Справа № 454/1641/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(з а о ч н е)

08 лютого 2019 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Адамович М. Я. ,

за участю секретаря Мандрик І.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокаль справу за позовом Фермерського господарства «ОСОБА_1В.» до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути з Держави Україна в його користь 1 000 000грн. на відшкодування моральної шкоди, спричиненої протиправними діями судді Галицького районного суду м.Львова.

Позов мотивовано наступним.

Ухвалою судді Галицького районного суд м.Львова від 21.12.2015р. визнано неподаною та повернуто заявнику.

Вважає дану ухвалу незаконною.

Також, вважає, що такою ухвалою йому завдано моральну шкоду.

Ухвалю Сокальського районного суду Львівської області від 01.06.2017р. відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ФГ «ОСОБА_1В.» в частині вимог до Галицького районного суду м.Львова.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_1 не з'явився.

Подав заяву, в якій зазначив, що позов підтримує та просить розгляд справи проводити у його відсутності.

Представник відповідача, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши докази по справі, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ухвалою судді Галицького районного суду м.Львова від 21.12.2015р. позовну заяву ФГ «ОСОБА_1В.» до УДВС Головного управління юстиції у Львівській області та Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди визнано неподаною та повернуто позивачу.

В Постанові пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розяснено, що на підставі ст.56 Конституції України, на яку покликається в своєму позові позивач, відшкодуванню за рахунок держави підлягає шкода, у випадку встановлення факту заподіяння такої шкоди незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади.

Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органу дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду», в тому числі майнової та моральної шкоди також передбачено, що для відшкодування державою шкоди, завданої судом, необхідно, щоб рішення, дії або бездіяльність суду були незаконними.

В той же час, дії судді Галицького районного суду м.Львова при постановленні вищевказаного рішення не визнані неконституційними, а тому, твердження позивача з цього приводу є безпідставними та не підтверджені жодними доказами.

Крім того, як розяснено в постанові Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13.06.2007 року «Про незалежність судової влади», виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд, згідно з процесуальним законодавством.

Оскарження у будь який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається і суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом.

Слід врахувати і те, що відповідно до ч. 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З представлених позивачем доказів не вбачається, в чому полягає ця шкода, з яких міркувань позивач виходив, визначаючи розмір шкоди та якими доказами це підтверджується.

Однак, позивач не скористався наданим йому Цивільним процесуальним кодексом правом, в судове засідання не прибув та не подав іншим чином жодних доказів підтвердження факту заподіяння йому моральних страждань чи втрат немайнового характеру, а суд в судовому засіданні не здобув.

З огляду на зазначене, а також те, що відшкодування моральної шкоди не може слугувати позивачу джерелом для збагачення, суд не знаходить підстав для відшкодування позивачу моральної шкоди.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Відмовити в задоволенні позову Фермерського господарства «ОСОБА_1В.» до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди за безпідставністю позовних вимог.

Заочне рішення може бути переглянуто за заявою відповідача, поданою до Сокальського районного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, або двадцяти днів з дня отримання копії рішення, якщо воно не було вручене в день його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Сокальський районний суд Львівської області.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину рішення воно може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Позивач: Фермерське господарство «ОСОБА_1В.», місцезнаходження: с.Тартаків Сокальського району Львівської області.

Відповідач: Державна казначейська служба України, місцезнаходження: вул.Бастіонна,6, м.Київ.

Повне судове рішення складено 18.02.2019 року.

Головуючий: М. Я. Адамович