ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/4820/1293/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд в складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Корніюк А.П. (суддя доповідач), П`єнти І.В., Талалай О.І.

секретар судового засідання Садік Н.Д.

за участю учасника справи та представників учасників справи

розглянув у спрощеному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні цивільну справу №686/10273/18 за апеляційною скаргою ПАТ «Національної страхової компанія «Оранта» на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 квітня 2019 року (суддя Логінова С.М., повне судове рішення складено 26 квітня 2019 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Національної страхової компанія «Оранта», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди.

Заслухавши доповідача, пояснення учасника справи та представників учасників справи, дослідивши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , звертаючись до суду, зазначав, що 12 жовтня 2017 року у м. Хмельницькому сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Opel OMEGA», д.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та належного позивачу автомобіля «Skoda FABIA» д.н. НОМЕР_2 , в результаті якої транспортний засіб позивача отримав механічні пошкодження. Позивач вказує, що відповідно до обставин винуватцем ДТП є водій автомобіля «Opel OMEGA» ОСОБА_2 і відповідно було складено повідомлення про ДТП (європротокол). ОСОБА_1 посилається на те, що оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача на момент вчинення ДТП була застрахована в ПАТ «НАСК «Оранта», тому йому страховою компанією було частково відшкодовано завдану шкоду в сумі 23933,65 грн., однак вартість відновлювального ремонту автомобіля «Skoda FABIA», д.н. НОМЕР_2 перевищила суму страхових виплат на 20963,35 грн., які позивач, уточнивши позовні вимоги, просить стягнути з відповідачів на підставі норм Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та ЦК України.

Протокольною ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 09 квітня 2019 року до участі у справі в якості співвідповідача залучено ПАТ «НАСК «Оранта».

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 квітня 2019 року позов задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «НАСК «Оранта» на користь ОСОБА_1 кошти в сумі 20963,35 грн. В решті позову відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ПАТ «НАСК «Оранта» оскаржила його в апеляційному порядку та вказує, що це рішення постановлено з порушенням судом норм матеріального та процесуального права і підлягає до скасування. На підтвердження доводів апеляційної скарги апелянт зазначив, що розглядаючи спір, суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, не врахував та не надав правової оцінки тій обставині, що обов`язок доведення наявності шкоди у розмірі, більшому ніж встановлено дослідженням, проведеного на замовлення страховика, покладається на позивача, який звертається до суду за захистом свого порушеного права. Задовольняючи частково позовні вимоги, суд помилково послався у своєму рішенні на акт виконаних робіт №Ав-к-226 від 28.02.2018 року, який, на думку апелянта, є недопустимим доказом у справі, оскільки такий не відповідає вимогам чинного законодавства та не дозволяє підтвердити достовірність і об`єктивність оцінки майна, висновку про його вартість та розрахунок вартості відновлювального ремонту. Апелянт вказує, що позивачем під час розгляду справи не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ним були понесені витрати та були вчинені ремонтні роботи у розмірі, який в різниці між сумою фактичних витрат, що були понесені позивачем, та отриманим страховим відшкодуванням становлять 20963 грн. Тому апелянт просить суд скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.

Встановлено, що апелянтом оскаржується судове рішення в частині задоволених позовних вимог. В решті рішення Хмельницького міськрайонного суду від 18 квітня 2019 року учасниками справи не оскаржується, а тому в апеляційному порядку не переглядається.

Представник ПАТ «НАСК «Оранта» підтримав апеляційну скаргу з підстав у ній наведених.

Представник позивача, апеляційну скаргу не визнала і просить її відхилити, залишивши рішення суду

Відповідач ОСОБА_2 та його представник апеляційну скаргу визнали і просять її задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 до суду не з`явився, хоча про день і час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасника справи та представників учасників справи, дослідивши матеріали справи, дійшла до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, змінивши оскаржуване судове рішення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (ч. ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України).

Оскаржуване судове рішення вказаним вимогам в повному обсязі не відповідає.

Так, судом першої інстанції вірно встановлено, що 12 жовтня 2017 року водій транспортного засобу «Опель Омега», д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_2 , виконуючи поворот ліворуч порушив правила виїду з другорядної на головну дорогу та не надав перевагу транспортному засобу, що рухався по головній дорозі, допустивши зіткнення з автомобілем «Шкода Фабія», д.н.з. НОМЕР_2 , що належить на праві власності ОСОБА_1 і транспортний засіб останнього отримав механічні ушкодження.

Учасниками ДПТ складено спільне повідомлення про ДТП (Європротокол), відповідно до якого водій автомобілямарки «Опель Омега», д.н.з НОМЕР_3 АР ОСОБА_2 визнав протиправність своїх дій та свою вину у скоєнні ДТП.

ПАТ «НАСК «Оранта», в якій було застраховано цивільну відповідальність водія ОСОБА_2 на підставі заяви останнього сплачено 20 грудня 2017 року потерпілому ОСОБА_1 суму страхового відшкодування у розмірі 23933,65 грн. При цьому, в обґрунтування розміру цієї суми покладено Дослідження №ВХ3914ВА-1 від 06.12.2017 року (згідно якого вартість відновлювального ремонту КТЗ без урахування коефіцієнту фізичного зносу складає 39757,20 грн., коефіцієнт фізичного зносу автомобіля - 0,70, тому вартість відновлювального ремонту цього автомобіля з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу становить 23933,65грн).

Зазначені обставини учасниками справи не оспорюються та відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягають.

Також встановлено, що ОСОБА_1 після отримання 20.12.2017 року страхової виплати від ПАТ НАСК «Оранта» в лютому 2018 року було проведено ремонт автомобіля, вартість якого станом на 28.02.2018 року склала 44897 грн.

Зазначені обставини підтверджуються Актом виконаних робіт №Ав-к-226 від 28.02.2018 року та квитанцією до прибуткового касового ордера №11 від 28.02.2018 року (а.с. 9,10).

Стягуючи із ПАТ НАСК «Оранта» на користь ОСОБА_1 кошти в сумі 20963,35грн., суд першої інстанції виходив з доведеності позовних вимог та прийшов до висновку, що різниця між сумою фактичних витрат, понесених позивачем та отриманим ним страхового відшкодування підлягає до стягнення з ПАТ НАСК «Оранта».

Колегія суддів вважає, що ці висновки суду є такими, що відповідають вимогам закону, однак не погоджується із розміром стягнутих коштів, виходячи із наступного.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України у разі настання страхового випадку страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. При цьому, страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору, і не може перевищувати розміру реальних збитків (втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права). Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

За загальним правилом майнова шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч. 2 ст. 1187 ЦК України). Тобто, відповідальність за шкоду несе безпосередньо боржник - особа, яка завдала шкоди. Така особа відповідно до ст. 1192 ЦК України має відшкодувати завдані збитки у повному обсязі, розмір яких визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Разом з тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.

Так, відповідно до ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування).

У Законі України "Про страхування" встановлено види обов`язкового страхування, одним із яких є страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (п. 9 ч. 1 ст. 7 Закону).

Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" є спеціальним законом, що регулює правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

За змістом зазначеного вище Закону (статті 9, 22 - 31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми.

Отже, страховик (ПАТ НАСК «Оранта») за договором страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів також є відповідальною особою за завдані збитки.

Водночас, на відміну від особи, яка завдала шкоди, обсяг відповідальності страховика за договором страхування відповідальності обмежений нормами Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Зокрема, правила відшкодування шкоди заподіяної третій особі встановлені статтею 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", згідно пункту 22.1 якої у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно зі ст. 29, п. 32.7 ст. 32 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин (пункт 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року №142/5/2092).

Отже, страховик ПАТ НАСК «Оранта» за договором страхування цивільно-правової відповідальності відшкодовує лише шкоду, яка визначена та оцінена у порядку, встановленому цим Законом.

Встановлено, що позивачем після отримання 20.12.2017 року страхової виплати 28.02.2018 року було проведено ремонт пошкодженого в ДТП транспортного засобу (обсяг ремонтних робіт і перелік замінених деталей сторонами не оспорюється) та оплачено вартість ремонтних робіт в сумі 44897 грн.

І суд першої інстанції у відповідності вимог ст. 89 ЦПК України вірно оцінив надані позивачем Акт виконаних робіт №Ав-к-226 від 28.02.2018 року та квитанцію до прибуткового касового ордера №11 від 28.02.2018 року на підтвердження розміру понесених ОСОБА_1 реальних збитків. А тому доводи апеляційної скарги в частині недоведеності позивачем понесених реальних затрат на відновлення пошкодженого автомобіля є такими, що не заслуговують на увагу, адже представником ПАТ НАСК «Оранта» не надано належних та достатніх доказів на спростування розміру вартості проведеного ремонту автомобіля позивача, хоча як судом першої інстанції так і судом апеляційної інстанції на виконання вимог ч. 5 ст. 12 ЦПК України учасникам справи роз`яснювалися їх процесуальні права та обов`язки і наслідки вчинення або не вчинення ними процесуальних дій. Однак, представник ПАТ НАСК «Оранта» відмовилася скористатися правом на заявлення клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи.

