Провадження № 2/742/216/19
Єдиний унікальний № 742/4222/18
РІШЕННЯ
09 вересня 2019 року м.Прилуки
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області у складі головуючого-судді Циганка М.О., за участю секретаря судових засідань Чміль С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 про поділ будинку в натурі та за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виділ частки житлового будинку, що перебуває у спільній частковій власності,-
встановив:
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з уточненими позовними вимогами до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 про поділ будинку в натурі.
Свої уточнені позовні вимоги обґрунтовує тим, що є власником Ѕ частини житлового будинку з належною частиною надвірних будівель, що розташований по АДРЕСА_1 на підставі Свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок за №111 від 24 квітня 1993 року. Разом з ним проживає його рідна тітка ОСОБА_3 , яка має похилий вік та 2-гу групу інвалідності. Іншим співвласником будинку є відповідач по справі ОСОБА_2 на підставі рішення Прилуцького міськрайонного суду від 11 серпня 2016 року у цивільному провадженні №2/742/970/16 (єдиний унікальний №742/2214/16-ц). Оскільки спірний житловий будинок має один вхід, для реального розподілу між сторонами було проведено будівельно-технічну експертизу та визначено чотири варіанти його розподілу. Фактично маючи у власності Ѕ частину житлового будинку, позивач позбавлений права в повній мірі користуватися спірним будинком, оскільки згоди щодо добровільного виділу його частки в спірному будинку між співвласниками не досягнуто, що позбавляє позивача права на реалізацію його прав як власника, тому позивачем і подано до суду позов про виділення в натурі Ѕ частини житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 саме по 4 варіанту експертного дослідження, співвласник №1 з часткою Ѕ, 1-й поверх, загальною вартістю 239 995 грн., що складає 49/100 часток у домоволодінні, як окремий та цілий об`єкт нерухомого майна із стягненням компенсації з ОСОБА_2 в розмірі 4569 грн. 50 коп. як різницю у вартості виділеної частки та сплаченого судового збору.
Крім того, відповідачем по справі ОСОБА_2 подано до суду позов до ОСОБА_1 про виділ частки житлового будинку, що перебуває у спільній частковій власності. Свої уточнені позовні вимоги обґрунтовує тим, що оскільки також є співвласником спірного будинку та на даний час не вирішено питання про виділення їй частки в окремий та цілий об`єкт нерухомого майна, тому нею і подано до суду позов про розподіл будинку, та виділення у власність в натурі Ѕ частку житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, які розташовані за адресою:АДРЕСА_1 також по 4 варіанту експертного дослідження, співвласник №1 з часткою Ѕ, 1-й поверх, враховуючи її стан здоров`я, зобов`язання вчинити дії та стягнення компенсації з ОСОБА_1 в розмірі 4569 грн. 50 коп. як різницю у вартості виділеної частки та сплаченого судового збору.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Дуденок О.О. уточнені позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. Уточнені позовні вимоги ОСОБА_2 не визнали в повному обсязі.
Позивач ОСОБА_2 та її представник адвокат Чередніченко О.М. заявлені уточнені позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили суд їх задовольнити. Щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_1 заперечили в повному обсязі.
Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, проте її представник адвокат Дуденок О.О. просила розгляд справи проводити без її участі, та при винесенні рішення у справі врахувати її право користуватися та проживати спірним будинком.
Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши наявні у справі докази, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються, як на підставу свої вимог і заперечень, приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що згідно копії Свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок № АДРЕСА_2 від 24 квітня 1993 року та довідки Комунального підприємства «Прилуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради від 23 листопада 2018 року за №2458, ОСОБА_1 належить житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.5, 11).
11 серпня 2016 року заочним рішенням Прилуцького міськрайонного суду у цивільному провадженні №2/742/970/19 (єдиний унікальний №742/2214/16-ц), задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя. Визнано за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частину житлового будинку з господарськими будівлями АДРЕСА_3 . Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 03 листопада 2016 року заочне рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 11 серпня 2016 року залишено без змін (а.с.12-15).
Як вбачається з Експертного дослідження №ПК -10 складеного 31 січня 2019 року Чернігівською регіональною торгово-промисловою палатою, проведено розподіл житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 в рахунок Ѕ та Ѕ часток, по 4 варіанту розподілу домоволодіння співвласникам з частками Ѕ та Ѕ можливо виділення приміщення у житловому будинку та частину надвірних будівель, дані по яких зведені у таблицю №7, співвласник №1 з часткою Ѕ, 1-й поверх, на якому і наполягають обоє сторін по справі.
Зокрема, як вбачається з варіанту 4 вищевказаного розподілу, співвласник №1 з часткою Ѕ, 1-й поверх, в рахунок Ѕ частини спірного житлового будинку, як окремого та цілого об`єкту нерухомого майна, можливо виділити такі приміщення: 1-1 коридор 8,7 кв.м вартістю 20 895 грн.; 1-3 санвузол 8,4 кв.м вартістю 20 174 грн.; 1-4 житлова кімната 22,7 кв.м вартістю 54 519 грн.; 1-5 кухня 14,5 кв.м вартістю 34 825 грн.; з надвірних будівель та споруд Сарай «Б-1», вартістю 55 115 грн.; гараж «Б-1», вартістю 23 303 грн.; погріб «Пг-1», вартістю 22 829 грн.; Ѕ частина хвіртки «N-1», вартістю 661 грн.; Ѕ частина воріт «N-2», вартістю 4060 грн.; Ѕ частини огорожі «N-3», вартістю 3614 грн., загальною вартістю 239 995 грн., що складає 49/100 частин у домоволодінні. Відступ від ідеальної частки 4569 грн. 50 коп., в зв`язку з чим співвласник №1 повинен отримати від співвласника №2 компенсацію, в розмірі 4569 грн. 50 коп. за різницю часток (а.с.120-122).
Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст.ст. 386, 391 ЦК України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
У відповідності до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Поняття спільної часткової власності визначено в частині першій статті 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності.
Отже, право спільної часткової власності це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.
Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні.
Згідно зі статтею 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.
Якщо виділ у натурі частки зі спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.
Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.
Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.
Відповідно до статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.
У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.
Виходячи з аналізу змісту норм статей 183, 358, 364 ЦК України можна дійти висновку, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності.
Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин такий поділ (виділ) можна провести зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась.
Отже, визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників.
Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права щодо спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, то, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), суд повинен передати співвласнику частину нерухомого майна, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо, без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню майна.
Якщо в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина нерухомого майна, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на це майно.
У відповідності до вимог ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються стронами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
За приписами ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Таким чином, проаналізувавши усі обставини, на які сторони посилались, як на підставу своїх вимог і заперечень, та оцінюючи надані сторонами докази в їх сукупності, враховуючи, що сторони є співвласниками житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , проте в добровільному порядку між співвласниками не досягнуто згоди щодо виділення їх часток в спірному будинку, що в свою чергу, перешкоджає сторонам, як співвласникам вільно володіти та розпоряджатися власністю; ОСОБА_1 постійно мешкає в спірному будинку, користується ним та здійснює за ним догляд після розлучення з ОСОБА_2 , яка в 2016 році залишила спірний будинок, та на даний час проживає з новим чоловіком в с.Ладан, Прилуцького району; його рідна тітка ОСОБА_3 зареєстрована з 1998 року в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.42,44), є інвалідом 2-ї групи (а.с.43,45), і як вказує ОСОБА_1 разом із своєю матір`ю здійснює за нею догляд, тому суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі та виділенням позивачу в натурі Ѕ частини житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями за адресою: АДРЕСА_4 варіанту експертного дослідження, співвласник №1 з часткою Ѕ, 1 поверх, загальною вартістю 239 995 грн., що складає 49/100 часток у домоволодінні, як окремого та цілого об`єкту нерухомого майна із стягненням компенсації з ОСОБА_2 в розмірі 4569 грн. 50 коп. як різницю у вартості виділеної частки.
На підставі ст. 141 ЦПК України суд вважає, оскільки позов ОСОБА_1 задоволено, судові витрати по справі необхідно стягнути з відповідача на користь позивача у сумі 704 грн. 80 грн. в рахунок сплаченого судового збору.
В зв`язку з вищевикладеним, в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виділ частки житлового будинку, що перебуває у спільній частковій власності, слід відмовити.
Керуючись вищевикладеним, на підставі ст. ст.12, 13, 81, 258-259, 263, 264, 265, 352, 354, 355, п.п.15.5 п.15 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 про поділ будинку в натурі задовольнити в повному обсязі.
Виділити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , у власність в натурі Ѕ частину житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , а саме, приміщення: 1-1 коридор 8,7 кв.м вартістю 20 895 грн.; 1-3 санвузол 8,4 кв.м вартістю 20 174 грн.; 1-4 житлова кімната 22,7 кв.м вартістю 54 519 грн.; 1-5 кухня 14,5 кв.м вартістю 34 825 грн.; з надвірних будівель та споруд Сарай «Б-1», вартістю 55 115 грн.; гараж «Б-1», вартістю 23 303 грн.; погріб «Пг-1», вартістю 22 829 грн.; Ѕ частина хвіртки «N-1», вартістю 661 грн.; Ѕ частина воріт «N-2», вартістю 4060 грн.; Ѕ частини огорожі «N-3», вартістю 3614 грн., загальною вартістю 239 995 грн., що складає 49/100 частин у домоволодінні, як окремий та цілий об`єкт нерухомого майна з стягненням компенсації на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2 в розмірі 4 569 грн. 50 коп. за різницю часток.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 704 грн. 80 коп. сплаченого судового збору.
В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виділ частки житлового будинку, що перебуває у спільній частковій власності - відмовити в повному обсязі.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя М.О.Циганко