АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц/824/210/2019 Головуючий у 1 інстанції - Леонтюк Л.К.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2019 року Київський апеляційний суд в складі:

Судді - доповідача: Андрієнко А.М.

Суддів: Соколової В.В.

ПоліщукН.В.

При секретарі Дроздовій Ж.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника Публічного акціонерного товариства «Альфа Банк» Авдєєвої Марії Костянтинівни рішення Дарницького районного суду м. Києва від 31 серпня 2018 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Альфа Банк», треті особи: Приватне підприємство «Фармакометик», Товариство з обмеженою відповідальністю «Сфера краси» про захист прав споживача,

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2015 року позивач ПАТ «Альфа Банк» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про стягнення заборгованості. Просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 401645445 від 19 серпня 2014 року, в розмірі 40 066 грн. 34 коп., з яких: заборгованість за кредитом у розмірі 24 960 грн. 00 коп.; заборгованість за відсотками у розмірі 3 грн. 14 коп.; заборгованість по комісії у розмірі 13 903 грн. 20 коп. та штраф у розмірі 1 200 грн. 00 коп.

У лютому 2016 року ОСОБА_3 звернулась із зустрічним позовом до ПАТ «Альфа Банк», треті особи: ПП «Фармакометик», ТзОВ «Сфера краси» про захист прав споживача. Просила визнати недійсним кредитний договір № 401645445 від 16 серпня 2014 року, укладений між нею та ПАТ «Альфа Банк», та застосувати наслідки недійсності угоди, стягнути судовий збір.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 31 серпня 2018 року в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Альфа Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - відмовлено.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Альфа Банк», треті особи: Приватне підприємство «Фармакометик», Товариство з обмеженою відповідальністю «Сфера краси» про захист прав споживача - задоволено частково.

Визнано недійсним кредитний договір № 401645445 від 16 серпня 2014 року укладений з позивачем ОСОБА_3 та Публічним акціонерним товариством «Альфа Банк».

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Альфа Банк» на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 275 грн. 60 коп. та витрати за проведення судово - почеркознавчої експертизи у розмірі 3192 грн. 90 коп., а разом 3 468 грн. 50 коп., в решті вимог відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду, представник ПАТ «Альфа Банк» АвдєєваМ.К. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ПАТ «Альфа Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості в повному обсязі, а в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ПАТ «Альфа Банк», треті особи: ПП «Фарма Косметик», ТзОВ «Сфера Краси» про захист прав споживача - відмовити повністю. Мотивуючи тим, що рішення було постановлено з порушенням норм процесуального права, неправильним застосуванням норм матеріального права, неповним з'ясуванням обставин справи.

На обґрунтування апеляційної скарги вказує, що відповідно до п.5 Кредитного договору № 401645445 Позичальник своїм особистим підписом підтвердив, що попередньо ознайомлений у письмовій формі з умовами надання кредиту, у тому числі вартістю кредиту, його особливостями, перевагами та недоліками, інформацією про сукупну вартість кредиту з урахуванням реальної процентної ставки та значення абсолютного подорожчання кредиту, вартості, видів та предметів супутніх послуг, а також будь - якою інформацією надання якої передбачене чинним законодавством України, у тому числі з інформацією, надання якої передбачене Законом України «Про захист прав споживачів» та нормативними документами НБУ, які йому роз'яснені та зрозумілі, і не потребують додаткового тлумачення та з якими він згодний, що свій примірник договору, що складається з першого та другого розділів та додатків до нього в дату його укладення.

Крім того, Позичальник своїм особистим підписом підтвердив, що ознайомлений з графіком платежів та розрахунком сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супутніх послуг, а також своїм підписом підтвердив факт отримання ним всієї інформації про умови кредитування.

Щодо посилань у висновку експертного - дослідження на невідповідність підпису Відповідача, апелянт зазначає, що Анкета - Заява та Договір про використання аналогу власноручного підпису та факсимільного відтворення печатки не можуть вважатись договорами в розумінні положень ст. 626 ЦПК України, оскільки вона не містить відомостей про досягнення згоди з усіх істотних умов договору, зокрема у заяві відсутні відомості про зобов'язання банку надати грошові кошти (кредит), не зазначено розміру кредиту та умови кредитування, зобов'язання позичальника повернути кредит та сплатити проценти, не вказано вид платіжної картки, суму ліміту кредитування.

У Договорі про використання підпису сторони досягли згоди на використання у майбутньому для вчинення правочинів між Банком та Клієнтом аналогу власноручного підпису уповноваженої особи Банку та/або підпису печатки Банку, що відтворені засобами копіювання, зразки яких містяться у цьому Договорі. Цей Договір є лише наміром створити правові наслідки, що передбачені цим Договором.

Відсутність підпису на Анкеті - Заяві та Договорі про використання підпису не звільняє Відповідача від виконання зобов'язань за кредитним договором перед Банком.

Позивач та її представник в суді апеляційної інстанції проти задоволення апеляційної скарги заперечували , просили рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Представники позивача в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені, причину неявки суду не повідомили.

На підставі ст. 372 ЦПК України колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду справи за відсутності осіб, що не з'явились.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого рішення, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частин першої, другої та п'ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Позивачем стверджується, що 19 серпня 2014 року між ПАТ «Альфа Банк» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір №401645445 за умовами якого банк надав позивачу 24960 гривень, а боржник зобов'язується в порядку та на умовах, визначених договором, повертати кредит та виплачувати проценти за користування кредитом.

Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_3 зазначила, що вона договір кредиту із банком не укладала, кошти не отримувала, не писала заяву про зарахування кредитних коштів на рахунок будь-яких фірм, заяви та графік погашення кредиту не підписувала, а тому просила визнати кредитний договір №401645445 від 19 серпня 2014 року недійсним.

