КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №753/5216/18 Головуючий у І інстанції - Трусова Т.О.
апеляційне провадження №22-ц/824/2557/2019 Доповідач у ІІ інстанції - Приходько К.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2019 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Приходька К.П.,

суддів Журби С.О., Олійника В.І.,

за участю секретаря Немудрої Ю.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 04 грудня 2018 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Атлант-М Лепсе», третя особа: ОСОБА_3 про розірвання договору та стягнення коштів,

встановив:

В провадженні Дарницького районного суду м. Києва перебуває на розгляді вищезазначений позов.

Позов обґрунтований тим, що позивач замовила у відповідача та оплатила вартість другого екземпляра ключа від замка запалювання автомобіля Volksvagen Jetta, проте відповідач надав ключ головний УКТ ЗЕД з істотними недоліками - за його допомогою автомобіль завести не можна.

В ході розгляду справи відповідач подав клопотання про призначення по справі автотоварознавчої експертизи з метою з'ясування питань про наявність у наданому позивачу другому екземплярі ключа від замка запалювання дефектів (недоліків) та можливість його використання з автомобілем, проведення якої просив доручити експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 04 грудня 2018 року, у справі призначено інженерно-технічну експертизу, на вирішення якої поставлено наступні питання: 1. Чи має дефекти (недоліки) товар - ключ головний УКТ ЗЕД , шифр 5К0837202АЕІNF, та чи відповідає його якість вимогам стандартів і технічних умов заводу-виробника Volksvagen AG? Якщо товар має недоліки, то які ?2. Чи можлива експлуатація ключа головного УКТ ЗЕД , шифр 5К0837202АЕІNF, з автомобілем НОМЕР_2, VIN НОМЕР_5 Якщо ні, то з яких причин?

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на її незаконність, необґрунтованість, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила ухвалу суду скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що станом на 04 грудня 2018 року автомобіль НОМЕР_2, VIN НОМЕР_5 не перебуває у володінні позивача, з приводу долі автомобіля може надати свої пояснення виключно ОСОБА_3, яка є одноосібним власником даного майна.

Однак суд, взагалі, зобов'язав позивача надати експертам для дослідження не тільки ключ головний УКТ ЗЕД , шифр 5K0837202AEINF, а й автомобіль НОМЕР_2, VIN НОМЕР_5, який йому не належить.

Зазначає, що позивач був замовником виключно ключа головного, при цьому останній користувався авто виключно згідно виданої довіреності третьою особою.

Також посилається на те, що спір у даній справі виник не з приводу авто, а з приводу ключа головного, який взагалі не виконує покладених на нього функцій через вину відповідача, який взяв грошові кошти з позивача, не виконавши при цьому взяті на себе зобов'язання щодо послуг.

На апеляційну скаргу ТОВ «Атлант-М Лепсе» подало відзив, який обґрунтовувало тим, що предметом спору в справі є вимоги позивача про розірвання договору купівлі-продажу товару та стягнення з відповідача сплаченої суми коштів за поставку неякісного товару - ключа (запалювання) головний за номером запчастини 5K0837202AEINF виготовленого заводом-виробником Volkswagen AG до автомобіля НОМЕР_2, рік випуску 2015, тип - загальний легковий седан, VIN згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу - згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу - НОМЕР_5. Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що проданий Відповідачем ключ неналежної якості, так як не заводив вищезазначений автомобіль.

На момент отримання позивачем товару та його подальшого звернення до суду, автомобіль перебував у його фактичному володінні, користуванні та розпорядженні на підставі генеральної довіреності, посвідченої 10 січня 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дріжчаною Ю.І., за реєстровим номером 2. З довіреності вбачається, що позивач наділявся правом розпорядитись автомобілем, тобто був його фактичним власником, а тому особисто і звернувся до відповідача із проханням виготовити ключ головний.

Під час розгляду справи позивач не зміг пояснити та надати будь-які докази, які б підтверджували місце перебування автомобіля, факт його вибуття із володіння, користування та розпорядження позивача.

З огляду на те, що ключ головний є невід'ємною частиною автомобіля, яка призводить його до руху, задля того щоб підтвердити справність ключа, необхідно здійснити експертне дослідження як ключа так і автомобіля, оскільки несправність може бути в останньому.

Крім цього, зазначає, що позивачем товар був прийнятий без зауважень, про що свідчить підписана видаткова накладна.

Також, позивач всіляко уникає повного та об'єктивного проведення експертизи, так як наявність самого ключа без автомобіля може не дати відповіді на питання: з якої причини не можлива експлуатація автомобіля.

Просив, відмовити у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_2 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 04 грудня 2018 року.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи, в порядку, передбаченому статтею 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про призначення експертизи, суд першої інстанції виходив із того, що з'ясування такої обставини як неможливості використання автомобільного ключа за призначенням потребує спеціальних знань в галузі техніки.

З висновками суду першої інстанції погоджується і колегія суддів, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи, а також узгоджуються з вимогами чинного законодавства з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 103 Цивільного процесуального Кодексу Українисуд призначає експертизу у справі у разі, якщо для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо.

За змістом частини п'ятої статті 103 Цивільного процесуального Кодексу України учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз'яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта.

У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов'язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Відповідно до статті 263 Цивільного процесуального Кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Якщо одна із сторін визнала пред'явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 4 і 6 частини другої статті 2 Цивільного процесуального Кодексу Українисеред іншого основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема змагальність сторін та пропорційність.

За змістом пункту 2 частини першої статті 43 Цивільного процесуального Кодексу Україниучасники справи мають право подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам.

Відповідно до частини третьої статті 12 Цивільного процесуального Кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За положеннями пункту 4 частини п'ятої статті 12 Цивільного процесуального Кодексу Українисуд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Отже, обов'язку сторони довести обставини, які мають значення для справи та на які вона посилається, право подавати докази, кореспондує обов'язок суду сприяти реалізації цих прав і обов'язків.

Колегією суддів встановлено, що між сторонами є спір з питання розірвання договору та стягнення коштів за товар неналежної якості, а саме другого екземпляру ключа від замка запалювання до автомобіля НОМЕР_2, VIN НОМЕР_5, тоді як питання про наявність у другому екземплярі ключа дефектів (недоліків) підлягає з'ясуванню, шляхом призначення експертизи, оскільки необхідні знання в галузі техніки, що правомірно було зроблено судом першої інстанції.

Викладені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду першої інстанції, оскільки вибуття автомобіля з володіння позивача не підтверджені жодними доказами, довіреність з питань користування та розпорядження автомобілем НОМЕР_2, VIN НОМЕР_5 видана ОСОБА_3 на ім'я ОСОБА_2 не відкликана, а тому остання не позбавлена можливості надати автомобіль на огляд експерту.

Відповідно до положень ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга є необґрунтованою, натомість ухвала Дарницького районного суду м. Києва від 04 грудня 2018 року постановлена з дотриманням норм процесуального права, та повинна бути залишеною без змін.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Висновки суду відповідають обставинам справи, які судом установлені відповідно до вимог процесуального закону, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судом правильно застосовані.

Керуючись ст.ст.367,374,375,381-384, ЦПК України, суд, -

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 04 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 21 лютого 2019 року.

Суддя-доповідач К.П. Приходько

Судді С.О. Журба

В.І. Олійник