Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" лютого 2019 р. Справа153/28/19

Провадження2/153/9/19-ц

Ямпільський районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді Любинецької-Онілової А.Г.

секретар судового засідання Сирітко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ямпіль Вінницької області

цивільну справу за позовом акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

Позивачзаявив позов до відповідача про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 10.04.2014 між акціонерним товариством Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір б/н. Відповідно до умов кредитного договору банком позичальнику було оформлено кредит у розмірі 2000 (дві тисячі) гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач станом на 15.11.2018 порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість. Позивач зазначає, що відповідач продовжує ухилятись від виконання зобовязання і заборгованість за договором не погашає, станом на 15.11.2018 кредитна заборгованість не погашена і складає 12199 (дванадцять тисяч сто девяносто девять) гривень 03 (три) копійки, з яких: 235 гривень 13 копійок відсотки за користування кредитом; 10906 гривень 80 копійок пеня; 500 гривень штраф (фіксована частина); 557 гривень 10 копійок штраф (процентна складова). Вважаючи свої права порушеними, позивач просить стягнути з позичальника ОСОБА_1 заборгованість по кредитному договору №б/н від 10.04.2014 у сумі 12199 (дванадцять тисяч сто девяносто девять) гривень 03 (три) копійки та судові витрати у розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні 00 копійок.

Суд здійснює розгляд справи у порядку спрощеного провадження відповідно до ст.279 ЦПК України.

Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України з власної ініціативи суду розгляд справи проведено в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Сторони в судове засідання не прибули, про дату, час та місце судового розгляду були повідомлені в порядку ст. ст. 128, 130 ЦПК України.

Представником позивача заявлено клопотання вх.№91 від 08.01.2019 про розгляд справи без його участі.

Судом встановлено такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

Із досліджених судом письмових доказів копії анкети-заяви ОСОБА_1 від 10.04.2014, встановлено, що між сторонами у простій письмовій формі укладено кредитний договір б/н, на підставі якого відповідач ОСОБА_1 отримав кредит у сумі 2000 (дві тисячі) гривень 00 копійок у вигляді встановленого лімітуна картковий рахунок. Відповідач ОСОБА_1 підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. За умовами цього договору відповідач ОСОБА_1 зобовязався повернути кредит, сплатити нараховані відсотки за його користування у встановлені строки відповідно до умов кредитування.

Однак, як слідує із розрахунку заборгованості по кредитному договору, відповідач ОСОБА_1 не виконав своїх зобовязань та допустив заборгованість станом на 15.11.2018 у сумі 12199 (дванадцять тисяч сто девяносто девять) гривень 03 (три) копійки, з яких: 235 гривень 13 копійок відсотки за користування кредитом; 10906 гривень 80 копійок пеня; 500 гривень штраф (фіксована частина); 557 гривень 10 копійок штраф (процентна складова).

Судом також встановлено, що підписання вказаного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п.2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідач ОСОБА_1 підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому тарифами банку, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, що підтверджується п.2.1.1.12.6 Правил користування платіжною карткою. Одночасно п.1.1.3.2.4 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни тарифів та інших невідємних частин договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п.1.1.3.1.9 умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п.1.1.2.1.5 до обовязків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійснення операції по картрахункам. Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору. Відповідно до п.2.1.1.5.4 Умов та правил надання банківських послуг при незгоді зі змінами правил та/або тарифів банку позичальник має право надати банку заяву про розірвання цього договору та погасити перед банком заборгованість, що виникла. Відповідно до п.2.1.1.4.2, 2.1.1.4.6 Правил користування платіжною карткою банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у встановленою банком часткою в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обовязків за цим договором.

Дослідивши усі докази, та беручи до уваги документально підтверджені доводи позивача, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні договірні цивільні правовідносини, за якими позивач зобовязався надати та надав грошові кошти (кредит) відповідачеві ОСОБА_1 у розмірі та на умовах, встановлених договором, а відповідач ОСОБА_1 зобовязався повернути кредит та проценти за користування кредитом.

Згідно із ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до вимог ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

У правовій позиції, викладеній Верховним Судом України у постанові №6-1412цс16 від 07 вересня 2016 року, визначено, що згідно із статтею 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

За змістом статей 525, 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

У правовій позиції, викладеній Верховним Судом України у постанові №6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 року, визначено, що цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оцінюючи усі докази, що є у справі, у їх сукупності, суд вважає частково доведеними обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог.

Суд вважає порушеним право позивача невиконанням відповідачем зобовязань по сплаті відсотків за користування кредитом. Порушене право позивача підлягає судовому захисту.

Суд має підстави стягнути із відповідача на користь позивача заборгованість по вказаному кредиту на загальну суму 235 (двісті тридцять пять) гривень 13 (тринадцять) копійок, яка є заборгованістю по відсотках за користування кредитом.

Позовні вимоги ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» в частині стягнення 10906 (десять тисяч девятсот шість) гривень 80 (вісімдесят) копійок заборгованості за пенею, 557 (пятсот пятдесят сім) гривень 10 (десять) копійок штраф (процентна складова), 500 (пятсот) гривень штраф (фіксована частина), суд вважає необґрунтованими, виходячи із наступного.

Відповідно до п.2.1.1.7.6. «Умов та Правил надання банківських послуг» при порушенні Клієнтом строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів, Клієнт зобов'язаний сплатити Банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору. Штраф нараховується на окремий рахунок і підлягає оплаті в зазначені банком терміни.

Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення пені.

Щодо вимог про стягнення штрафу в сумі 557 (пятсот пятдесят сім) гривень 10 (десять) копійок штраф (процентна складова) та 500 (пятсот) гривень (фіксована частина), то ця вимога суперечить положенням ст.549 ЦК України, якою передбачено, що пеня та штраф є різновидами неустойки, як юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій.

Судом встановлено, що позивач, звертаючись до суду з вказаним позовом, просив застосувати до відповідача подвійну цивільно-правову відповідальність (пеню і штраф) у виді фіксованої частини штрафу та відсотків від суми заборгованості, одного й того ж виду за одне й те саме порушення договірного зобов'язання - прострочення виконання грошового зобов'язання, що суперечить вимогам ч.1 ст.61 Конституції України та ч.3 ст.509 ЦК України, згідно з якими, ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

З урахуванням наведеного, суд має підстави для часткового задоволення позовних вимог, а саме: в частині стягнення заборгованості по відсотках за користування кредитом в сумі 235 (двісті тридцять пять) гривень 13 (тринадцять) копійок.

В задоволенні іншої частини позовних вимог суд має підстави відмовити як таких, що заявлені безпідставно.

Оскільки позовні вимоги задоволено частково, судові витрати, понесені позивачем по сплаті судового збору і документально підтверджені, за правилами ст.141 ЦПК України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, підлягає стягненню із відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно до задоволеної частини позовних вимог у сумі 33 (тридцять три) гривні 96 (девяносто шість) копійок, розрахованої за правилами простої математичної пропорції.

З урахуванням наведених мотивів суд при вирішенні цього спору застосував такі норми права: ст.ст.526, 527, 530, 536, 610, 611, 624, 625, 1054, 1055 ЦК України.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 82, 141, 263, 264, 265 ЦПК України і на підставі ст.ст.526, 527, 530, 536, 551, 610, 611, 624, 625, 1054, 1055 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) - НОМЕР_1, на користь акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» заборгованість станом на 15.11.2018 по кредитному договору №б/н від 10.04.2014 року у сумі 235 (двісті тридцять пять) гривень 13 (тринадцять) копійок, яка є заборгованістю по відсотках за користування кредитом, та 33 (тридцять три) гривні 96 (девяносто шість) копійок судових витрат, а всього - 269 (двісті шістдесят девять) гривень 09 (девять) копійок.

В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Вінницького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до пунктів 15, 15.5 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України (у редакції Закону України №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року) до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Вінницького апеляційного суду через Ямпільський районний суд Вінницької області.

Головуючий А.Г. ЛЮБИНЕЦЬКА-ОНІЛОВА