Справа № 462/7907/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2019 року суддя Залізничного районного суду міста Львова Н.М. Галайко, розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду у м. Львові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, Товариства з обмеженою відповідальністю «Оазис Тревел Україна», Публічного акціонерного товариства «Банк інвестицій та заощаджень», Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія Браво» про захист прав споживачів, розірвання договору про надання туристичних послуг, стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди за невиконання договору, -

встановив:

Позивач звернувся до суду до відповідачів із позовом захист прав споживачів, про розірвання договору № 5980618 про надання туристичних послуг від 02 липня 2018 року, про стягнення з відповідачів ТзОВ «Оазіс Тревел України» та ПАТ «Банк інвестицій та заощаджень» вартості сплачених та не наданих послуг у розмірі 29610 грн., неустойки у розмірі 118 143 грн., остаточний розмір якої просить визначити суд на день винесення рішення, та моральної шкоди у розмірі 20000 грн. Окрім цього просить стягнути з ТзОВ «Авіакомпанія Браво» компенсацію за скасування рейсу у розмірі 800 євро, що на день подання позову до суду 11 грудня 2018 року становило 24560 грн. Просить судові витрати покласти на відповідачів.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 02 липня 2018 року між ним та ФОП ОСОБА_4 (Турагентом), яка діяла від імені, під контролем та за дорученням ТОВ «Оазіс Тревел Україна» (Туроператора) на підставі агентського договору № 2014/2881 від 20 березня 2014 року укладено договір № 5980618 про надання туристичних послуг, згідно умов якого туроператор зобов'язався організувати для позивача тур на 2 осіб у Туніс з 01 по 11 серпня 2018 року, який включав в себе бронювання авіаквитків на літак, переліт економ класом, розміщення в готелі, харчування, трансфер, екскурсійну програму та медичне страхування. Зобов'язання за умовами цього договору з оплати туристичних послуг позивачем були виконані у повному обсязі та вчасно, що підтверджується довідкою ФОП ОСОБА_4 про отримання оплати. Проте, на порушення умов договору, Туроператор (ТОВ «Оазіс Тревел Україна») у строк, встановлений в договорі не організував наведений вище тур. Натомість 27 червня 2018 року Туроператор на своїй офіційній сторінці опублікував звернення до туристів про скасування Авіакомпанією «Браво» всіх рейсів до Тунісу. 30 липня 2018 року ФОП ОСОБА_4 телефоном запросила позивача до себе у офіс, де повідомила, що авіарейс 01 серпня 2018 року не відбудеться, оскільки він переноситься на 18 серпня 2018 року, оскільки нема відповідних літаків зі Львова. За її словами, Туроператор відправляє 01 серпня 2018 року лише тих туристів, які мали вилітати ще 01 липня 2018 року. При цьому вона не надала жодних гарантій того, що тур знову не буде скасовано. 24 жовтня 2018 року позивач звернувся з претензією до Туроператора про негайне повернення йому сплачених коштів, однак кошти повернуті не були.

Крім цього діями відповідачів позивачу була завдана моральна шкоду, яка полягає у суттєвих емоційних стражданнях, пов'язаних з невиконанням договору про надання туристичних послуг, поглиблених відсутність будь-якої інформації щодо виконання або невиконання відповідачами 1 і 2 своїх зобов'язань за договором, про що вони були зобов'язані завчасно повідомити. Вказує, що йому було складно спланувати можливість подальшого відпочинку для сім'ї у серпні 2018 року. З огляду на вказане вважає достатнім стягнення моральної шкоди у розмірі 20000 грн.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 24 січня 2019 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідачам встановлено п'ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.

Від відповідача ТзОВ «Авіакомпанія Браво» 13 лютого 2019 року надійшов відзив, у якому той з позовними вимогами не погодився з огляду на наступне. ТзОВ «Авіакомпанія Браво» під час здійснення своєї діяльності уклаоа з Туроператором ТзОВ «Оазіс Тревел Україна» договір № 16/3/17 «Про надання блока місць», згідно з умовами якого останній виступає замовником рейсів згідно заздалегідь погоджених маршрутів, а ТзОВ «Авіакомпанія Браво» виступає перевізником. Починаючи з листопада 2017 року зі сторони ТзОВ «Оазіс Тревел Україна» перед ТзОВ «Авіакомпанія Браво» накопичувалася певна фінансова заборгованість. 27 червня 2018 року напередодні виконання наступних запланованих рейсів, у зв'язку з невиконанням умов договору (плати рейсів) ТзОВ «Авіакомпанія Браво» повідомило ТзОВ «Оазіс Тревел Україна» про те, що у разі нездійснення оплат передбачених договором, заплановані рейси здійснюватися не будуть. ТзОВ «Оазіс Тревел Україна не було вжито жодних заходів для забезпечення виконання запланованих рейсів, було проігноровано попередження про можливе скасування рейсів, зобов'язання по оплаті виконані не були, у зв'язку з чим ТзОВ «Авіакомпанія Браво» було прийнято рішення про зупинення програми виконання запланованих рейсів згідно договору № 16/3/17 «Про надання блока місць». Інформація про це була широко розголошена засобами масової інформації на сайтах компаній. ТзОВ «Оазіс Тревел Україна», укладаючи угоди з туристами, фактично здійснював продаж туристичних пакетів з неіснуючими авіарейсами. Додатково зазначає, що авіакомпанія несе відповідальність виключно за виконання договору № 16/3/17 про надання блока місць, укладеного з ТзОВ «Оазіс Тревел Україна». Також вказує, що вимога позивача про стягнення з нього компенсації у розмірі 800 євро є безпідставною, оскільки турист володів інформацією про скасування рейсу за місяць до подорожі. Також повідомляє, що відповідно до Договору про надання туристичних послуг № 5980618 від 02 липня 2018 року саме Туроператор мав повідомити Туриста про зміни у розкладі рейсу протягом 2-х годин з моменту отримання відповідної інформації. Додав, що у ТзОВ «Авіакомпанія Браво» відсутні контактні дані пасажирів, що купляють туристичні пакету у Туроператора, а тому у нього не було фактичної можливості повідомити туристів про вищезазначені обставини. З огляду на вказане просить відмовити у задоволенні позову у частині вимог до нього (а.с. 66-72).

Від відповідача ФОП ОСОБА_4 14 лютого 2019 року надійшов відзив, у якому вона зазначає, що вважає позовні вимоги до неї необґрунтованими та безпідставними з огляду на наступне. На підставі агентського договору № 2014/2881 від 20 березня 2014 року вона представляє інтереси ТзОВ «Оазіс Тревел Україна». У лютому 2018 року до неї звернувся позивач з приводу отримання туристичних послуг. Позивачем було оплачено аванс у сумі 8000 грн. На виконання оформленої з Туроператором заявки № 5980118 та з метою бронювання туру було перераховано на користь ТзОВ «Оазіс Тревел Україна» 7680 грн. В подальшому 02 липня 2018 року між нею та позивачем було укладено договір про надання туристичних послуг № 5980618. Пунктом 2.1.1 договору визначено, що вартість туру становить 29610 грн., що було еквівалентно 1100 доларів США. На виконання умов договору позивачем була здійснена оплата послуг. В подальшому кошти у сумі 27963 грн. 46 коп. були перераховані Туроператору ТзОВ «Оазіс Тревел Україна». Зазначає, що ТзОВ «Оазіс Тревел Україна» на момент укладення договору з позивачем та перерахування коштів не попередило про будь-які перешкоди у виконанні умов договору або про неможливість його виконання. Вказує, що ТзОВ «Оазіс Тревел Україна» навпаки підтвердило заявку та надало лист бронювання, яким повністю підтверджується факт бронювання позивачем Туристичного продукту. Наприкінці липня 2018 року за декілька днів до запланованого початку туру від ТзОВ «Оазіс Тревел Україна» надійшла інформація, що туристична поїздка позивача скасовується у зв'язку з скасуванням ТзОВ «Авіакомпанія Браво» рейсу літака, запланованого на 01 серпня 2018 року. Після цього вона негайно повідомила позивача про виникнення такої обставини. Таким чином вона у повному обсязі виконала свої зобов'язання перед позивачем. З огляду на зазначене вважає, що позовні вимоги щодо неї є безпідставними, а тому просить у їх задоволенні відмовити. Додатково повідомила, що позивачу було запропоновано альтернативні варіанти відпочинку і позивачем було обрано відпочинок у Туреччині та укладено відповідні договори. Таким чином позивач разом з сім'єю провели відпочинок з 02 по 13 серпня 2018 року у м. Анталія в Туреччині (а.с. 94-96).

Окрім цього 14 лютого 2019 року від відповідача ФОП ОСОБА_4 надійшло клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, яке вмотивоване тим, що ціна позову у даній справі становить 192313 грн., що є більшою за розмір майнових вимог, визначений для малозначних справ, а саме 192100 грн. Додає, що у позові об'єднано три позовні вимоги до чотирьох відповідачів, сума майнових вимог має дуже велике значення для неї та для подальшого ведення нею підприємницької діяльності. З огляду на вказане, просить суд справу розглядати у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. (а.с. 64-65)

З огляду на вказане суд зазначає, що відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах в яких ціна позову перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Пунктом 2 частини 6 статті 19 ЦПК України передбачено, що малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З огляду на вказане, суд приходить до висновку, що клопотання представника позивача є недостатньо обґрунтованим, а тому не підлягає задоволенню.

Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд виходив з наступного.

Судом встановлено, що 02 липня 2018 року між ФОП ОСОБА_4 (Турагентом), що діяла від імені, під контролем та за дорученням ТзОВ «Оазіс Тревел Україна» (Туроператора) на підставі Агентського договору №2014/2881 від 20 березня 2014 року, та ОСОБА_3 (Туристом, Позивачем) було укладено Договір про надання туристичних послуг № 2580618 (далі - «Договір») (а.с. 19).

Відповідно до визначень, наведених в Договорі, Договір про надання туристичних послуг - письмова угода між Туроператором та Туристом, предметом якої є надання Туроператором та його контрагентами комплексу туристичних послуг як на території України, так і за її межами. Отже, взаємні права та обов'язки за цим Договором виникли між ТОВ «Оазіс Тревел Україна», як Туроператором та ОСОБА_3, як Туристом.

Згідно із п. 1.1. Договору, за цим Договором Туроператор зобов'язується забезпечити надання Туристу туристичного продукту (туру), на умовах, визначених цим Договором, а Турист зобов'язується прийняти і своєчасно, в повному обсязі оплатити вартість туру, згідно цього Договору. В цілях виконання даного Договору Туроператор надає туристичний продукт, що відповідає вказаним в Договорі вимогам Туриста.

Відповідно до п. 2.1.1. Договору, Турист зобов'язується своєчасно, у повному обсязі відповідно до умов цього Договору та калькуляції оплатити вартість туристичних послуг, що надаються оператором, але в будь-якому разі не пізніше 02 липня 2018 року. Вартість послуг за цим Договором становить 29610 грн. і є еквівалентною 1100 доларів США за курсом на день оплати. Вартість послуг, визначена даним Договором в еквіваленті в іноземній валюті, сплачується у гривнях за фіксованим курсом, що становить по відношенню до євро (долару США) на день здійснення оплати.

На виконання своїх обов'язків за цим Договором, позивачем 02 липня 2018 року було сплачено готівкою Турагенту 29610 грн. готівкою, що підтверджується довідкою ФОП ОСОБА_4 (а.с. 24).

Згідно із п. 2.6.1. Договору Туроператор зобов'язувався організувати для Позивача тур на 2 осіб в Туніс з 01 по 11 серпня 2018 року, який включає в себе бронювання авіаквитків на літак, що слідує за маршрутом Львів - Монастір - Львів (авіа переліт забезпечується авіакомпанією BRAVO AIRWAYS), розміщення в готелі MARHABA PALACE KANTAOUI 5*, харчування, трансфер, екскурсійну програму та медичне страхування.

27 червня 2018 року авіакомпанія, яка повинна була організовувати переліт Туриста на власному сайті поширила інформацію, що внаслідок заборгованості ТОВ «Оазіс Тревел Україна» всі авіарейси, замовлені цим Туроператором скасовуються (а.с. 79, 80).

24 жовтня 2018 року позивачем було подано претензію до ТзОВ «Оазіс Тревел Україна» з вимогою про негайне повернення сплачених ним грошових коштів у розмірі 296100 грн, що еквівалентно 1100 доларів США (а.с. 22-23).

Листом ТзОВ «Авіакомпанія Браво» № 1.6-189/1 від 02 липня 2018 року до директора ТзОВ «Оазіс Тревел Україна» стверджується, що у зв'язку з невиконанням умов Договору № 16/3/18 від 16 березня 2018 року в частині оплати за вже надані послуги з авіаперевезень по маршрутам Київ-Туніс-Київ, Київ-Монастир-Київ, Харків-Монастир-Харків, Київ-Джерба-Київ у період з 19 по 27 червня 2018 року перераховані раніше кошти згідно п. 5.3 вищевказаного договору зараховуються в оплату вже виконаних авіаперевезень (а.с. 78).

Листом ТзОВ «Авіакомпанія Браво» № 1.9-95 від 27 червня 2018 року встановлено, що ТзОВ «Авіакомпанія Браво» повідомила Державну авіаційну службу про те, що авіарейси у період з 27 по 28 червня 2018 року BAY7371/7374, BAY 7373/7374, BAY 7375/7376, BAY 7377/7378, які мали виконуватися з Києва і Харкова до Монастіру (Туніс) та у зворотному напрямку були скасовані у зв'язку з відсутність оплати рейсів з боку замовника-туроператора «Оазис» (а.с. 83).

Платіжним дорученням № 56 від 18 липня 2018 року підтверджується, що ФОП ОСОБА_4 перерахувала на рахунок ТзОВ «Оазіс Тревел України» грошові кошти у сумі 20283 грн. 46 коп. у якості оплати за туристичні послуги згідно рахунку № СФ-181059 від 27 лютого 2018 року (а.с. 102).

Листом бронювання по заявці № 5980118 від 28 лютого 2018 року стверджується, що для позивача ОСОБА_3 ТзОВ «Оазіс Тревел України» було заброньовано авіапереліт рейсами BAY7375 маршрутом Львів-Монастір, дата вильоту 01 серпня 2018 року, та BAY7376 маршрутом Монастір-Львів, дата вильоту 11 серпня 2018 року, готель Marhaba Palace Kantaoui 5* від 01 по 11 серпня 2018 року у місті Сусс, трансфери на 01 серпня 2018 року за маршрутом Аеропорт Монастір-Готель Сусс, на 11 серпня 2018 року за маршрутом Готель Сусс-Аеропорт Монастір, а також страховку (а.с. 107).

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про туризм», за договором на туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, турагент) за встановлену договором плату зобов'язується забезпечити надання за замовленням іншої сторони (туриста) комплексу туристичних послуг (туристичний продукт).

Згідно з ч. 2 ст. 20 Закону України «Про туризм» до договору на туристичне обслуговування застосовується загальні положення договору про надання послуг, якщо інше не передбачено законом та не суперечить суті зобов'язання.

Відповідно до ч. 15 ст. 20 Закону України «Про туризм» якість туристичних послуг має відповідати умовам договору на туристичне обслуговування, порядок і способи захисту порушених прав туристів визначаються Законом України «Про захист прав споживачів».

Статтею 1 Закону України «Про туризм» визначено, що туристичний продукт - це попередньо розроблений комплекс туристичних послуг, який поєднує не менше ніж дві такі послуги, що реалізується або пропонується для реалізації за визначеною ціною, до складу якого входять послуги перевезення, послуги розміщення та інші туристичні послуги, не пов'язані з перевезенням і розміщенням (послуги з організації відвідувань об'єктів культури, відпочинку та розваг, реалізації сувенірної продукції тощо).

Відповідно до ч. 3 ст. 19-1 Закону України «Про туризм», Туроператор (турагент) зобов'язаний додержуватися умов надання комплексу туристичних послуг, про які був поінформований споживач до укладення договору на туристичне обслуговування, крім випадків, коли про зміну таких умов повідомлено споживача до укладення договору або якщо зміни внесено на підставі угоди, укладеної між сторонами договору.

Згідно із ч. 7 ст. 20 Закону України «Про туризм» кожна із сторін договору на туристичне обслуговування до початку туристичної подорожі може вимагати внесення змін до цього договору або його розірвання у зв'язку із зміною істотних умов договору та обставин, якими вони керувалися під час укладення договору, зокрема у разі, погіршення умов туристичної подорожі, зміни її строків.

Відповідно до ч. 8 ст. 20 Закону України «Про туризм» Туроператор (турагент) зобов'язаний не пізніш як через один день з дня, коли йому стало відомо про зміну обставин, якими сторони керувалися під час укладення договору на туристичне обслуговування, та не пізніш як за три дні до початку туристичної подорожі повідомити туриста про таку зміну обставин з метою надання йому можливості відмовитися від виконання договору без відшкодування шкоди туроператору (турагенту) або внести зміни до договору, змінивши ціну туристичного обслуговування.

Відповідно до ч. 11 ст. 20 Закону України «Про туризм» якщо під час виконання договору на туристичне обслуговування туроператор не в змозі надати значну частину туристичного продукту, щодо якого відповідно до договору на туристичне обслуговування сторони досягли згоди, туроператор повинен з метою продовження туристичного обслуговування вжити альтернативних заходів без покладення додаткових витрат на туриста, а в разі потреби відшкодувати йому різницю між запропонованими послугами і тими, які були надані. У разі неможливості здійснення таких заходів або відмови туриста від них туроператор зобов'язаний надати йому без додаткової оплати еквівалентний транспорт для повернення до місця відправлення або іншого місця, на яке погодився турист, а також відшкодувати вартість ненаданих туроператором туристичних послуг і виплатити компенсацію у розмірі, визначеному в договорі за домовленістю сторін.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно зі статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ч. 12 ст. 20 Закону України «Про туризм» туроператор несе перед туристом відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування, крім випадків, якщо: невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування сталося з вини третіх осіб, не пов'язаних з наданням послуг, зазначених у цьому договорі, та жодна із сторін про їх настання не знала і не могла знати заздалегідь.

Статтею 33 Закону України «Про туризм» передбачено, що суб'єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, що завдало шкоду, зобов'язаний відшкодувати туристу збитки у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до п. 3.2. Договору в разі, якщо невиконанням, неналежним виконанням умов цього Договору однією із Сторін іншій стороні будуть заподіяні збитки, винна сторона зобов'язується відшкодувати такі збитки в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 906 ЦК України збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ч.1, 2 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Відповідно до ч.1 ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до ч. 3 цієї статті збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов'язання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, - у день пред'явлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ринкові ціни, що існували на день ухвалення рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 цього Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим.

Отже, за змістом ч. ч. 1, 2, 8, 10, 11 ст.20, ч. 2 ст.30, ч. ч. 1, 2 ст.32, ч. 1 ст.33 Закону України «Про туризм», ч. 1 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», ст. ст. 526, 610, 611, 612, 623, ч. 5 ст.653, ст. 906 ЦК України майнову відповідальність несе суб'єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, порушив умови договору між туристом і суб'єктом туристичної діяльності з надання туристичних послуг, та за вини якого замовнику (туристу) завдано збитків.

Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові № 6-42цс13 від 03 липня 2013 року.

Судом встановлено, що послуги з надання туристичних послуг, відповідно до умов договору, мав надавати саме туроператор - ТзОВ «Оазіс Тревел Україна». 01 серпня 2018 року тур, погоджений у Договорі та оплачений позивачем не розпочався з вини туроператора.

З огляду на вказане, суд приходить до висновку, що позовні вимоги, які були поставлені до ФОП ОСОБА_4, ПАТ «Банк інвестицій та заощаджень», ТзОВ «Авіакомпанія Браво» не підлягають задоволенню, оскільки вина вказаних осіб у неотриманні туристичної послуги позивачем відсутня.

Згідно із ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення.

Таким чином зважаючи на те, що за туристичні послуги позивачем було оплачено у розмірі 29610 грн., а також враховуючи те, що за ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі ненадання виконавцем послуги, він сплачує споживачу неустойки у розмірі 3% загальної вартості замовлення за кожен день прострочення, суд приходить до висновку про підставність позовної вимоги про стягнення з ТзОВ «Оазис Тревел України» неустойки у розмірі 118143 грн. 90 коп., оскільки період прострочення на час здійснення розрахунку позивачем становив 133 дні (період з 01 серпня по 11 грудня 2018 року), 3% від 29610 грн. становлять 888 грн. 30 коп. за кожен день прострочення.

Щодо позовної вимоги про розірвання договору № 5980618 про надання туристичних послуг від 02 липня 2018 року суд зазначає, що за ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За змістом ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Так, ч. 4 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що за наявності у роботі (послузі) істотних недоліків споживач має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

З огляду на вказане, суд приходить до висновку, що позовна вимога про розірвання договору № 5980618 про надання туристичних послуг від 02 липня 2018 року, укладеного між ФОП ОСОБА_4, що діє від імені, під контролем та за дорученням ТзОВ «Оазіс Тревел України» та ОСОБА_3, є такою, що підлягає задоволенню, оскільки Туроператором було допущене істотне порушення умов вказаного договору, що спричинило наслідки у вигляді його невиконання.

Щодо вимоги позивача про стягнення з ТзОВ «Авіакомпанія Браво» 800 євро у якості компенсації за скасування рейсу відповідно до ч. 5 ст. 104 Повітряного кодексу України суд зазначає, що така вимога не підлягає задоволенню оскільки відповідно до ч. 1 ст. 105 Повітряного кодексу України пасажир має право на компенсацію, якщо його не поінформовано про скасування рейсу: щонайменше за два тижні до запланованого часу відправлення; у період не більше ніж за два тижні і не менше ніж за сім днів до запланованого часу відправлення та запропоновано зміну маршруту, що дасть змогу вирушити з пункту відправлення не пізніше ніж за дві години до запланованого часу відправлення та прибути у кінцевий пункт призначення не пізніше ніж через чотири години після запланованого часу прибуття; менше ніж за сім днів до запланованого часу відправлення та запропоновано зміну маршруту, що дасть змогу вирушити з пункту відправлення не пізніше ніж за годину до запланованого часу відправлення та прибути у кінцевий пункт призначення не пізніше ніж через дві години після запланованого часу прибуття.

Згідно абз. 1 пп. 2.6.1 п. 2.6 Договору про надання туристичних послуг № 5980618 від 02 липня 2018 року встановлено, що саме Туроператор зобов'язаний повідомити Туриста про зміну у розкладі рейсу протягом 2-х годин з моменту отримання відповідної інформації.

Як було встановлено судом, Туроператор ТзОВ «Оазіс Тревел України» не повідомив Туриста про зміну у розкладі рейсу.

Відповідно до вказаного, ТзОВ «Авіакомпанія Браво» не несе відповідальності за невиконання Туроператором своїх договірних зобов'язань перед Туристом. А тому у позовній вимозі про стягнення з ТзОВ «Авіакомпанія Браво» компенсації у розмірі 800 євро слід відмовити за безпідставності такої.

Щодо заявлених позовних вимог про стягнення моральної шкоди суд приходить до висновку про часткове задоволення позову у цій частини, виходячи з наступного.

Позивач зазначає, що йому та його сім'ї була завдана моральна шкода у розмірі 20000 грн. Як зазначає сам позивач, ця шкода полягає у тому, що він та його сім'я зазнали значної моральної шкоди, що виявлялася у душевних хвилюваннях, погіршенні стосунків з оточуючими, погіршенням здоров'я позивача та членів його сім'ї.

За змістом статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування моральної шкоди.

Частиною другою ст. 33 Закону України «Про туризм» заподіяна туристу моральна шкода, якою порушені його законні права, відшкодовується суб'єктом туристичної діяльності в порядку встановленому законом.

Відповідно до частини 2 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Згідно зі ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Однак судом встановлено, що відповідачем ФОП ОСОБА_4 було запропоновано позивачу у якості альтернативи тур до Туреччини. Позивач, виходячи з наданих ФОП ОСОБА_4 документів, погодився на дану пропозицію (а.с. а.с. 97, 98, 99, 100, 101).

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Також в Постанові Пленуму Верховного Суду України, від 31.03.1995, № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди») зазначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру.

При визначенні розміру моральної шкоди суд враховує положення п 9 вищевказаної постанови Пленуму ВС України, відповідно до якої розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

З огляду на вказане, суд приходить до висновку про доцільність часткового задоволення вимоги позивача про стягнення моральної шкоди, а тому її слід стягнути у розмірі 5000 грн., що є достатнім, розумним і справедливим з огляду на встановлені обставини.

У задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача ТзОВ «Оазіс Тревел Україна» на користь позивача підлягає пропорційному стягненню сплачений судовий збір за вимогу про стягнення моральної шкоди у розмірі 190 грн. 05 коп.

На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача ТзОВ «Оазіс Тревел Україна» на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1447 грн. 53 коп.

Керуючись ст. ст. 5, 10, 258-265, 268, 274, 279-282 ЦПК України, ст. ст. 526, 610, 611, 612, 623, 906, 1167 ЦК України, ст. ст. 19-1, 20, 33 Закону України «Про туризм», Законом України «Про захист прав споживачів», суд, -

ухвалив:

Позов задовольнити частково.

Розірвати договір про надання туристичних послуг № 5980618 від 02 липня 2018 року, що укладений між ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_4, що діяла від імені, під контролем та за дорученням ТзОВ «Оазіс Тревел Україна».

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Оазіс Тревел Україна» на користь ОСОБА_3 29610 (двадцять дев'ять тисяч шістсот десять) грн. - вартості оплачених і неотриманих послуг, 118143 (сто вісімнадцять тисяч сто сорок три) грн. - неустойки, 5000 (п'ять тисяч) грн. - моральної шкоди, 190 (сто дев'яносто) грн. 05 коп. - судового збору.

У решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Оазіс Тревел Україна» на користь держави судовий збір у розмірі 1477 (одна тисяча чотириста сімдесят сім) грн. 53 коп.

Відповідно до вимог п. п. 15.5.Перехідних положень ЦПК України апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів учасниками справи до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови.

Позивач: ОСОБА_3, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_1

Відповідач: Фізична особа-підприємець ОСОБА_4, ідентифікаційний номер: НОМЕР_2, адреса: АДРЕСА_2.

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Оазис Тревел України», , адреса: 04071, м. Київ, вул. Почайнинська, буд. 25, кв. 49.

Відповідач: Публічне акціонерне товариство «Банк інвестицій та заощаджень», , адреса: 04116, м. Київ, вул. Мельникова, буд. 83 Д.

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія Браво», , адреса: 04116, м. Київ, вул. Ванди Василевської, буд. 7, оф. 309.

Суддя/підпис/ Н.М. Галайко

З оригіналом згідно.

Суддя: