КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа 755/7989/18 Головуючий у І-й інстанції - Астахова О.О.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2019 року Київський апеляційний суд в складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - Заришняк Г.М.

Суддів - Мараєвої Н.Є., Рубан С.М.

при секретарі - Діденку А.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Здоренка Владислава Євгеновича, який діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна», на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 12 червня 2019 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» до ОСОБА_1 про застосування наслідків недійсності договору,-

В С Т А Н О В И В :

В травні 2018 року ТОВ «Порше лізінг» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 про застосування наслідків недійсності договору.

В обґрунтування позову Товариство зазначало, що 27.08.2013 року між ТОВ «Порше Лізинг Україна» та ОСОБА_1 було укладено договір про фінансовий лізинг № 00008400 та додатки до нього.

Відповідно до умов укладеного договору ТОВ «Порше Лізинг Україна» передало відповідачу у користування об`єкт лізингу - транспортний засіб «Сеат Ібіца» 1.4 МРІ, шасі № НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_2 , 2013 року випуску вартістю 144 024,90 грн., що еквівалентно 17 700,00 доларам США, а відповідач зобов`язався прийняти об`єкт лізингу і сплатити суму коштів за договором шляхом здійснення платежів відповідно до договору та згідно графіку покриття витрат й виплатити лізингові платежі.

Оскільки відповідач припинив виконувати свої грошові зобов`язання по договору, ТОВ «Порше Лізинг Україна» 15.02.2016 року направило відповідачу вимогу про сплату заборгованості за договором, повернення об`єкта лізингу та повідомлення про відмову від договору.

Також, ТОВ «Порше Лізинг Україна» у зв`язку із наявною за відповідачем заборгованістю звернулося до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, пені, 3 % річних, інфляційних втрат та збитків відповідно до договору.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва у справі № 755/13708/17 від 23.04.2018 року у задоволенні позовних вимог ТОВ «Порше Лізинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та збитків відповідно до договору про фінансовий лізинг № 00008400 від 27.08.2013 року відмовлено у зв`язку із визнанням вказаного договору нікчемним.

24 січня 2017 року державним виконавцем Подільського РВДВС м. Києва ГТУЮ в м. Києві Головащенком А.М. при примусовому виконанні виконавчого напису нотаріуса № 12, виданого 13.01.2017 року приватним нотаріусом КМНО Доценко І.П., був складений акт опису і арешту майна - автомобіля марки «Сеат Ібіца» д.н.з. НОМЕР_3 , який передано на відповідальне зберігання представнику ТОВ «Порше Лізинг Україна».

Згідно звіту № 127 про оцінку транспортного засобу від 13.03.2017 року ринкова вартість автомобіля «Сеат Ібіца» 1.4 МРІ, шасі № НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_2 , 2013 року випуску, д.н.з НОМЕР_3 на дату оцінки складає 200 936,34 грн., що за офіційним курсом НБУ станом на 13.03.2017 року еквівалентно 7 494,78 доларам США.

Позивач вказує, що вартість повернутого об`єкту лізингу в порівнянні з визначеною його вартістю на момент укладення договору зменшилася на 10 205,22 доларів США, що еквівалентно станом на 18.05.2018 року 267 262,60 грн., а тому вказану суму необхідно стягнути з відповідача, як наслідок застосування нікчемного правочину.

Посилаючись на викладене, позивач просив задовольнити позов та застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину, стягнувши з відповідача на користь позивача різницю вартості повернутого об`єкту лізингу авто «Сеат Ібіца», 1.4 МРІ, шасі № НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_2 , 2013 року випуску, д.н.з НОМЕР_3 у порівнянні з визначеною його вартістю на момент укладення договору про фінансовий лізинг № 00008400 від 27.08.2013 року в сумі 267 262,60 грн., який судом визнано нікчемним. Стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 4008,94 грн..

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 12 червня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі Здоренко В.Є., який діє в інтересах ТОВ «Порше Лізинг Україна», посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову Товариства.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник ТОВ «Порше Лізинг Україна» підтримав апеляційну скаргу з підстав та доводів, викладених в ній.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не сповістив.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість постановленого рішення суду в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і це було встановлено судом, що 27.08.2013 року між ТОВ «Порше Лізинг Україна» та ОСОБА_1 було укладено договір про фінансовий лізинг № 00008400, відповідно до умов якого ТОВ «Порше Лізинг Україна» передало ОСОБА_1 у користування об`єкт лізингу - транспортний засіб «Сеат Ібіца» 1.4 МРІ, шасі № НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_2 , 2013 року випуску, вартістю 17 700,00 доларів США, що еквівалентно 144 024,90 грн. Відповідач, в свою чергу, зобов`язався прийняти об`єкт лізингу і сплатити суму коштів за договором шляхом здійснення платежів відповідно до умов договору та згідно із графіком покриття витрат та виплати лізингових платежів, що становить невід`ємну частину договору (а.с. 18-19, 20-23).

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 23 квітня 2018 року у цивільній справі № 755/13708/17 за позовом ТОВ «Порше Лізинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та збитків відповідно до договору про фінансовий лізинг встановлено, що Договір фінансового лізингу № 00008400 від 27.08.2013 року був укладений сторонами в простій письмовій формі та в супереч вимогам статті 799 ЦК України не був нотаріально посвідченим, що згідно ч. 1 ст. 220 ЦК України тягне за собою його нікчемність, яка встановлена законом (а.с. 10-15). Дане рішення суду набрало законної сили.

Посилаючись на нікчемність договору про фінансовий лізинг, позивач просив застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину, передбачені ст. 216 ЦК України, та стягнути з ОСОБА_1 267 262,60 грн. як різницю вартості повернутого позивачу об`єкту лізингу - автомобіля «Сеат Ібіца», д.н.з НОМЕР_3 в порівнянні з визначеною його вартістю на момент укладення договору про фінансовий лізинг. При цьому позивач не враховував кошти, що були сплачені відповідачем ТОВ «Порше Лізинг Україна» за вказаним договором про фінансовий лізинг та не зміг повідомити суду чи перебуває автомобіль «Сеат Ібіца», д.н.з НОМЕР_3 у ТОВ «Порше Лізинг Україна».

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог ТОВ «Порше Лізинг Україна» про стягнення з відповідача коштів на відшкодування різниці у вартості автомобіля в порядку ст. 216 ЦК України.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи, рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 23 квітня 2008 року у цивільній справі № 755/13708/17 встановлено, що 13.01.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Доценко І.П. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №12, про повернення одержувачем - ОСОБА_1 на користь ТОВ «Порше Лізинг Україна» об`єкта фінансового лізингу - автомобіля марки «SEAT», модель - IBIZA 1.4 І, тип - Універсал-В, номер шасі (кузова, рами) -НОМЕР_1 , рік випуску 2013, колір - сірий, реєстраційний номер - НОМЕР_3 , вартістю 230 371,23 грн., що був переданий в користування на підставі Договору про фінансовий лізинг № 00008400 від 27.08.2013 року та підлягає поверненню за невиплачені лізингові платежі в період з 16.12.2015 року по 15.02.2016 року, заборгованість станом на 15.02.2016 року складає 21 974,57 грн.

19.01.2017 року постановою державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва відкрито виконавче провадження №53250656 щодо примусового виконання виконавчого напису № 12, виданого 13.01.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Доценко І.П.

20.01.2017р. постановою державного виконавця оголошено в розшук автомобіль марки «SEAT», модель - IBIZA 1.4 І, тип - Універсал-В, номер шасі (кузова, рами) - НОМЕР_1 , рік випуску 2013, колір сірий, реєстраційний номер - НОМЕР_3 .

24.01.2017 року державним виконавцем Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва складено Акт, згідно якого, при примусовому виконанні виконавчого напису № 12, виданого 13.01.2017 року приватним нотаріусом КМНО Доценко І.П., вказаний автомобіль вартістю 230 371,23 грн. переданий боржником представнику стягувача ТОВ «Порше Лізинг Україна», діючому за дорученням - ОСОБА_2

Виконавчий документ фактично виконаний в повному обсязі. Ключі від автомобіля та технічний паспорт повернуто боржником (а.с.11-13).

24 січня 2017 року державним виконавцем Подільського РВДВС м. Києва ГТУЮ в м. Києві Головащенком А.М. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 53250656 з примусового виконання виконавчого напису № 12, виданого 13.01.2017 року приватним нотаріусом КМНО Доценко І.П. про повернення ОСОБА_1 на користь ТОВ «Порше Лізинг Україна» об`єкта фінансового лізингу - автомобіля марки «SEAT IBIZA», д.н.з. НОМЕР_3 (а.с. 66).

У зв`язку із закінченням виконавчого провадження, державним виконавцем було складено відповідний акт державного виконавця від 24.01.2017 року, зі змісту якого убачається, що автомобіль «SEAT IBIZA», д.н.з. НОМЕР_3 передано представнику стягувача, а виконавчий документ виконано в повному обсязі (а.с. 57).

За змістом 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 17.08.2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ «Порше лізинг Україна», третя особа приватний нотаріус КМНО Доценко І.П. задоволені. Визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис від 13.01.2017 року, вчинений приватним нотаріусом КМНО Доценко І.П., зареєстрований в реєстрі за № 12, про повернення об`єкту лізингу. Вилучено автомобіль у ТОВ «Порше лізинг Україна» та передано ОСОБА_1 . Рішення набрало законної сили 19.12.2017 року ( справа № 755/2240/17 р.), проте не виконано Товариством.

В процесі розгляду справи № 755/2240/17 р. судом було встановлено, що у ОСОБА_1 відсутня поточна заборгованість по лізинговим платежам за період, за який ТОВ «Порше лізинг Україна» заявлено заборгованість, яка відображена у виконавчому написі нотаріуса.

Відносини, що виникають у зв`язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями Цивільного кодексу України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються Законом України «Про фінансовий лізинг».

Відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону України «Про фінансовий лізинг» за договором фінансового лізингу лізингодавець зобов`язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).

Згідно з частиною другою статті 806 ЦК України до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.

Отже, договір фінансового лізингу за своєю правовою природою є змішаним і містить елементи договорів оренди (найму) та купівлі-продажу транспортного засобу, що випливає зі змісту договору відповідно до статті 628 ЦК України.

За договором найму (оренди) здійснюється передача майна наймачеві у користування.

Найм (оренда) транспортних засобів врегульовано параграфом 5 глави 5 ЦК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Вказаною нормою не визначено обов`язку особи, яка прийняла певне майно на виконання нікчемного договору, відшкодувати різницю у його вартості, якщо вона змінилася.

Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 77-80 ЦПК України.

Судовим рішенням у справі № 755/2240/17 р. було встановлено, що у відповідача відсутня поточна заборгованість по лізинговим платежам за період, за який ТОВ «Порше лізинг Україна» виставлено заборгованість, яка відображена у виконавчому написі нотаріуса. ТОВ «Порше Лізинг Україна» одержало від ОСОБА_1 об`єкт лізингу автомобіль SEAT, модель - IBIZA 1.4 І, тип - Універсал-В, номер шасі (кузова, рами) -НОМЕР_1 , рік випуску 2013, колір сірий, реєстраційний номер - НОМЕР_3 .

Вказані обставини належними та достовірними доказами не спростовані представником позивача ні в суді першої інстанції, ні в апеляційному суді.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що вартість переданого в лізинг майна знизилася у зв`язку із фактичним використанням автомобіля відповідачем та знеціненням національної валюти, що є не можливим повернення сторін у первісний стан, який мав місце до вчинення недійсного правочину, не заслуговують на увагу.

З позовної заяви слідує, що ТОВ «Порше Лізинг Україна», надавши прив`язку вартості нового автомобіля до ціни в доларах США на дату оцінки (17 700 дол. США), просить стягнути з відповідача суму в розмірі 267 262,60 грн., яка розраховане зменшення вартості спірного автомобіля (17700 - 7494,78 = 10 205,22 доларів США).

Відповідно до наданого позивачем договору купівлі-продажу транспортного засобу № 109 від 21 серпня 2013р., ТОВ «Порше Лізинг Україна» придбало спірний автомобіль у ТОВ «Авто-Київ», при цьому вартість автомобіля визначено в договорі саме в гривні - 144 024,90 грн., а не в іноземній валюті (а.с.237-242).

В Звіті № 127 від 13 березня 2017р. про оцінку транспортного засобу від 13.03.2017 року, складеного суб`єктом оціночної діяльності, ринкова вартість автомобіля «Сеат Ібіца» 1.4 МРІ, шасі № НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_2 , 2013 року випуску, д.н.з НОМЕР_3 на дату оцінки складає 200 936,34 грн.

Разом з тим, автомобіль за недійсним правочином було повернуто позивачеві в натурі, тому відсутні законні підстави для відшкодування Товариству у відповідності зі ст. 216 ЦК України різниці у вартості майна.

Суд повно та всебічно з`ясував обставини справи, зібраним по справі доказам дав належну оцінку та й прийшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову за відсутністю правових підстав у розумінні положень ст. 216 ЦК України про відшкодування позивачеві різниці у вартості автомобіля, оскільки відповідач повернув позивачу в натурі автомобіль, який він одержав на виконання нікчемного правочину - Договору про фінансовий лізинг № 00008400 від 27.08.2013 року, позивач також отримав від відповідача й грошові кошти, сплачені останнім за даний об`єкт лізингу.

Постановлене судом рішення відповідає вимогам норм матеріального та процесуального права і не може бути скасовано з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Здоренка Владислава Євгеновича, який діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна», - залишити без задоволення.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 12 червня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлений вересня 30 вересня 2019 року.

Головуючий:

Судді: