ст. 374, п.2 ч.1 ст. 376, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника Державного геофізичного підприємства " Укргеофізика" Козленка Олексія Миколайовича --залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу представника Східно - української геофізичної розвідувальної експедиції Державного геофізичного підприємства " Укргеофізика" - адвоката Козленка Олексія Миколайовича - задовольнити частково.

Рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 02 липня 2019 рокув частині стягнення вихідної допомоги та середнього заробітку за час затримки розрахунку - скасувати. Ухвалити в цій частині нове рішення..

Позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення одноразової грошової винагороди при звільненні у зв`язку із виходом на пенсію та середнього заробітку за весь період затримки розрахунку - задовольнити частково.

Стягнути з Державного геофізичного підприємства «Укргеофізика» в особі Східно-Української геофізичної розвідувальної експедиції Державного геофізичного підприємства «Укргеофізика» на користь ОСОБА_1 одноразову грошову винагороду у розмірі трьох середньомісячних заробітних плат, що становить 78675 гривень 75 копійок та середній заробіток за весь період затримки розрахунку по в сумі 185 857, 49 грн.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Східно - української геофізичної розвідувальної експедиції Державного геофізичного підприємства " Укргеофізика" - відмовити.

Стягнути з Державного геофізичного підприємства «Укргеофізика» судовий збір в розмірі 1573, 50 грн на користь держави.

Стягнути з Державного геофізичного підприємства «Укргеофізика» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у сумі 6800 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 706,40 грн. на користь держави.

В іншій частині рішення суду першої інстанції Полтавського районного суду Полтавської області від 02 липня 2019 року- залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції, у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 27 вересня 2019 року.

головуючий суддя: _______________ Т.В. Одринська

судді: ______________ ________ Г.Л.Карпушин ______________ В.П.Пікуль