Справа 556/146/19
Номер провадження 2/556/130/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.09.2019 року. смт.Володимирець

Володимирецький районний суд Рівненськоїобласті в особі:

головуючого судді Закревського Л.В.,

при секретарі Басик Г.Т.,

з участю позивачки ОСОБА_1

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в смт. Володимирець справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,-

В С Т А Н О В И В:

До суду звернулася ОСОБА_1 до ОСОБА_2 з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

В обгрунтування заяви вказала, що 29 січня 2000 року уклав шлюб з відповідачкою по справі, який зареєстрований Городецькою сільською радою Володимирецького району, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис № 21. Шлюбне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів і поглядів на життя. Втратили почуття любові і взаємоповаги один до одного. Сімейних стосунків не підтримують.

За час спільного проживання у них народилося двоє дітей, донька ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , донька ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивачка разом з малолітніми дітьми проживають окремо. Матеріальної допомоги на утримання дітей відповідач не надає, в житті дітей, їх вихованні та розвитку ніякої участі не приймає, що ставить позивачку у скрутне матеріальне становище, тому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання з`явилася позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Також просила не стягувати з відповідача на її користь сплачену суму судового збору.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, але надав суду заяву в якій вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та просив розгляд справи проводити у його відсутності.

Суд, дослідивши обставини справи, проаналізувавши всі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

З матеріалів справи вбачається, і це встановлено в судовому засіданні, що 18 серпня 2000 року, сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 .

Також в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 є батьком дітей доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2

Даний факт стверджується оглянутими в судовому засіданні та долученими до справи свідоцтвами про народження.

Також в судовому засіданні достовірно встановлено, що діти перебувають на утриманні батька ОСОБА_1 .

Також згідно матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_2 на даний час офіційно не працевлаштований.

Крім того в судовому засіданні було встановлено, що шлюбні відносини сторін фактично припинені, відповідач з позивачкою не проживають спільно, діти проживають разом з матір`ю і знаходяться повністю на її утриманні, відповідач проживає окремо.

Згідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Згідно ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що шлюб існує формально, сторони миритися не бажають, не підтримують сімейні відносини, і є підстави для його розірвання.

Дітей залишити проживати з батьком.

У відповідності до ст.113 СК України особа , яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідачка бажає залишити прізвище « ОСОБА_1 ».

Згідно ст. 141 СК України - мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо утримання дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст.183,184 СК України.

Суд приймає до уваги матеріальне становище відповідачки, однак це не звільняє її від обов`язку по утриманню дітей.

Виходячи з вище викладеного, враховуючи матеріальне становище сторін, розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, рівність обов`язку батьків щодо утримання дітей, суд рахує за правильне визначити розмір аліментів, що підлягає стягненню з ОСОБА_2 у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття.

Поряд з тим, рішення слід допустити до негайного виконання по платежах за один місяць, згідно ст. 430 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Питання про повернення сплаченого при подачі позовної заяви судового збору позивачка не ставить.

Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при поданні позову до суду про стягнення аліментів, то суд на підставі ч. 2 ст. 133, ч. 1,2,6 ст. 141 ЦПК України, стягує ці витрати з відповідача.

Керуючись ст.ст. ст.ст.2, 3, 12, 81, 89, 263, 264, 265, 268, 352, 354, 355, 273 ЦПК України, ст.ст. 180-183, 184 Сімейного Кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований Городецькою сільською радою Володимирецького району, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис № 21.

Дітей залишити на виховання матері.

ОСОБА_1 після розірвання шлюбу залишити прізвище « ОСОБА_1 ».

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ), жителя АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття, починаючи 23.01.2019 року.

Стягнути із ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ), жителя АДРЕСА_1 на користь держави судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп. на підставі Закону України "Про судовий збір".

Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя: Л.В. Закревський