Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області
Справа № 221/6051/18
Провадження № 2/483/128/2019
РІШЕННЯ
Іменем України
18 вересня 2019 року м. Очаків

Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді Казанлі Л.І.,
за участю секретаря Гречки С.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 та військової частини НОМЕР_1 про відшкодування майнової та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

03 вересня 2018 року ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернувся до Волноваського районного суду Донецької області із позовною заявою до ОСОБА_3 та військової частини НОМЕР_1 . 07 листопада 2018 року справу передано до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області за підсудністю. Свої вимоги представник позивача обґрунтовував тим, що 06 серпня 2017 року о 10 год. 30 хв. на автодорозі Запоріжжя-Маріуполь в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталася з вини ОСОБА_3 , його транспортний засіб «ВАЗ 2107» номерний знак НОМЕР_2 отримав механічні пошкодження. Постановою судді Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 14 грудня 2017 року відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди йому завдано майнової шкоди у розмірі 50 548 грн 53 коп., що становлять ринкову вартість вищезазначеного транспортного засобу, витрати на його евакуацію з місця дорожньо-транспортної пригоди та на проведення експертизи, а також моральної шкоди, яку він оцінює у 18 000 грн, і яка полягає у фізичному болю та душевних стражданнях, що були викликані пошкодженням транспортного засобу і призвели до порушення звичайного режиму життя та спричинили психічний дискомфорт. Посилаючись на викладене, просив стягнути солідарно з відповідачів на його користь вказані суми в рахунок відшкодування майнової та моральної шкоди, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
Учасники справи до суду не з`явилися, надавши заяви про розгляд справи без їх участі. Представник позивача, крім цього, зазначив, що повністю підтримує заявлені вимоги. Представник відповідача ОСОБА_3 в заяві зазначила, що позов визнає частково. В обґрунтування своїх заперечень проти позову послалась на те, що у разі, якщо пошкоджене майно залишається у потерпілого, то його вартість має бути зарахована і відповідно на таку суму має бути зменшено відшкодування. Крім цього, остання заперечувала про стягнення моральної шкоди в повному обсязі, оскільки позивач в своєму позові не зазначив, які саме протиправні дії вчинені відповідачем і в чому вони полягають. Представник відповідача військової частини НОМЕР_1 зазначив, що позов не визнає, оскільки вказана військова частина не є власником транспортного засобу, що був причетний до дорожньо-транспортної пригоди, а відтак не може бути відповідачем по справі.
Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого.
Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_3 06 серпня 2017 року о 10 год. 30 хв., здійснюючи рух автодорогою Запоріжжя-Маріуполь, керував транспортним засобом «MERCEDES-BENZ Sprinter» номерний знак НОМЕР_3 , і в порушення вимог п. 16.11 Правил дорожнього руху України, при виїзді з другорядної дороги на головну, не надав перевагу у русі транспортному засобу «ВАЗ 2107» номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
Постановою судді Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 14 грудня 2017 року ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а. с. 15).
Частиною 6 ст. 82 ЦПК України визначено, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
Власником транспортного засобу «ВАЗ 2107» номерний знак НОМЕР_2 є ОСОБА_2 , який уповноважив ОСОБА_1 керувати вказаним автомобілем, що підтверджується довіреністю від 15 вересня 2012 року, зареєстрованою в реєстрі за № 5441 (а. с. 18).
Відповідно до звіту про вартість майна № 244_22082017_1 від 22 серпня 2017 року (а. с. 23-34), здійсненого оцінювачем ОСОБА_4 на замовлення ОСОБА_1 , вартість матеріального збитку транспортного засобу «ВАЗ 2107» номерний знак НОМЕР_2 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди становить 47 548 грн 53 коп..
Крім того, ОСОБА_1 було здано на металобрухт вищезазначений транспортний засіб, що підтверджується накладною № 15 від 22 листопада 2019 року (а. с. 108).
Натомість, представником ОСОБА_3 було долучено до матеріалів справи оцінку вартості утилізації колісного транспортного засобу марки «ВАЗ 2107» номерний знак НОМЕР_2 , виконаної оцінювачем ОСОБА_5 на замовлення відповідача ОСОБА_3 , відповідно до якої вартість утилізації зазначеного транспортного засобу становить 24 144 грн 57 коп..
Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
У відповідності до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному розмірі особою, яка її завдала.
Підставами для відшкодування шкоди є обов`язкові умови: неправомірна поведінка особи, тобто така поведінка, внаслідок якої завдано шкоду, наявність шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою; вина завдавача шкоди.
Приписами п. 9 постанови Пленуму Верховного суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами справ за позовами про відшкодування шкоди» передбачено, що постановляючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватись за призначенням, але має певну цінність, суд одночасно повинен обговорити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду.
Враховуючи викладене, суд вважає вимоги позивача в частині відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок пошкодження транспортного засобу такими, що підлягають частковому задоволенню, оскільки в даному випадку наявні усі складові, що дають підстави для застосування ст. 1166 ЦК України.
Разом із тим, не підлягає задоволенню вимога ОСОБА_1 в частині стягнення з відповідачів витрат пов`язаних з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди, оскільки цей факт не знайшов свого належного підтвердження у матеріалах справи, а саме позивачем не було долучено договору про надання послуг між ним та власником евакуатора.
Проаналізувавши досліджені у судовому засіданні докази, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 в частині відшкодування майнової шкоди підлягає частковому задоволенню, оскільки ним було здано на металобрухт пошкоджений транспортний засіб, що унеможливлює відповідача отримати його у власність для подальшого розпорядження цим майном.
Вирішуючи позов в частині відшкодування завданої моральної шкоди, суд дійшов такого.

Відповідно до положень ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Суд вважає, що з вини ОСОБА_3 позивачеві була завдана моральна шкода, яка полягає у фізичному болю та душевних стражданнях, що були викликані пошкодженням транспортного засобу і призвели до порушення звичайного режиму життя. Тому суд, враховуючи принципи виваженості та справедливості, дійшов висновку про необхідність часткового задоволення вимог щодо стягнення моральної шкоди на суму 2 000 грн.

Стосовно вимог ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 суд зазначає наступне.

Позивач обрав військову частину НОМЕР_1 відповідачем безпідставно, не надавши на підтвердження будь-яких належних та допустимих доказів, які б вказували на причетність останньої до дорожньо-транспортної пригоди. Окрім того, позивачу було відомо, що транспортний засіб «MERCEDES-BENZ Sprinter» номерний знак НОМЕР_3 не належить військовій частині НОМЕР_1 , що підтверджується довідкою № 1314 від 29 листопада 2018 року (а. с. 63).
Згідно з п. 6 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок кримінального правопорушення.
Таким чином, у відповідності до ч.ч. 1 та 2 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_3 на користь держави 704 грн 80 коп. судового збору, а також підлягають стягненню на користь позивача витрати, пов`язані з проведенням експертизи у сумі 1 000 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 259, 263-265 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Цивільний позов ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 та військової частини НОМЕР_1 про відшкодування майнової та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 24 403 (двадцять три тисячі чотириста три) гривні 96 копійок в рахунок відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 06 серпня 2017 року на автодорозі Запоріжжя-Маріуполь, а також 2 000 (дві тисячі) гривень в рахунок моральної шкоди.

Судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок судового збору стягнути з ОСОБА_3 на користь держави.

В задоволенні іншої частини вимог ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , відмовити.

В задоволенні вимог ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , до військової частини НОМЕР_1 про відшкодування майнової та моральної шкоди відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 24 вересня 2019 року.

Головуючий: