Справа №173/635/19
Провадження №2/173/635/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2019 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючого - судді Петрюк Т.М.

При секретареві - Демяненко С.І.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні в місті Верхньодніпровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів ,-

ВСТАНОВИВ:

06.03.2019 року до суду звернулась позивач ОСОБА_1 , з позовом про збільшення розміру стягуваних аліментів до відповідача ОСОБА_2

29.03.2019 року отримана довідка про реєстрацію місця проживання в відповідача - фізичної особи.

Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 01.04.2019 відкрите провадження у справі. Справа призначена до розгляду в спрощеному провадженні з викликом сторін на 09.07.2019 року.

29.07.2019 року розгляд справи відкладений за клопотанням позивача. Справа призначена до розгляду на 19.08.2019 року.

19.08.2019 року розгляд справи відкладений в зв`язку з неявкою відповідача в судове засідання. Справу призначено до розгляду на 25.09.2019 року.

22.08.2019 року позивачем подана уточнена позовна заява.

Згідно заявлених позовних вимог позивач просить збільшити розмір аліментів стягуваних з відповідача за рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 03.03.2016 року з 750.00 грн.. до 3000.00 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилаючись на наступне: за рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 03.03.2016 року у справі № 173/343/15-ц, присуджено стягувати аліменти з відповідача на її користь на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі 750 грн., щомісяця, починаючи з 24.02.2015 року і до повноліття дитини.

На момент ухвалення рішення мати мала постійну роботу і працювала з 01.08.2013 року продавцем непродовольчих товарів у фізичної - особи підприємця ОСОБА_4 , і це було враховано судом при визначенні суми аліментів, стягуваних з відповідача.

На даний час прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років відповідно до ЗУ від 23.11.2018 року «Про державний бюджет України на 2019 рік» збільшився і складає 2027 грн.

Таким чином розмір стягуваних з відповідача аліментів є нижчим від встановленого законом мінімального розміру аліментів.

Відповідач з моменту призначення аліментів поданий час продовжує працювати за межами України, ні його матеріальній, ні сімейний стан не змінився в бік погіршення, а навпаки покращився, оскільки за 2018 рік відповідач подарував сину дорогостоячі подарунки на загальну вартість приблизно 16000.00 грн.

Відповідач не має заборгованості з аліментів, з чого можна зробити висновок, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у значно більшому розмірі.

В свою чергу вона звільнилась з роботи та в даний час не має постійного і стабільного доходу. Тобто її матеріальний стан суттєво змінився в сторону погіршення. Крім того відповідно до складної економічної ситуації в країні з 2015 року значно зросли ціни на всі види товарів і на комунальні послуги.

Таким чином визначений судом розмір аліментів в сумі 750.00 грн., на даний час не може визнаний як достатній і необхідний для нормального розвитку дитини, що й стало підставою звернення до суду.

Позивач і представник позивача в судове засідання не з`явились, подавши заяву про розгляд справи у їх відсутність, згідно якої позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явився. Відзиву на позовну заяву не надав. В минулому судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що його матеріальний стан не змінився і навіть погіршився. А матеріальний стан позивачки поліпшився, оскільки на даний час вона працює в продовольчому магазині та отримує заробіток в більшому розмірі. Тому в задоволенні позовних вимог просив відмовити

Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що за рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 03.03.2016 року у справі за № 173/343/15-ц присуджено стягувати аліменти з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі 750 грн., щомісяця, починаючи з 24.02.2015 року і до повноліття дитини, що підтверджується копією рішення суду.

Позивач звернулась до суду з позовом про збільшення розміру стягуваних аліментів, які просить стягнути в твердій грошовій сумі 3000 грн., з наступною індексацією відповідно до закону.

Необхідність збільшення розміру стягуваних аліментів обґрунтовує збільшенням матеріальних затрат на утримання дитини в зв`язку з погіршенням економічної ситуації в держави, збільшенням цін на всі види товарів і комунальні послуги. А також тим, що визначений судом розмір аліментів, стягуваних з відповідача є меншим від встановленого законом мінімального розміру аліментів, що стягується на дитину відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Відповідно до п. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 2,3 ст. 182 СК України - розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до ЗУ від 23.11.2018 року «Про державний бюджет України на 2019 рік»,. Прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років на 2019 рік з 01.07.2019 складає - 2118 грн., з наступним збільшенням.

Таким чином судом встановлено, що з відповідача стягуються аліменти в твердій грошовій сумі в незначному розмірі, який на даний час є нижчим від встановленого законом мінімального розміру аліментів, тобто 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що на думку суду не надає можливості для задоволення всіх необхідних потреб дитини даного віку та не є достатнім для її гармонійного розвитку.

Тому на думку суду існують підстави для збільшення розміру аліментів, стягуваних з відповідача на користь позивачки на утримання дитини, оскільки розмір с стягуваних аліментів не може бути нижчим встановленого законом.

Вирішуючи питання про розмір суми, на яку потрібно збільшити аліменти, суд враховує затрати, які має позивач. Розмір заробітної плати, яку отримує відповідач, що підтверджується наданими ним довідками про заробітну плату, який дає можливість для збільшення аліментів, стягуваних на утримання дитини, без суттєвого погіршення матеріального стану відповідача. Також судом враховується, той факт, що відповідач протягом року дарував дитині подарунки на досить значну суму, що також вказує на можливість сплати відповідачем аліментів в більшому розмірі. Також судом враховується і той факт, що відповідач крім аліментів надає матеріальну допомогу на утримання сина у вигляді подарунків, тобто допомагає матеріально окрім тих сум, що стягуються з в відповідача, як аліменти.

Враховуючи всі вищенаведені обставини, а також виходячи із принципу розумності, суд вважає за можливе збільшити розмір аліментів, стягуваних з відповідача з 750.00 грн., до 2000.00 грн., з наступною щорічною індексацією відповідно до закону.

Збільшення розміру аліментів до даної суми з урахуванням обов`язку матері утримувати дитину, на думку суду буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини даного віку.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 768.40 грн.

На основі ст. 180, 182, 192, 194 СК України, керуючись ст. 12, 13, 89, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 293 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів - задовольнити частково

Збільшити розмір аліментів, стягуваних за рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 03 березня 2016 року справа № 173/343/15-ц з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 , на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з твердої грошової суми в розмірі 750 грн. до 2000.00 (двох тисяч) гривень з наступною щорічною індексацією відповідно до закону, щомісячно, починаючи з моменту набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 судовий збір на користь держави в сумі 768.40 грн.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення.

Відповідно до п. 15.5 розділу ХШ Перехідні положення ЦПК України апеляційна скарга подається через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області до приведення Положення про автоматизовану систему документообігу суду у відповідність із редакцією Цього кодексу

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення.

Повний текст рішення виготовлений 25.09.2019 року

Суддя Петрюк Т.М.

Зареєстроване: 25.09.2019 року

Оприлюднене: 30.09.2019 року

Дата набрання законної сили: 26.10.2019 року