Провадження № 6/761/941/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: Волошина В.О.

при секретарі: Яворській А.А.

за участі:

представника боржника: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Пишного Артема Володимировича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 без вилучення паспортного документа, стягувач: Публічне акціонерне товариство «Банк «Київська Русь»,

в с т а н о в и в :

Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Пишний А.В. звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з вказаним поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника громадянку України ОСОБА_2 без вилучення паспортного документа.

Своє подання приватний виконавець обґрунтовував тим, що у нього на примусовому виконанні перебуває виконавче провадження № 56850158 з виконання виконавчого листа № 761/27472/14-ц від 22 січня 2015р. виданого Шевченківським районним судом м. Києва, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Банк «Київська Русь» заборгованість за кредитним договором № 24449-45.1-08-2 від 23 червня 2008р. у розмірі 546617,34 дол. США, що за курсом НБУ станом на 28 липня 2014р. становить 6424282,63 грн.; 3,0 % річних від простроченої суми у розмірі 8078,66 дол. США, що за курсом НБУ станом на 28 липня 2014р. становить 94946,85 грн.; 3654,0 грн. - судового збору.

Оскільки боржниця ОСОБА_2 , не з`являється на прийом до приватного виконавця, а також здійснила заходи щодо відчуження належного їй майна, на думку приватного виконавця вбачається фактичне ухилення боржниці від виконання виконавчого документу, приватний виконавець просив тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України боржницю ОСОБА_2 до виконання зобов`язань, покладених на неї за рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 19 листопада 2014р. по цивільній справі № 761/27472/14-ц без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 липня 2019р. визначено головуючого суддю Волошина В.О., якому 17 липня 2019р. передані матеріали цивільної справи.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Волошина В.О. від 17 липня 2019р. призначено справу до розгляду по суті.

В судові засідання приватний виконавець Пишний А.В. не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку, поважності причин неявки не повідомив.

Представник боржниці в судовому засіданні, заперечив проти подання, зазначаючи, що стягувачем вдруге було подано до примусового виконання виконавчий документ, при цьому боржниця ніколи не ухилялась від виконання рішення суду, і неодноразово повідомляла, як стягувача, так і виконавця про звернення стягнення на предмет іпотеки для задоволення вимог кредитора. Також представник звертав увагу, що відчуження майна боржницею було здійснено, ще до ухвалення Шевченківським районним судом м. Києва рішення по цивільній справі № 761/27472/14-ц.

Суд, заслухавши пояснення представника боржниці, дослідивши матеріали, якими приватний виконавець обґрунтовує подання, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується подання, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду подання і вирішення його по суті, вважає, що воно не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення.

Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Як вбачається із матеріалів справи і це встановлено судом, що на підставі заяви стягувача на виконання виконавчого листа № 761/27472/14-ц від 22 січня 2015р. виданого Шевченківським районним судом м. Києва, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Банк «Київська Русь» заборгованість за кредитним договором № 24449-45.1-08-2 від 23 червня 2008р. у розмірі 546617,34 дол. США, що за курсом НБУ станом на 28 липня 2014р. становить 6424282,63 грн.; 3,0 % річних від простроченої суми у розмірі 8078,66 дол. США, що за курсом НБУ станом на 28 липня 2014р. становить 94946,85 грн.; 3654,0 грн. - судового збору, відкрито 24 липня 2018р. виконавче провадження № 56850158. Копія постанови про відкриття виконавчого провадження направлена боржниці ОСОБА_2 , відомості про отримання останньою зазначеної постанови, додані до подання документи не містять. Зазначеною постановою про відкриття виконавчого провадження зобов`язано боржницю подати декларацію про доходи та майно та попереджено боржницю про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

24 липня 2018р. приватним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржниці, додані до подання копії матеріалів виконавчого провадження не містять відомостей про отримання боржником зазначеної постанови.

Звертаючись до суду з вказаним поданням, приватний виконавець Пишний А.В., зазначав, що боржниця ОСОБА_2 , ухиляється від виконання рішення суду, шляхом відчуження належного їй майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, право кожного громадянина вільно залишати територію Ук раїни може бути обмежене лише законом.

Згідно положень ч. 2 та п. 5) ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну», право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

В силу вимог п. 19) ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Таким чином, законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, суду належить з`ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

Крім того, саме припинення права власності боржниці на належне їй майно, ще до часу ухвалення рішення суду про стягнення заборгованості не свідчить про ухилення боржниці від виконання покладених на неї рішенням обов`язків.

На момент звернення до суду з поданням, факт ухилення боржниці від виконання зобов`язань, покладених на неї судовим рішенням, повинен вже відбутися і бути об`єктивнонаявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

У зв`язку із цим про ухилення боржниці від виконання покладених на неї рішенням обов`язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання нею своїх обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема: утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, тощо.

Тобто, задоволення такого подання можливе лише за умови «доведення факту ухилення боржниці від виконання зобов`язання». Однак, факт ухилення боржниці від виконання зобов`язань, покладених на неї судовим рішенням, в судовому засіданні не доведено, а наявні копії матеріалів виконавчого провадження ще не доводять факт її ухилення від виконання зобов`язання.

Крім того, судом враховано, що надані приватним виконавцем копії матеріалів виконавчого провадження не містять відомостей, виконання своїх обов`язків приватним виконавцем, відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», в повному обсязі.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржниці ОСОБА_2 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 258-261, 263, 268, 352-355, 441 ЦПК України, ст. ст. 26, 33 Конституції України; ст. ст. 18, 19 Закону України «Про виконавче провадження»; ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзд в Україну громадян України»; ст. 22 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», суд, -

у х в а л и в :

Подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Пишного Артема Володимировича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 без вилучення паспортного документа, стягувач: Публічне акціонерне товариство «Банк «Київська Русь» - залишити без задоволення.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги, протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали суду складено 13 вересня 2019р.

Суддя: