ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/3649/18 Номер провадження 22-ц/814/339/19Головуючий у 1-й інстанції Материнко М.О. Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Пікуля В.П.,

суддів Одринської Т.В., Панченка О.О.

при секретарі Коротун І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Полтавської області в інтересах держави в особі: Полтавської міської ради, Державної архітектурно-будівельної інспекції України на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 08 червня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зобов'язання виконання умов договору,

В С Т А Н О В И В :

У травні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про зобов'язання виконання умов договору, посилаючись на те, що позивач є власником нерухомого майна. З метою впорядкування правовстановлюючої документації на дане майно між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладений договір на надання послуг. В порушення умов договору відповідач не надав позивачу акт виконаних послуг з вказанням наданих послуг за період дії договору, що призвело до неможливості використання нерухомого майна для підприємницької діяльності.

Просив зобов'язати ОСОБА_3 виконати належним чином зобов'язання, передбачені договором на надання послуг щодо впорядкування, оформлення та реєстрації права власності на нерухоме майно.

25 травня 2018 року до початку розгляду справи по суті позивачем та відповідачем до суду подано заяву про затвердження мирової угоди та мирову угоду, згідно з якої сторони просять визнати мирову угоду і закрити провадження у справі на підставі ст. 207 ЦПК України.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 08 червня 2018 року заяву про затвердження мирової угоди по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зобов'язання виконання умов договору задоволено в повному обсязі.

Затверджено мирову угоду, укладену між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про зобов'язання виконання умов договору.

За умовами мирової угоди:

1. За ОСОБА_2 визнається право власності на громадський будинок - магазин (літер А-1) загальною площею 62,0 кв.м., який складається з 1-торгівельна зала - 16,9 кв.м., 2-торгівельна зала - 16,6 кв.м., 3-допоміжне приміщення - 4,2 кв.м., 4-Топочна - 4,5 кв.м., 5-допоміжне приміщення - 3,3 кв.м., 6-санвузол - 1,5 кв.м., 7-допоміжне приміщення - 15,0 кв.м., який знаходиться за адресою АДРЕСА_1, з правом присвоєння окремої адреси;

2. ОСОБА_2 відмовляється від будь-яких претензій до ОСОБА_3, в т.ч. і на нерухоме майно, на яке визнається право власності за цією мировою угодою;

3. Право власності ОСОБА_2 на громадський будинок - магазин (літер А-1) загальною площею 62,0 кв.м., який складається з 1-торгівельна зала - 16,9 кв.м., 2-торгівельна зала - 16,6 кв.м., 3-допоміжне приміщення - 4,2 кв.м., 4-топочна - 4,5 кв.м., 5-допоміжне приміщення - 3,3 кв.м., 6-санвузол - 1,5 кв.м., 7-допоміжне приміщення - 15,0 кв.м., який знаходиться за адресою АДРЕСА_1, підлягає державній реєстрації.

Позовні вимоги ОСОБА_2 в іншій частині залишено без розгляду.

Провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зобов'язання виконання умов договору закрито.

Із ухвалою суду не погодився перший заступник прокурора Полтавської області, який в інтересах держави в особі: Полтавської міської ради, Державної архітектурно-будівельної інспекції України подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання про затвердження мирової угоди.

Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, представник міської ради та представник Державної архітектурно-будівельної інспекції України перевіривши доводи апеляційної скарги, приходить до такого висновку.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно до п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з'ясування судом обставин справи, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Задовольняючи заяву про затвердження мирової угоди суд першої інстанції виходив з того, що сторонами справи доведені вимоги у повному обсязі умови мирової угоди не порушують права, інтереси сторін та інших осіб. Право власності позивачем на спірний об'єкт нерухомого майна набуто правомірно.

Проте колегія суддів не може погодитися з даним твердженням суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст.530 ЦК).

За змістом ст. 610 ЦК порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст.612 ЦК).

Відповідно до п. 2.1 Договору про надання юридичних послуг від 12 грудня 2017 року, укладеного між позивачем (замовник) та відповідачем (виконавець), ОСОБА_3 надає наступні послуги: правове забезпечення упорядкування, оформлення та реєстрація права власності на нерухоме майно згідно додатків до цього договору; складання юридичних довідок, надання усних та письмових юридичних консультацій; підготовку та аналіз документації щодо нерухомого майна, яке підлягає юридичному оформленню права власності; представництво інтересів Замовника та його клієнтів в органах державної влади, місцевого самоврядування, в органах юстиції та інших підприємствах, установах та організаціях за дорученням; інші юридичні послуги за домовленістю з Замовником (а.с.31).

Згідно п. 4.1.1 Договору, ОСОБА_3 (виконавець) зобов'язувався своєчасно та якісно надавати послуги зазначені в п.2.1 договору.

Пунктом 7.1 визначено, що Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 19 січня 2018 року.

Відповідно до ст.611 ЦК у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Установлено, що умови даного договору ОСОБА_3 в повному обсязі виконано не було, внаслідок чого позивачі звернулися до суду з даним позовом про спонукання до його виконання, в процесі розгляду якого ними було подано заяву про затвердження мирової угоди.

Згідно ч.1 ст.207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов'язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

З аналізу змісту предмету позову та умов затвердженої судом мирової угоди вбачається, що сторони при її укладенні вийшли за межі позовних вимог, при цьому судом першої інстанції не було в повній мірі досліджено та з'ясовано чи порушує вчинення таких дій права та законні інтереси третіх осіб.

Відповідно до ч. 5 даної статті, суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо:

1) умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними; або

2) одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Так, відповідно до п. 1 договору особистого строкового земельного сервітуту власник на підставі рішеня (34 сесія Полтавської міської ради шостого скликання від 24 жовтня 2013 року «Про розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності», рішення 43 сесії Полтавської міської ради шостого скликання від 26 грудня 2014 року «Про розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності», рішення 49 сесії Полтавської міської ради шостого скликання від 23 квітня 2015 року «Про розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності» встановлено сервітутне землекористування (обмежене платне користування) на земельну ділянку для подальшого розміщення стаціонарних тимчасових споруд - торговельний павільйон №№ 1, 2, яка знаходяться за адресою: Україна, Полтавська область, місто Полтава, вул. Калініна, 33-а. (а.с. 19-22)

Аналіз матеріалів справи свідчить про те, що судом першої інстанції при розгляді даної справи та постановленні оскаржуваної ухвали було змінено статус спірних об'єктів а саме, з тимчасових споруд - на об'єкти нерухомого майна.

Окрім того, як убачається з матеріалів справи, Полтавська міська рада як власник земельних ділянок, на яких розміщені відповідні тимчасові споруди, що є предметом позову, та особа, яка безпосередньо надавала дозволи на їх розміщення, та ДАБІ України, як особа, уповноважена на надання дозволів про початок будівництва, прийняття забудови до експлуатації, зокрема і самочинної, не були залучені до участі у розгляді даної справи, попри те, що вказана справа стосується їх законних прав та охоронюваних інтересів, що є прямим порушенням місцевим судом норм процесуального права.

Відтак, аналіз наведених правових норм та встановлених по справі обставин свідчить про те, що місцевий суд дійшов хибного висновку про визнання за позивачами права власності на тимчасові будівлі, як об'єкти нерухомого майна, оскільки це виходить за межі позовних вимог та суперечить вимогам чинного законодавства, порушуючи при цьому права та охоронювані законом інтереси інших осіб зокрема, Полтавської міської ради та ДАБІ України.

Враховуючи викладене суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційну скаргу першого заступника прокурора Полтавської області в інтересах держави в особі: Полтавської міської ради, Державної архітектурно-будівельної інспекції України слід задовольнити, ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 08 червня 2018 року - скасувати. При цьому необхідно справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду та вирішення питання про затвердження мирової угоди.

Зважаючи на задоволення апеляційної скарги прокурора колегія суддів вважає за доцільне стягнути з ОСОБА_2 на користь Прокуратури Полтавської області судовий збір в розмірі 1762 грн., що були сплачені останнім при подачі апеляційної скарги

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Полтавської області в інтересах держави в особі: Полтавської міської ради, Державної архітектурно-будівельної інспекції України- задовольнити.

Ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 08 червня 2018 року - скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду та вирішення питання про затвердження мирової угоди.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Прокуратури Полтавської області судовий збір в розмірі 1762 грн. 00 коп., сплачені за подачу апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текс постанови виготовлено 19 лютого 2019 року.

Головуючий В.П. Пікуль

Судді Т.В. Одринська

О.О. Панченко