З огляду на вищенаведене, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що у зв`язку з настанням страхового випадку у страховика виник обов`язок відшкодувати позивачу шкоду в межах ліміту його відповідальності (100000 грн. за шкоду заподіяну майну, при нульовій франшизі (а.с.24)) за страховим випадком і в межах суми фактичних затрат, право на вимогу якої перейшло до позивача у зв`язку з понесенням витрат на оплату ремонту автомобіля.

Однак, суд першої інстанції, стягуючи із ПАТ НАСК «Оранта» різницю між реальною вартістю витрачених коштів та отриманого позивачем страхового відшкодування в сумі 20963,35 грн. виходив з того, що відновлювальний ремонт автомобіля було проведено з урахуванням коефіцієнта зносу деталей.

Судова колегія вважає, що позивачем в порушення вимог ст.ст. 77, 79, 78 ЦПК України не надано належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження тих обставин, що під час проведення ремонту автомобіля позивача були використанні запасні частини саме з урахуванням коефіцієнту зносу в розмірі 0,70. Не підтверджують ці обставини і покази свідка ПП ОСОБА_3 .

Виходячи з вищенаведеного, судова колегія вважає, що з врахуванням коефіцієнту зносу ТЗ 0,7 вартість деталей, що підлягає до стягнення із ПАТ НАСК «Оранта» і які були використані в процесі ремонту автомобіля позивача становить 15859,90грн. (22657 грн. (вартість деталей, що зазначена у Акті виконаних робіт №Ав-к-226 від 28.02.2018 року) х 0,70 (коефіцієнту зносу ТЗ)).

А тому оскаржуване судове рішення в частині стягнутої суми страхового відшкодування в розмірі 20963,35 грн. підлягає до зміни із зменшенням стягнутої суми страхового відшкодування до 14166,25грн. (15859,90грн. (вартість запчастин) + 18328,70грн. (вартість робіт) + 3911,30грн. (вартість фарби та матеріалів) 23933,65рн. (сплачених ПАТ НАСК «Оранта» 20.12.2017 року)). І доводи апеляційної скарги в частині неповного з`ясування судом першої інстанції обставин справи щодо запчастин, які були використанні при ремонті автомобіля позивача, є такими, що заслуговують на увагу.

Разом з тим, посилання апелянта на Дослідження спеціаліста ТОВ «Гарант-АСІСТАНС» № НОМЕР_2 -1 від 06.12.2017 року, за яким визначено розмір виплаченого позивачу страхового відшкодування, що не був врахований судом першої інстанції, то колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що Дослідження є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, що витрачена на відновлення транспортного засобу, а реальним підтвердженням виплати страхового відшкодування страхувальнику є платіжний документ про здійснення такої виплати.

При цьому, колегія суддів в силу ч. 4 ст. 263 ЦПК України приймає до уваги правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 13.03.2018 у справі №910/9396/17.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягає до стягнення із ОСОБА_1 на користь ПАТ НАСК «Оранта» судові витрати, понесені апелянтом при подачі апеляційної скарги (квитанція №АВ210979РМУ_7554607 від 17.05.2019 року а.с.102) пропорційно до задоволеної частини вимог в розмірі 342,53 грн. (1057,20 грн. судовий збір х 67,6% /100).

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ПАТ «Національної страхової компанія «Оранта» задовольнити частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 квітня 2019 року змінити, зменшивши стягнуту з ПАТ «НАСК «Оранта» (місцезнаходження: 02081, м. Київ, вул. Здолбунівська, 7Д, корпус Г, ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) суму страхового відшкодування до 14166 грн. 25 коп. та стягнуту суму судового збору до 476 грн. 40 коп.

В решті рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 квітня 2019 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ПАТ «Національної страхової компанія «Оранта» (місцезнаходження: 02081, м. Київ, вул. Здолбунівська, 7Д, корпус Г, ) 342 грн. 53 коп. судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Повне судове рішення складено 26 вересня 2019 року.

Судді (підпис) А.П. Корніюк

(підпис) І.В. П`єнта

(підпис) О.І. Талалай

Згідно з оригіналом

Суддя апеляційного суду А.П. Корніюк