Справа № 465/6745/17 Головуючий у 1 інстанції: Гулієва М.І.
Провадження № 22-ц/811/153/19 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
Провадження № 22-ц/811/2368/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - Шандри М.М.

суддів: Левика Я.А., Струс Л.Б.

секретаря: Бадівської О.О.

за участю: представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3

представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2 на ухвали Франківського районного суду м.Львова від 04 вересня 2018 року та від 21 вересня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_6, ОСОБА_4 про визнання недійсним договору дарування квартири,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 04 вересня 2018 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_6, ОСОБА_4 про визнання недійсним договору дарування квартири залишено без розгляду на підставі п. 3 ч.1 ст. 257 ЦПК України.

Ухвалу суду оскаржила ОСОБА_2.

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість ухвали суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, зазначає, що у суду першої інстанції не було підстав для залишення позовної заяви без розгляду, оскільки в матеріалах справи відсутні відомості про належне повідомлення позивача та її представника про судове засідання, призначене на 01 червня 2018 року. Також звертає увагу, що вона зверталась до суду із клопотанням про відкладення розгляду справи, призначеного на 04 вересня 2018 року, у зв'язку із укладенням договору про надання правової допомоги з іншим адвокатом. Просить ухвалу суду скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 21 вересня 2018 року скасовано заходи забезпечення позову, застосовані згідно ухвали Франківського районного суду м.Львова від 08 грудня 2017 року в цивільній справі № 465/6745/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_6, ОСОБА_4 про визнання недійсним договору дарування.

Ухвалу суду оскаржила ОСОБА_2.

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість ухвали суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, зазначає, що ні вона, ні її представник ОСОБА_3 не були належним чином повідомлені про розгляд заяви представника відповідача ОСОБА_4 про скасування заходів забезпечення позову у даній справі, що є підставою для скасування оскаржуваної ухвали. Просить ухвалу суду скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 підтримав апеляційні скарги, посилаючись на доводи, викладені у них, представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5 заперечив проти задоволення апеляційних скарг.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню, виходячи з таких підстав.

Постановляючи ухвалу від 04 вересня 2018 року про залишення позовної заяви ОСОБА_2 без розгляду на підставі п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка у судове засідання 04 вересня 2018 року повторно не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату та час судового засідання.

Проте погодитись з таким висновком суду не можна, оскільки суд дійшов його з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез'явлення не перешкоджає розгляду справи.

Згідно положень ч. 5 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез'явлення не перешкоджає вирішенню спору.

З матеріалів справи вбачається, що 14 травня 2018 року розгляд даної справи було відкладено на 01 червня 2018 року. 01 червня 2018 року розгляд даної справи було відкладено на 04 вересня 2018 року, у зв'язку із відсутністю відомостей про належне повідомлення позивача та його представника про судове засідання, призначене на 01 червня 2018 року, що підтверджується журналом судового засідання та ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 01 червня 2018 року (а.с. 127, 128).

Встановлено, що 04 червня 2018 року на адресу районного суду надійшло рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, з якого вбачається, що позивачка 31 травня 2018 року отримала судову повістку про виклик у судове засідання, призначене на 01 червня 2018 року (а.с. 159).

Частиною 5 ст. 128 ЦПК України передбачено, що судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п'ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно.

Враховуючи наведені положення закону, отримання позивачкою судової повістки 31 травня 2018 року про виклик у судове засідання, призначене на 01 червня 2018 року, не можна вважати належним повідомленням.

Встановлено, що 04 вересня 2018 року від ОСОБА_2 надійшло письмове клопотання про оголошення перерви у розгляді даної справи у зв'язку зі укладенням нею договору про надання правової допомоги із адвокатом ОСОБА_3 та його неможливістю забезпечити явку у судове засідання, призначене на 04 вересня 2019 року.

З врахуванням наведеного, колегія суддів прийшла до висновку, що у суду першої інстанції не було правових підстав для залишення позовної заяви без розгляду, оскільки позивачка не була належним чином повідомлена про судове засідання, які відбулося 01 червня 2018 року.

Оскільки допущене судом першої інстанції порушення норм процесуального права призвело до постановлення ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, така підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Враховуючи наведене, підлягає скасуванню і ухвала Франківського районного суду м.Львова від 21 вересня 2018 року про скасування заходів забезпечення позову, застосованих згідно ухвали Франківського районного суду м.Львова від 08 грудня 2017 року, постановлена судом першої інстанції у зв'язку із залишенням позову без розгляду.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.6 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвали Франківського районного суду м.Львова від 04 вересня 2018 року та від 21 вересня 2018 року скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено: 21.02.2019

Головуючий

Судді