ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/4820/1629/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Гринчука Р.С., Купельського А.В., Ярмолюка О.І.,

секретар -Кошельник В.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 березня 2016 року, суддя Палінчак О.М., у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,

встановив:

В червні 2013 року ПАТ «КБ «Надра», (далі - Банк), звернулося в суд з позовом, в якому зазначило, що 07.09.2006 року між ним та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №175/МК/2006-978, відповідно до умов якого банком надано позичальнику грошові кошти в сумі 21000 євро зі сплатою 13% річних, з терміном погашення до 03.04.2009 року. В забезпечення виконання зобов`язань по кредиту 07.09.2006 року між банком та ОСОБА_2 було укладено договір поруки №175/1.

17.01.2007 року між Банком та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №10/МК/2007-978, відповідно до умов якого банком надано позичальнику грошові кошти в сумі 40000 євро зі сплатою 13% річних, з терміном погашення до 16.01.2012 року. В забезпечення виконання зобов`язань по кредиту 17.09.2007 року між кредитором та ОСОБА_2 було укладено договір поруки №10/1.

Свої зобов`язання за кредитними договорами відповідачі виконували неналежно у зв`язку із чим станом на 04.06.2013 року утворилась заборгованість в розмірі 118328,12 євро (1234865,20 грн.).

На підставі викладеного позивач просив стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором від 07.09.2006 року №175/МК/2006-978 в сумі 41134,25 євро, що еквівалентно по курсу НБУ 432257,84 грн. та за кредитним договором від 17.01.2007 року №10/МК/2007-978 - в сумі 77193,87 євро, що еквівалентно по курсу НБУ 802607,36 грн.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24.03.2016 року в задоволенні позову було відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ПАТ КБ «Надра» просив скасувати рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позов у повному обсязі. Вказав на помилковість висновку суду щодо недоведеності факту видачі кредитів позичальнику. На думку апелянта судом не враховано тієї обставини, що по обох кредитних договорах позичальником здійснено 28 платежів на загальну суму 18803,39 доларів США. Суд також проігнорував факт надання відповідачем банку заставних автомобілів для виконання зобов`язань по погашенню кредитної заборгованості. Судом не досліджені такі докази, як заява позичальника від 23.11.2010 року та заява про видачу готівки №NL-99 від 17.01.2007 року в сумі 40000 євро.

Справа розглядалася судами неодноразово.

Останнім рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 09.03.2017 року апеляційну скаргу ПАТ «КБ «Надра» задоволено частково. Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 березня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення. Позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» заборгованість за кредитним договором №175/МК/2006-978 від 07.09.2006 року в сумі 12534,23 євро по відсотках за користування кредитом та 19628,56 грн. пені. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» за кредитним договором №10/МК/2007-978 від 17.01.2007 року 15565,09 євро заборгованості по кредиту, 5991,69 євро заборгованості по відсотках за користування кредитом та 33757,84 грн. пені. В решті позову відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» 2395,45 грн. понесених судових витрат.

Постановою Верховного Суду від 19.06.2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану її представником ОСОБА_3 задоволено частково. Рішення Апеляційного суду Хмельницької області від 09.03.2017 року в частині задоволення позовних вимог щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» за кредитним договором №175/МК/2006-978 від 07 вересня 2006 року 12534,23 євро заборгованості за відсотками за користування кредитом та 19628,56 грн. пені скасовано. Ухвалено в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено. Рішення Апеляційного суду Хмельницької області від 09.03.2017 року в частині задоволення позовних вимог щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» за кредитним договором №10/МК/2007-978 від 17 січня 2007 року 5991,69 євро заборгованості за відсотками за користування кредитом та 33757,84 грн. пені скасовано, справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. В іншій частині рішення Апеляційного суду Хмельницької області від 09.03.2017 року залишено без змін. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» судові витрати у розмірі 1485,28 грн. за подання апеляційної скарги.

Таким чином предметом апеляційного розгляду є позовні вимоги Банку в частині стягнення заборгованості за кредитним договором №10/МК/2007-978 від 17 січня 2007 року по сплаті відсотків та пені.

В судове засідання учасники справи, будучи повідомленими належним чином про час та місце розгляду справи, не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Перевіривши матеріали справи колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 07.09.2006 року між банком та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №175/МК/2006-978, відповідно до умов якого банком надано позичальнику кредит в сумі 21000 євро зі сплатою 13% річних, з терміном погашення до 03.04.2009 року. В забезпечення виконання зобов`язань по кредиту 07.09.2006 року між банком та ОСОБА_2 було укладено договір поруки №175/1.

17.01.2007 року між банком та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №10/МК/2007-978, відповідно до умов якого банком надано позичальнику кредит в сумі 40000 євро зі сплатою 13% річних, з терміном погашення до 16.01.2012 року. В забезпечення виконання зобов`язань по кредиту 17.01.2007 року між банком та ОСОБА_2 було укладено договір поруки №10/1.

В забезпечення виконання цих кредитних зобов`язань між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 було укладено договори застави відповідно 07.09.2006 року та 17.01.2007 року, предметом яких стали транспортні засоби: сідловий тягач-Е, марки DAF TE47 NAM, 1997 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 та напівпричіп бортовий-Е, марки PACTON TXD 339, 1995 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Відповідно до ч. 5 ст. 411 ЦПК України висновки суду касаційної інстанції, в зв`язку з якими скасовано судові рішення, є обов`язковими для суду першої чи апеляційної інстанції під час нового розгляду справи.

У своїй постанові від 19.06.2019 року Верховний Суд зробив висновок про те, що нарахування процентів за кредитним договором від 17.01.2007 року та пені є необґрунтованим через їх нарахування поза межами строку дії договору.

Приймаючи до уваги висновок суду касаційної інстанції, апеляційний суд зазначає про наступне.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.

Частиною першою статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За умовами договору сторони погодили щомісячну сплату відсотків за кредитом на суму залишку заборгованості за кредитами, які надавалися до 16 січня 2012 року включно.

Отже до цих дат відповідач мала, зокрема, повертати позивачеві кредит і сплачувати проценти періодичними (щомісячними) платежами, а починаючи з 17 січня 2012 року відповідач мала обов`язок незалежно від пред`явлення вимоги позивачем повернути всю заборгованість за договором, а не вносити її періодичними платежами, оскільки останні були розраховані у межах строку кредитування.

Таким чином припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Тому право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Тобто, позовна давність може бути застосована лише щодо вимог про захист прав або інтересів. Оскільки після спливу строку договору у позивача було відсутнє право нараховувати проценти за кредитом, то до вимоги позивача про стягнення таких процентів позовна давність не може бути застосована, так як вимога є необґрунтованою.

Пеня може нараховуватись на суму невиконаного або неналежновиконаного грошового зобов`язання (зокрема, щодо повернення кредиту чи сплати процентів за кредитом) протягом усього періоду прострочення, якщо інше не вказано у законі чи в договорі. Але відповідно до пункту 1 частини другої статті 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (як штрафу, так і пені) застосовується позовна давність в один рік. Відтак, стягнути неустойку (зокрема і пеню незалежно від періоду її нарахування) можна лише у межах спеціальної позовної давності.

У постанові від 6 листопада 2013 року у справі № 6-116цс13 Верховний Суд України, аналізуючи приписи статей 266 і частини другої статті 258 ЦК України, дійшов висновку, що можливість стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається у межах позовної давності за основною вимогою з дня (місяця), з якого вона нараховується.

Перебіг позовної давності для стягнення неустойки (пені, штрафу) за кожним з прострочених щомісячних платежів починається з наступного дня після настання терміну внесення чергового платежу.

Вказане не дає підстав для обчислення спеціальної позовної давності щодо стягнення неустойки за 12 останніх місяців перед зверненням позивача до суду у цій справі, оскільки на відміну від неї у справі № 6-116цс13, на правовий висновок в якій посилався суд апеляційної інстанції, строк кредитування на момент звернення до суду не сплив, з огляду на що Верховний Суд України й дійшов відповідного висновку.

Стаття 266 ЦК України передбачає, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги, зокрема, про стягнення неустойки.

Оскільки в даному випадку відповідачі в суді першої інстанції заявили про застосування наслідків спливу позовної давності, тому основна сума заборгованості підлягає стягненню в межах трьохрічного строку, з 18.10.2010 року по 04.06.2013 року, а пеня - в межах одного року.

В той час, оскільки нарахування процентів за користування кредитом за вищевказаним договором №10/МК/2007-978 від 17.01.2007 року обмежено строком дії договору до 16.01.2012 року включно, тому з урахуванням позовної давності, нарахування процентів за користування кредитом починаючи з 17.01.2012 року є незаконним.

Приймаючи до уваги встановлені вище обставини, заборгованість за процентами становитиме 2522,40 євро (13%х15565,09х455днів:365:100=2522,40 євро). Заборгованість по пені відповідно до п. 9.1. договору становитиме 378,36 євро, що становитиме по курсу НБУ станом на 04.06.2013 року 3950,08 грн.: (15%х2522,40х365:365:100=378,36).

Загальний розмір кредитної заборгованості, який підлягає до стягнення з позичальника ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «Надра» за договором №10/МК/2007-978 від 17.01.2007 року становитиме 2522,40 євро та 3950,08 грн. пені.

У відповідності з вимогами ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_1 на користь Банку підлягають стягненню судові витрати, понесені в суді першої інстанції пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 823,43 грн.: (192059,98х100%:802607,36=23,93%х3441:100=823,43). При зверненні до касаційного суду ОСОБА_1 сплатила 4129,20 грн., тому з урахуванням загальної суми позовних вимог, в задоволенні яких Банку відмовлено, на користь відповідача підлягає стягненню 3141,08 грн. судових витрат: (4129,20х76,07%:100=3141,08).

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» задовольнити частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 березня 2016 року в частині вирішення позовних вимог про стягнення процентів за користування кредитом та пені за кредитним договором №10/МК/2007-978 від 17.01.2007 року скасувати та ухвалити нове судове рішення в цій частині.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» заборгованість за кредитним договором №10/МК/2007-978 від 17.01.2007 року в розмірі 2522,40 євро по сплаті процентів та 3950,08 грн. по сплаті пені.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 823,43 грн.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3141,08 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 30.09.2019 року.

Судді Р.С. Гринчук

А.В. Купельський

О.І. Ярмолюк