Провадження № 2-з/761/551/2019
У Х В А Л А

06 вересня 2019 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Мальцев Д.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі № 761/34795/19 за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця Виконавчого округу м. Києва Корольова Михайла Андрійовича, Державного підприємства «СЕТАМ», ОСОБА_2 , треті особи - Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «УКРГАЗБАНК», Державна фіскальна служба України, Головне управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області, Державна фіскальна служба у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, Служба безпеки України, про визнання електронних торгів з продажу нежитлового приміщення недійсним, про скасування протоколу проведення електронних торгів та акту проведення електронних торгів, -

В С Т А Н О В И В:

До провадження судді Шевченківського районного суду м. Києва Мальцева Д.О. надійшов позов ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) до Приватного виконавця Виконавчого округу м. Києва Корольова Михайла Андрійовича (далі по тексту - відповідач 1), Державного підприємства «СЕТАМ» (далі по тексту - відповідач 2), ОСОБА_2 (далі по тексту - відповідач 3), треті особи - Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» (далі по тексту - третя особа 1), Державна фіскальна служба України (далі по тексту - третя особа 2), Головне управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області (далі по тексту - третя особа 3), Державна фіскальна служба у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (далі по тексту - третя особа 4), Служба безпеки України (далі по тексту - третя особа 5), про визнання електронних торгів з продажу нежитлового приміщення недійсним, про скасування протоколу проведення електронних торгів та акту проведення електронних торгів.

Одночасно з поданням позову позивач звернувся до суду із заявою, відповідно до якої просив вжити заходи забезпечення позову по вказаній цивільній справі шляхом накладення арешту на майно, що було реалізоване на електронних торгах 16.08.2019, а саме: групу нежитлових приміщень № 1-7, (групи приміщень № 27), площею 63,5 м2, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та заборони відповідачам та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії щодо відчуження та володіння вказаним нерухомим майном.

Заява обґрунтована тим, що позивач звернувся з вказаним позовом, оскільки вважає, що електронні торги з продажу спірних нежитлових приміщень були проведені з порушенням вимог чинного законодавства.

При цьому, зазначає, що невжиття такого забезпечення позову як накладення арешту на нерухоме майно, яке було реалізоване на електронних торгах може істотно ускладнити чи взагалі унеможливити виконання рішення суду, так як є велика вірогідність того, що це майно буде відчужене неодноразово протягом судового розгляду і в подальшому позивач вимушений буде оспорювати такі угоди, що позбавлять можливості позивача користуватись своїм майном, оскільки позивач ставить під сумнів законність проведення торгів, які відбулись 16.08.2019 в рамках виконавчого провадження № 58855246.

Пропозиції щодо застосування зустрічного забезпечення у позивачів відсутні.

Так, відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

З врахуванням наведеного, сторони в судове засідання не викликались, оскільки суд прийшов до висновку про розгляд вказаної заяви за їх відсутності у відповідності до положень ч. 1 ст. 153 ЦПК України.

При цьому, фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалось відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд дослідивши матеріали позовної заяви, заяву про забезпечення позову та надані до неї документи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 ст. 150 ЦПК України).

При цьому, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Такої позиції притримується Верховний Суд у своїй Постанові 17 жовтня 2018 року, справа № 183/5864/17-ц (провадження № 61-38692св18).

Вказана норма імперативно встановлює, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позовними вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (п.3-4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року N 9).

Так, судом встановлено, що позивач звернувся до суду з позовом до Приватного виконавця Виконавчого округу м. Києва Корольова Михайла Андрійовича, Державного підприємства «СЕТАМ», ОСОБА_2 , треті особи - Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «УКРГАЗБАНК», Державна фіскальна служба України, Головне управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області, Державна фіскальна служба у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, Служба безпеки України, про визнання електронних торгів з продажу нежитлового приміщення недійсним, про скасування протоколу проведення електронних торгів та акту проведення електронних торгів.

Разом з тим, наявність самого по собі позову не є підставою для задоволення заяви та вжиття відповідних заходів забезпечення позову, про які просить позивач.

Крім того, позивач не наводить в своїй заяві жодних обґрунтувань, які б свідчили про необхідність вжиття відповідних заходів забезпечення позову, зокрема, що невжиття таких заходів в подальшому може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а також ефективність вжиття таких заходів, а лише посилається на порушення приватним виконавцем його прав під час реалізації спірного нерухомого майна, тобто посилається на обставину, яка ще не була встановлена в судовому засіданні та не є достатньою для вжиття заходів забезпечення позову.

З врахуванням наведеного, суд, надаючи оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, враховуючи співмірність заходів забезпечення позову змісту заявлених позовних вимог, приходить до висновку, що заява про забезпечення позову є необґрунтованою, а її доводи не свідчать про те, що невжиття відповідних заходів може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду у майбутньому. При цьому, вказані в заяві заходи забезпечення позову не є співмірними із заявленими вимогами.

Відтак, позивачем належним чином не обґрунтовано доцільність забезпечення позову визначеним у заяві способом, а тому заява про забезпечення позову є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.149, 150, 153 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі № 761/34795/19 за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця Виконавчого округу м. Києва Корольова Михайла Андрійовича, Державного підприємства «СЕТАМ», ОСОБА_2 , треті особи - Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «УКРГАЗБАНК», Державна фіскальна служба України, Головне управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області, Державна фіскальна служба у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, Служба безпеки України, про визнання електронних торгів з продажу нежитлового приміщення недійсним, про скасування протоколу проведення електронних торгів та акту проведення електронних торгів, - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку ст. 261 ЦПК України.

Суддя: