Єдиний унікальний номер справи 756/7917/18
Провадження №22-ц/824/7204/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Писаної Т.О., Приходька К.П.,

за участю секретаря Тімуш Д.І.,

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Облонського районного суду міста Києва від 27 лютого 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи: ОСОБА_6 , служба у справах дітей Оболонської районної державної адміністрації про визнання договору дарування недійсним,

В С Т А Н О В И В:

В червні 2018 року ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 звернувся до суду з позовом про визнання недійсним договору дарування ѕ часток квартири АДРЕСА_1 . Обґрунтовував позов тим, що укладений 11.12.2015 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (матір та дочка) договір в силу ч.1 ст. 203 ЦК України є недійсним, оскільки укладений з порушенням ст.12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей» та відповідно з порушенням законних прав та інтересів дитини, яка до моменту укладення договору була зареєстрована у вказаній квартирі. Вважає, що такий договір суперечить правам та інтересам неповнолітньої, оскільки погіршує її становище та порушує гарантії збереження за дитиною права на користування житлом. Крім того, правочин, вчинений без дозволу органу опіки та піклування, є нікчемним в силу ч.1 ст. 224 Цивільного кодексу України. У зв`язку наведеним просив суд визнати спірний договір недійсним.

РішеннямОблонського районного суду міста Києва від 27 лютого 2019 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з ухваленим по справі рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, вважає, що рішення постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права, яке полягає у неповному дослідженні всіх обставин справи, внаслідок чого постановлено незаконне та необґрунтоване рішення, яке підлягає скасуванню. Посилався на те, що судом першої інстанції неправильно досліджені обставини справи, а позовні вимоги є доведеними і підлягають задоволенню.

Відповідач ОСОБА_5 подав відзив на апеляційну скаргу, де вказав, що доводи апеляційної скарги вважає безпідставними, а рішення суду - законним і обґрунтованим, яке в повному обсязі відповідає завданню цивільного судочинства. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

У відповідності до положень ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Підставою для відмови в задоволенні позову стало те, що на момент укладання договору дарування ѕ часток квартири малолітня ОСОБА_3 разом з матір`ю не були зареєстровані в спірній квартири та не проживали в ній. За таких умов права дитини при укладені такого договору не були порушені, а згода з боку органів опіки та піклування не була потрібна. З наведеною позицією суду першої інстанції в повній мірі погоджується й колегія суддів апеляційного суду, вважаючи її виваженою та обґрунтованою.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Положеннями ст. 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом. При цьому сторона самостійно несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Обов`язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів міститься і в ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких умов суд може приймати та покладати в основу рішення по справі лише ті обставини, які були доведені сторонами. При цьому сторона сама визначає обсяг та достатність доказів, що надає до суду, а витребування таких доказів судом самостійно без наявності передбачених законом підстав у чітко визначених випадках було б порушення принципу змагальності сторін в судовому процесі, що є неприпустимим.

Позивач свою позицію щодо визнання частини договору дарування квартири недійсним обґрунтовує порушенням відповідачами з його точки зору законних прав та інтересів малолітньої ОСОБА_3 на проживання у спірній квартирі. Стверджував, що малолітня до моменту укладання договору дарування була зареєстрована та проживала у спірній квартирі. Дані посилання був ретельно перевірений судом на підставі представлених до справи доказів, за результатами чого було встановлено, що на час укладання спірного договору малолітня не проживала в спірній квартирі та була знята з реєстрації в ній. За таких умов наявність підстав для задоволення позову позивачем не доведена, що й було належним чином констатовано судом першої інстанції.

Зважає колегія суддів апеляційного суду й на те, що окрім доводів, аналогічних до доводів позовної заяви, апеляційна скарга обґрунтована ще й додатковими новими підставами, зокрема стосовно того, що зняття з реєстрації малолітньої ОСОБА_3 було проведене з порушеннями встановленої процедури, відтак є незаконним. В той же такі зазначені апелянтом підстави не були заявлені в суді першої інстанції в якості підстави позовних вимог, відтак не були предметом його розгляду. За таких умов у відповідності до положень ст. 367 ЦПК України вказані доводи не можуть бути предметом й апеляційного розгляду.

Твердження апелянта про те, що укладений договір дарування є недійсним і суперечить інтересам його малолітньої дитини, оскільки зміст цього договору (правочину) не відповідає вимогам діючого законодавства, колегія суддів апеляційного суду вважає безпідставним. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Законність зняття з реєстрації малолітньої ОСОБА_3 із спірної квартири не оскаржувалася в судовому порядку і аргументи з цього приводу не заявлялися в суді першої інстанції, відтак не можуть бути прийняті апеляційним судом.

З урахуванням викладеного колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, вірно послався на закон, що регулює спірні правовідносини, відтак дійшов до правильного рішення по суті спору. Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження при розгляді справи апеляційним судом., відтак підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції при апеляційному розгляді відсутні.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Облонського районного суду міста Києва від 27 лютого 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий С.О. Журба

Судді: Т.О. Писана

К.П. Приходько