Відповідно до частин першої - п'ятої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно з частинами першої та другої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - и третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

За змістом частини другої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» перед укладенням договору про надання споживчого кредиту кредитодавець зобов'язаний повідомити споживача у письмовій формі про: 1) особу та місцезнаходження кредитодавця; 2) кредитні умови, зокрема:

а) мету, для якої споживчий кредит може бути витрачений; б) форми його забезпечення ; в) наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, в тому числі між зобов'язаннями споживача; г) тип відсоткової ставки; ґ) суму, на яку кредит може бути виданий; д) орієнтовну сукупну вартість кредиту (в процентному значенні та грошовому виразі) з урахуванням відсоткової ставки за кредитом та вартості всіх послуг (реєстратора, нотаріуса, страховика, оцінювача тощо), пов'язаних з одержанням кредиту та укладенням договору про надання споживчого кредиту; е) строк, на який кредит може бути одержаний; є) варіанти повернення кредиту, включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги; ж) можливість дострокового повернення кредиту та його умови; з) необхідність здійснення оцінки майна та, якщо така оцінка є необхідною, ким вона здійснюється; и) податковий режим сплати відсотків та про державні субсидій на які споживач має право, або відомості про те, від кого споживач може одержати докладнішу інформацію; і) переваги та недоліки пропонованих схем кредитування.

У разі ненадання зазначеної інформації суб'єкт господарювання, який повинен її надати, несе відповідальність, встановлену статтями 15 і 23 цього Закону.

Як вбачається із матеріалів справи та підтверджено позивачем за зустрічним позовом, вона отримувала косметичні послуги у ТОВ «Сфера краси», які запропонували їй свою продукцію , а також запропонували взяти кредит для придбання цієї продукції.

Вона підписала якийсь попередній договір, однак, була впевнена, що кредит їй видано не буде, так як вона працювала вчителем і її заробітної плати було недостатньо для погашення кредиту.

Працівник банку був відсутній, бланк, текст в якому був непридатний для прочитання, їй надали в ТОВ «Сфера краси», на цьому бланку був відсутній підпис працівників банку та печатка банку, а тому вона була впевнена, що це лише якась попередня угода, яка не несе жодних правових наслідків.

Заяву про видачу кредиту, договір кредиту, графік погашення кредиту, заяву про перерахування коштів на рахунок Товариства вона не писала та не підписувала.

Зазначені обставини судом були перевірені шляхом призначення почеркознавчої експертизи.

З висновку експертів за результатами проведення судово - почеркознавчої експертизи підпис від імені ОСОБА_3, що містяться в графі «Позичальник» тексту наданого на дослідження договору про використання аналогу власноручного підпису та факсимільного відтворення печатки для вчинення правочину від 20 серпня 2014 року та у графі «Бабушкіна Людмила Євгенівна» тексту Анкети - Заяви на отримання кредиту від 19 серпня 2014 року, виконані рукописним способом, за допомогою кулькової ручки, спорядженої пастою. Для виконання підписів від імені ОСОБА_3 попередня підготовка і технічні записи не використовувалися.

Підпис від імені ОСОБА_3 в графі «Позичальник», у рядку «Бабушкіна Людмила Євгенівна» у договорі про використання аналогу власноручного підпису та факсимільного відтворення печатки для вчинення правочинів від 20 серпня 2018 року у рядку «Бабушкіна Людмила Євгенівна», в Анкеті - Заяві на отримання кредиту від 19 серпня 2014 року, виконано не ОСОБА_3, а іншою особою з наслідуванням її підпису. ( а. с. 103, 104, 105, 106, 107, 108, 109, Том ІІІ).

Разом з тим, як встановлено у судовому засіданні та убачається із матеріалів справи, ПАТ «Альфа - Банк» жодних агентських договорів з ПП «Фармакосметик», а також з ТзОВ «Сфера Краса» на споживче кредитування не укладав, проте позивач без належних агентських договорів безпідставно перерахував кошти у розмірі 24960 гривень торговому представнику ПП «Фармакосметик» без згоди відповідача згідно меморіального ордеру № 66721 від 20.08.2014 року (Том 2 а.с. 62), а також без згоди відповідача вказані кошти були перераховані ТОВ «Сфера Краси» від імені ОСОБА_3 згідно рахунку - фактури № 3 від 19.08. 2014 року на косметичну продукцію ( Том 2, а.с. 59).

Проаналізувавши та оцінивши всі вищевикладені обставини у їх сукупності, колегія суддів прийшла до висновку, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що відповідач ОСОБА_3 не мала вільного волевиявлення на укладання договору кредиту із ПАТ «АльфаБанком», заяву на видачу кредиту не підписувала. Укладання договору споживчого кредиту має встановлену законом форму та процедуру. Між сторонами по справі ця форма та процедура дотримана не була. Відповідач за основним позовом не була ознайомлена з умовами кредитування, не підписувала документи на вчинення договору, а тому суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про визнання цього договору недійсним.

Відповідно до ст.. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

В задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості з ОСОБА_3 на користь ПАТ «АльфаБанк» судом першої інстанції правомірно відмовлено.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно з'ясував обставини справи, зібраним доказам дав належну оцінку та прийшов до правильного висновку про задоволення зустрічних позовних вимог та про відмову у задоволенні первинного позову.

Постановлене судом рішення відповідає вимогам матеріального та процесуального права і не може бути скасоване з підстав, що наведені в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргупредставника Публічного акціонерного товариства «Альфа Банк» Авдєєвої Марії Костянтинівни залишити без задоволення.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 31 серпня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 25 лютого 2019 року.

Суддя-доповідач:

Судді: