Справа № 489/4510/17 Суддя першої інстанції Рум'янцева Н.О.
Провадження № 22-ц/812/136/19 Суддя-доповідач апеляційного суду Царюк Л.М.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

14 лютого 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого Царюк Л.М.,

суддів: Прокопчук Л.М., Самчишиної Н.В.,

із секретарем - Андрієнко Л.Д.,

за участю: позивача - ОСОБА_2,

відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23 жовтня 2018 року, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, під головуванням судді Рум'янцевої Н.О., в залі судового засідання в м. Миколаїв, повний текст якого складений 23 жовтня 2018 року, за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості та пені по виплаті аліментів та додаткових витрат на дитину,

В С Т А Н О В И В:

25 вересня 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по аліментах на сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 70 744, 67 грн., неустойки (пені) за несплату аліментів за вказаний період в загальному розмірі 21 542, 73 грн. та понесених додаткових витрат на утримання сина у розмірі 650,12 грн.

Доводи позовної заяви обґрунтовувала тим, що у період з 24 квітня 2004 року по 28 листопада 2006 року перебувала з відповідачем ОСОБА_3 у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який після розірвання шлюбу сторін залишився проживати разом з нею.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 28 липня 2005 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на неповнолітнього сина ОСОБА_4 у розмірі ј частки всіх видів заробітку щомісячно, але не менше неоподаткованого мінімуму доходів громадян, починаючи з 23 червня 2005 року і до його повноліття.

У зв'язку з чим 05 серпня 2005 року Ленінським районним судом м. Миколаєва видано виконавчий лист № 2-3279.

В період з 23 червня 2005 року по 25 жовтня 2008 року відповідач виконував свої зобов'язання щодо сплати аліментів на утримання дитини належним чином.

Однак, починаючи з листопада 2008 року ОСОБА_3 перестав виплачувати аліменти на утримання сина ОСОБА_4, будь-якої матеріальної допомоги по утриманню дитини не надавав та почав ухилятись від виконання своїх обов'язків, передбачених ст. 180 СК України та не виконувати судове рішення про сплату аліментів.

Отже, на даний час у відповідача виникла заборгованість по сплаті аліментів за період з 01 листопада 2008 року по 01 вересня 2017 року у розмірі 70 744, 67 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості по аліментам від 27 липня 2017 року № 38840, складеним старшим державним виконавцем Інгульського відділу державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області (далі - ВДВС) Переверзєвою Н.М., а також розрахунком заборгованості по аліментам від 18 вересня 2017 року № 47279, виданим старшим державним виконавцем ВДВС Сидоровою Н.В.

Загальний розмір неустойки (пені) нарахованої на визначену держаним виконавцем заборгованість відповідача зі сплати аліментів за період з листопада 2008 року по вересень 2017 року становить 21 542, 73 грн.

Крім того, оскільки ОСОБА_4 має проблеми із зором та знаходиться на обліку в обласній офтальмологічній лікарні, що підтверджується відповідними медичними документами, дитина потребує постійного лікування, особливого догляду, в зв'язку з чим вона несе додаткові витрати на дитину. Так за останній час нею на лікування сина витрачено 1300, 28 грн., що підтверджується фіскальними чеками та половину, яких вона просила стягнути на свою користь з відповідача.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23 жовтня 2018 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 неустойку від суми несплачених аліментів за період з 01 листопада 2008 року по 01 вересня 2017 року в розмірі 21 542, 73 грн. та понесені додаткові витрати у розмірі 650,09 грн. В задоволенні вимоги щодо стягнення заборгованості по аліментам, відмовлено. Також розподілено судові витрати.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментам місцевий суд виходив із того, що чинним законодавством передбачено стягнення заборгованості зі сплати аліментів не шляхом ухвалення судового рішення, а в межах виконавчого провадження. За заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому Законом «Про виконавче провадження» (ч. 8 ст. 71 Закону) судом вирішується спір щодо розміру заборгованості по сплаті аліментів, а не про стягнення аліментів.

Крім того, якщо сторони виконавчого провадження вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права та свободи, вони мають право звернутися до суду зі скаргою (ст. 447 ЦПК України).

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 в частині стягнення з відповідача пені за прострочення сплати аліментів, суд виходив із положень ч. 1 ст. 196 СК, та з урахуванням наданих позивачем розрахунків заборгованості по аліментам та неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених відповідачем аліментів за кожен день прострочення за період з листопада 2008 року по серпень (включно) 2017 року, дійшов висновку, що позивач має право на їх відшкодування у загальному розмірі 21 542, 73 грн., який відповідачем не спростований.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 про стягнення з відповідача додаткових витрат на утримання дитини ОСОБА_4, місцевий суд виходив із норм чинного законодавства щодо даної категорії спорів та доведеності позовних вимог в цій частині, оскільки відповідно до виписки з медичної карти дитини ОСОБА_4, останній має захворювання, яке пов'язане із зором та згідно квитанцій, позивачем понесені додаткові витрати на лікування дитини на загальну вартість 1300 грн. 19 грн.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_3 звернувся з апеляційною скаргою, де посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, недоведеність обставин справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив рішення суду в частині задоволених вимог визнати незаконним та провадження у справі закрити.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 обґрунтовував тим, що після його повідомлення про позов до нього, він надіслав відзив, в якому зазначив, що позовні вимоги до нього є необґрунтованими та незаконними, а тому не підлягають задоволенню. Посилався на те, що про наявність судового рішення про стягнення з нього аліментів йому було не відомо, а також зазначав, що аліменти за минулий час можуть бути стягнуті тільки у разі розшуку боржника. Окрім іншого судом не було задоволено його клопотання про розгляд справи в порядку загального провадження. Отже він був позбавлений судом можливості прийняти участь в судовому засіданні і надати свої заперечення, також судом не були прийняті його заперечення, які він навів у своєму відзиві на позовну заяву та які були підтверджені долученими доказами.

Скаржник вказував, що до його відзиву на підтвердження його заперечень були долучені документи, з яких вбачається що ним добровільно були частково сплачені аліменти у розмірі 18 500 грн., що підтверджується відповідними чеками. Ці кошти позивач отримала, однак ні вона, ні суд не врахував їх при нарахуванні та стягненні пені.

Таким чином, суд ухвалив оскаржуване рішення на неперевірених і не встановлених доказах та при стягненні додаткових витрат на дитину не врахував, що він добровільно неодноразово додатково надавав кошти позивачці на утримання дитини. Сама позивачка до нього за коштами не зверталась, так як заявила йому, що відмовляється від аліментів. Ці обставини суд також не дослідив у судовому засіданні за участі сторін, а тому прийняв незаконне рішення.

Позивачка ОСОБА_2 правом надати відзив на апеляційну скаргу в порядку передбаченому ст. 360 ЦПК України не скористалась.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За приписами ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається із матеріалів справи сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 24 квітня 2004 року по 28 листопада 2006 року.

Від шлюбу мають сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

На підставі рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 28 липня 2005 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання дитини у розмірі ј частки всіх видів його доходів щомісячно, але не менше прожиткового мінімуму доходів громадян, починаючи з 23 червня 2005 року і до повноліття дитини (а.с.8).

Це рішення знаходиться на примусовому виконанні в Інгульському відділі державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області (а.с.9 - 10).

Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментам, складеного державним виконавцем 27 липня 2017 року, заборгованість відповідача по аліментам станом на 01 червня 2017 року складає 76 526,31 грн. (а.с.11-13). Такий розрахунок заборгованості по аліментам відповідачем не оскаржувався.

Згідно з приписами ч.1, ч. 2 ст. 196 СК України, предметом доказування у справі про стягнення неустойки за порушення аліментного зобов'язання зокрема, являються обставини, які свідчать про наявність заборгованості, наявність його вини в її утворенні та обставин, які впливають на визначення остаточного розміру стягнення.

З аналізу цієї норми закону вбачається, що неустойка має нараховуватися за період з часу звернення до суду та обмежується першим днем періоду прострочення.

Відповідно до роз'яснень, що містяться у п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена ст. 196 СК вiдповiдальнiсть платника алiментiв за прострочення їх сплати у видi неустойки (пені) настає лише за наявностi вини цiєї особи.

На платника алiментiв не можна покладати таку вiдповiдальнiсть, якщо заборгованiсть утворилася з незалежних вiд нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробiтної плати, затримкою або неправильним перерахуванням алiментiв банками.

В iнших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати алiментiв.

З огляду на встановлені обставини та наведені норми права суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що відповідач протягом тривалого часу належним чином не виконував судове рішення щодо сплати аліментів на сина внаслідок чого у нього утворилася заборгованість по аліментах.

Доводи відповідача про те, що ним частково були сплачені аліменти, що підтверджується ксерокопіями квитанцій по перерахунок коштів на адресу державної виконавчої служби, не можуть бути взяті до уваги, оскільки, по-перше, ці кошти були сплачені після проведення державним виконавцем розрахунку заборгованості по аліментах та звернення позивача до суду з позовом, по-друге, у відповідача за даними державного виконавця існує заборгованість по сплаті аліментів з 2005 року (позивач від цієї заборгованості не відмовлялась), а позовні вимоги охоплюють період з 2008 року, тому розподіл коштів, що надходять від боржника, здійснює державний виконавець.

Між тим, при обрахуванні розміру пені районний суд погодився з наданим позивачем розрахунком, зокрема, виходив з того, що сума неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених відповідачем аліментів за кожен день прострочення за період з листопада 2008 року по серпень (включно) 2017 року складає 21 542,73 грн. При цьому районний суд послався на правову позицію, що викладена в постанові Верховного Суду України від 01 липня 2015 року.

Проте з таким розрахунком погодитися не можна з огляду на таке.

Згідно з приписами ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні відповідної норми сімейного права, суд має врахувати висновки щодо застосування відповідних норм права викладені в постановах Верховного Суду.

Постанова Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц ( реєстраційний 75296544) містить висновки про відступлення від висновків, які викладені в постанові Верховного Суду України від 01 липня 2015 року та в наступних постановах того ж суду, щодо застосування ст.196 СК України.

Так, за правовим висновком Великої Палати Верховного Суду пеня за прострочення сплати аліментів згідно з положеннями ст. 196 СК України, має розраховуватися виходячи з таких вимог закону.

Статтею 180 СК України встановлений обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов'язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов'язання боржником. Після порушення боржником свого обов'язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові витрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов'язку сплатити аліменти.

У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою:

Zp=(A1Х1%ХQ1)+(A2Х1%ХQ2)+……….(AnХ1%ХQn), де:

Zp - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову;

A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць;

Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць;

A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць;

Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць;

An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову;

Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.

Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Отже, зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі ч. 1 ст. 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

З матеріалів справи і зокрема, розрахунку державного виконавця вбачається, що за період з 01 листопада 2008 року по 01 вересня 2017 року включно боржник допустив несплату аліментів на загальну суму 70 744 грн. 67 коп.

Виходячи з цих обставин справи та наведених вимог закону пеня має розраховуватися відповідно до такого розрахунку.

Місяць, в якому виникла заборгованістьСума нарахованих аліментів (сума заборгованості)Період розрахункуСтавка пеніКіл-сть днівСума пені за період
Листопад 2008 р.354,0001.12.2008 p.- 01.09.2017 р.1 %319711 317,38
Грудень 2008 р.417,4801.01.2009 р.- 01.09.2017 р.1 %316613 217,42
Всього : 24 534,80
Січень 2009 р.307,2901.02.2008 p.- 01.09.2017 р.1 %31359 633,54
Лютий 2009 р.308,0301.03.2008 p.- 01.09.2017 р.1 %31079 570,49
Березень 2009 р.323,1401.04.2009 р.- 01.09.2017 р.1 %30769 939,79
Квітень 2009 р.330,6401.05.2009 р.- 01.09.2017 р.1 %304610 071,29
Травень 2009 р.336,5101.06.2008 p.- 01.09.2017 р.1 %301510 145,78
Червень 2009 р.359,3001.07.2008 p.- 01.09.2017 р.1 %298510 725,11
Липень 2009 р.362,8601.08.2008 p.- 01.09.2017 р.1 %295410 718,88
Серпень 2009 р.353,0401.09.2009 р.- 01.09.2017 р.1 %292310 319,36
Вересень 2009 р.364,0401.10.2009 р.- 01.09.2017 р.1 %289310 531,68
Жовтень 2009 р.351,9201.11.2008 p.- 01.09.2017 р.1 %286210 071,95
Листопад 2009 р.350,8401.12.2008 p.- 01.09.2017 р.1 %28319 932,28
Грудень 2009 р.373,8501.01.2009 p.- 01.09.2017 р.1 %280110 471,54
Всього: 122 131,69
Січень 2010 р.402,8201.02.2010 p.- 01.09.2017 р.1 %277011 158,11
Лютий 2010 р.402,8201.03.2010 p.- 01.09.2017 р.1 %273911 033,24
Березень 2010 р.402,8201.04.2010 р.- 01.09.2017 р.1 %271110 920,45
Квітень 2010 р.426,1201.05.2010 р.- 01.09.2017 р.1 %268011 420,02
Травень 2010 р.426,1201.06.2010 p.- 01.09.2017 р.1 %265011 292,18
Червень 2010 р.426,1201.07.2010 p.- 01.09.2017 р.1 %261911 160,08
Липень 2010 р.437,8401.08.2010 p.- 01.09.2017 р.1 %258911 335,68
Серпень 2010 р.437,8401.09.2010 р.- 01.09.2017 р.1 %255811 199,95
Вересень 2010 р.437,8401.10.2010 р.- 01.09.2017 р.1 %252711 064,22
Жовтень 2010 р.441,3201.11.2010 p.- 01.09.2017 р.1 %249711 019,76
Листопад 2010 р.441,3201.12.2010 p.- 01.09.2017 р.1 %246610 882,95
Грудень 2010 р.441.3201.01.2010 p.- 01.09.2017 р.1 %243610 750,56
Всього: 133 237,20
Січень 2011 р.467,0701.02.2011 p.- 01.09.2017 р.1 %240511 233,03
Лютий 2011 р.467,0701.03.2011 p.- 01.09.2017 р.1 %237411 088,24
Березень 2011 р. 467,0701.04.2011 р.- 01.09.2017 р.1 %234610 957,46
Квітень 2011 р. 487,8201.05.2011 р.- 01.09.2017 р.1 %231511 293,03
Травень 2011 р.487,8201.06.2011 p.- 01.09.2017 р.1 %228511 146,69
Червень 2011 р.487,8201.07.2011 p.- 01.09.2017 р.1 %225410 995,46
Липень 2011 р.500,0801.08.2011 p.- 01.09.2017 р.1 %222411 121,78
Серпень 2011 р.500,0801.09.2011 р.- 01.09.2017 р.1 %219310 966,75
Вересень 2011 р. 500,0801.10.2011 р.- 01.09.2017 р.1 %216210 811,73
Жовтень 2011 р.509,6301.11.2011 p.- 01.09.2017 р.1 %213210 865,31
Листопада 2011 р.509,6301.12.2011 p.- 01.09.2017 р.1 %210110 707,33
Грудень 2011 р.509,6301.01.2011 p.- 01.09.2017 р.1 %207110 554,44
Всього: 131 741,25
Січень 2012 р.488,0001.02.2012 p.- 01.09.2017 р.1 %20409 955,20
Лютий 2012 р.540,0001.03.2012 p.- 01.09.2017 р.1 %200910 848,60
Березень 2012 р.522,0001.04.2012 р.- 01.09.2017 р.1 %198010 335,60
Квітень 2012 р.524,0001.05.2012 р.- 01.09.2017 р.1 %194910 212,76
Травень 2012 р.547,7501.06.2012 p.- 01.09.2017 р.1 %191910 511,32
Червень 2012 р.559,5701.07.2012 p.- 01.09.2017 р.1 %188810 564,68
Липень 2012 р.590,6001.08.2012 p.- 01.09.2017 р.1 %185810 973,35
Серпень 2012 р.565,4001.09.2012 р.- 01.09.2017 р.1 %182710 329,86
Вересень 2012 р.567,8001.10.2012 р.- 01.09.2017 р.1 %179610 197,69
Жовтень 2012 р.569,8001.11.2012 p.- 01.09.2017 р.1 %176610 062,67
Листопад 2012 р.615,1801.12.2012 p.- 01.09.2017 р.1 %173510 673,37
Грудень 2012 р.705,7101.01.2012 p.- 01.09.2017 р.1 %170512 032,36
Всього: 126 697,46
Січень 2013 р.609,6601.02.2013 p.- 01.09.2017 р.1 %167410 205, 71
Лютий 2013 р.629,9701.03.2013 p.- 01.09.2017 р.1 %164310 350, 41
Березень 2013 р.625,3801.04.2013 р.- 01.09.2017 р.1 %161510 099,89
Квітень 2013 р.633,8801.05.2013 р.- 01.09.2017 р.1 %158410 040,66
Травень 2013 р.216,4601.06.2013 p.- 01.09.2017 р.1 %15543 363,79
Червень 2013 р.679,7801.07.2013 p.- 01.09.2017 р.1 %152310 353,05
Липень 2013 р.688,9201.08.2013 p.- 01.09.2017 р.1 %149310 285,58
Серпень 2013 р.659,1701.09.2013 р.- 01.09.2017 р.1 %14629 637,07
Вересень 2013 р.649,8201.10.2013 р.- 01.09.2017 р.1 %14319 298,92
Жовтень 2013 р.650,8801.11.2013 p.- 01.09.2017 р.1 %14019 118,83
Листопад 2013 р.654,0701.12.2013 p.- 01.09.2017 р.1 %13708 960,76
Грудень 2013 р.773,5001.01.2013 p.- 01.09.2017 р.1 %134010 364,90
Всього: 112 079,57
Січень 2014 р.627,9401.02.2014 p.- 01.09.2017 р.1 %13098 219,73
Лютий 2014 р.651,5201.03.2014 p.- 01.09.2017 р.1 %12788 326,46
Березень 2014 р.701,0401.04.2014 р.- 01.09.2017 р.1 %12508 763,00
Квітень 2014 р.694,0201.05.2014 р.- 01.09.2017 р.1 %12198 460,10
Травень 2014 р.691,6901.06.2014 p.- 01.09.2017 р.1 %11898 224,19
Червень 2014 р.739,2801.07.2014 p.- 01.09.2017 р.1 %11588 560,86
Липень 2014 р.738,2201.08.2014 p.- 01.09.2017 р.1 %11288 327,12
Серпень 2014 р.706,1301.09.2014 р.- 01.09.2017 р.1 %10977 746,25
Вересень 2014 р.706,1301.10.2014 р.- 01.09.2017 р.1 %10667 527,35
Жовтень 2014 р.709,1101.11.2014 p.- 01.09.2017 р.1 %10367 346,38
Листопад 2014 р.710,6001.12.2014 p.- 01.09.2017 р.1 %10057 141,53
Грудень 2014 р.880,3901.01.2014 p.- 01.09.2017 р.1 %9758 583,80
Всього: 97 226,74
Січень 2015 р.681,8301.02.2015 p.- 01.09.2017 р.1 %9446 436,48
Лютий 2015 р.691,2601.03.2015 p.- 01.09.2017 р.1 %9136 311,20
Березень 2015 р.710,7301.04.2015 р.- 01.09.2017 р.1 %8856 289,96
Квітень 2015 р.723,8501.05.2015 р.- 01.09.2017 р.1 %8546 181,68
Травень 2015 р.733,2801.06.2015 p.- 01.09.2017 р.1 %8246 042,23
Червень 2015 р.752,7601.07.2015 p.- 01.09.2017 р.1 %7935 969,39
Липень 2015 р.770,3901.08.2015 p.- 01.09.2017 р.1 %7635 878,08
Серпень 2015 р.774,0801.09.2015 р.- 01.09.2017 р.1 %7325 666,26
Вересень 2015 р.779,2001.10.2015 р.- 01.09.2017 р.1 %7015 462,19
Жовтень 2015 р.789,6601.11.2015 p.- 01.09.2017 р.1 %6715 298,62
Листопад 2015 р.795,6001.12.2015 p.- 01.09.2017 р.1 %6405 091,84
Грудень 2015 р.816,7201.01.2015 p.- 01.09.2017 р.1 %6104 982,00
Всього: 69 609, 93
Січень 2016 р.844,6001.02.2016 p.- 01.09.2017 р.1 %5794 890,23
Лютий 2016 р.854,2301.03.2016 p.- 01.09.2017 р.1 %5484 681,18
Березень 2016 р.944,8401.04.2016 р.- 01.09.2017 р.1 %5194 903,72
Квітень 2016 р.906,7101.05.2016 р.- 01.09.2017 р.1 %4884 424,74
Травень 2016 р.982,5601.06.2016 p.- 01.09.2017 р.1 %4584 500,12
Червень 2016 р.1053,7001.07.2016 p.- 01.09.2017 р.1 %4274 499,30
Липень 2016 р.1039,3501.08.2016 p.- 01.09.2017 р.1 %3974 126,22
Серпень 2016 р.1001,6301.09.2016 р.- 01.09.2017 р.1 %3663 665,97
Вересень 2016 р.1045,5001.10.2016 р.- 01.09.2017 р.1 %3353 502,43
Жовтень 2016 р.1023,7701.11.2016 p.- 01.09.2017 р.1 %3053 122,50
Листопад 2016 р.1016,801.12.2016 p.- 01.09.2017 р.1 %2742 786,03
Грудень 2016 р.1321,8401.01.2016 p.- 01.09.2017 р.1 %2443 225,29
Всього: 48 327, 73
Січень 2017 р.1177,3101.02.2017 p.- 01.09.2017 р.1 %2132507,67
Лютий 2017 р.1204,1701.03.2017 p.- 01.09.2017 р.1 %1822191,59
Березень 2017 р.1318,7601.04.2017 р.- 01.09.2017 р.1 %1542030,90
Квітень 2017 р.1267,5101.05.2017 р.- 01.09.2017 р.1 %1231559,04
Травень 2017 р.1350,1301.06.2017 p.- 01.09.2017 р.1 %931255,62
Червень 2017 р.1407,5301.07.2017 p.- 01.09.2017 р.1 %62872,67
Липень 2017 р.1398,5101.08.2017 p.- 01.09.2017 р.1 %32447,52
Серпень 2017 р.1398,5101.09.2016 р.- 01.09.2017 р.1 %113,99
Всього: 10 879,00
Всього: 876 465, 37

Оскільки загальний розмір нарахованої пені перевищує її межі, визначені ст.196 СК України, то до стягнення підлягає 70 744 грн. 67 коп., що не перевищує 100% заборгованості боржника.

З огляду на те, що ОСОБА_2 просила суд стягнути з відповідача пеню за період з листопада 2008 року по вересень 2017 року, у розмірі 21 542 грн.73 коп. колегія суддів вважає, з огляду на принцип диспозитивності цивільного судочинства, межі заявлених вимог та відсутність апеляційної скарги ОСОБА_2, що саме ця сума підлягає стягненню з відповідача.

Боржник не надав доказів, які можуть свідчити про його тяжкий матеріальний чи сімейний стан, а за таких обставин підстав для зменшення пені не вбачається.

Доводи відповідача про його необізнаність щодо наявності виконавчого провадження не позбавляло останнього від його обов'язку забезпечувати належне утримання дитини, заборгованість ОСОБА_3 по аліментах виникла лише з підстав ухилення його від свого батьківського обов'язку щодо утримання дитини.

Більш того, така необізнаність відповідача не може бути підставою для відмови у позові про стягнення пені за прострочення сплати аліментів за певний період, оскільки є формальною і такою, що не відповідає правам та законним інтересам дитини.

Так, стаття 18 Конвенції про права дитини 1989 року, ратифікована постановою Верховної Ради Української РСР від 27 лютого 1991 року, визначає обов'язок Держави-учасниці докладати всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини.

Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Статтею 180 СК України встановлено обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов'язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України та статті 196 СК України неустойка (пеня) є способом забезпечення виконання зобов'язання, що має на меті сприяти належному виконанню зобов'язання.

Обов'язок утримувати дитину не залежить від звернення до суду, адже відповідач був обізнаний про свій обов'язок щомісячно сплачувати аліменти на дитину, тому повинен був прийняти міри для своєчасного перерахування аліментів.

Що стосується стягнення додаткових витрат на дитину, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду щодо стягнення цих витрат у розмірі 650 грн. 09 коп. з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 виходячи з наступного.

Сімейний кодекс України виходить з принципу рівності прав та обов'язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов'язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого.

Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається вказаною статтею. До таких особливих обставин закон відносить, насамперед, випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв'язку з хворобою.

Наявність таких додаткових витрат з урахуванням положень ст. 81 ЦПК України має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках ідеться про фактично понесені або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

За ч. 2 ст. 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

За загальним правилом, визначеним ч. 1 ст. 182 СК України, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 182 СК України).

З урахуванням таких положень закону, вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суд повинен встановити, чи доведені ці витрати, їх обсяг та враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов'язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

Як встановлено судом, ОСОБА_4 має проблеми із зором та знаходиться на обліку в обласній офтальмологічній лікарні, а тому потребує постійного лікування, особливого догляду, в зв'язку з чим позивачка несе додаткові витрати на дитину, викликані хворобою. Так за останній час позивач на лікування сина витратила 1300,19 грн., що підтверджено наданими письмовими доказами, а відтак, як правильно встановлено судом першої інстанції половина витрачених коштів, тобто 650, 09 грн. підлягає стягненню з відповідача.

В частині зауважень апеляційної скарги про розгляд справи в порядку спрощеного провадження, то слід зазначити, що клопотання відповідача про розгляд справи за загальними правилами позовного провадження вирішено судом першої інстанції з дотриманням приписів цивільно-процесуального закону.

Так, ст. 274 ЦПК України передбачено, що у порядку спрощеного позовного провадження можуть бути розглянуті малозначні справи та, що виникають з трудових відносин, а також будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині 4 цієї статті.

При цьому ця стаття визначає які обставини мають бути враховані судом при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного чи загального позовного провадження.

Судом першої інстанції при вирішенні клопотання відповідача зазначені обставини враховані.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно визначивши характер спору, суб'єктивний склад правовідносин, предмет та підстави заявлених вимог, оцінивши надані сторонами докази та надавши їм вірну правову оцінку, задовольнив позовні вимоги в цій частині.

Неправильний розрахунок пені, зроблений районним судом, не змінює правильно вирішеного по суті судового рішення.

За такого, згідно із приписами ст. 375 ЦПК України апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23 жовтня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту в порядку та випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий Л.М. Царюк

Судді Л.М. Прокопчук

Н.В. Самчишина

Повний текст постанови складено 15 лютого 2019 року.