Справа № 303/3498/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

19 лютого 2019 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

головуючого судді : Джуги С.Д.

суддів: Собослоя Г.Г., Куштана Б.П.

з участю секретаря: Балаж Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 04 червня 2018 року, постановлену суддею Довжанин В.М., у справі за поданням Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиціїї у Закарпатській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон та вилучення паспорту громадянина України для виїзду за кордон громадянина ОСОБА_1,-

встановив :

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 04 червня 2018 року встановлено тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон громадянина України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, до виконання ним зобов'язань, покладених на нього відповідно до виконавчого листа № 303/3498/17, 2/303/1884/17 від 14.12.2017 року.

Заперечуючи ухвалу суду, ОСОБА_1 подав на неї апеляційну скаргу, в якій просить скасувати дану ухвалу, оскільки вважає її такою, що постановлена з неповним з'ясуванням обставин справи, порушенням норм матеріального і процесуального права та постановити нову ухвалу про відмову в задоволенні подання. Доводи апеляційної скарги зводяться до наступного: в ухвалі судом першої інстанції не зазначено фактів та конкретних доказів, які б підтверджували про те, що боржник ухилявся від зобов'язання, яке покладено на нього постановою; судом не враховано, що товариства ТОВ «Карат Буд Плюс» та ТОВ «ЕТОП Україна», засновником яких він є, фактично не здійснюють господарської діяльності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника апелянта, розглянувши і дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Задовольняючи заявлене подання, суд першої інстанції виходив з доведеності факту ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням .

З таким висновком повністю погоджується і апеляційний суд, оскільки він відповідає фактичним обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ст.441 ЦПК України, тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого рішення.

Статтею 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» передбачено, що громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

З аналізу зазначених норм слідує, що саме по собі самостійне невиконання боржником зобов'язань, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків.

При цьому, під поняттям «ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням» слід розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини.

Матеріалами справи встановлено, що на виконанні в Ужгородському міського відділу ДВС знаходиться виконавче провадження №55834371 по виконанню виконавчого листа № 303/3498/17 виданого 11.01.2018 року Мукачівським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 суму боргу в розмірі 910 000 грн. та 8320 грн. судового збору».

20.02.2018 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою боржника зобов'язано подати декларацію про доходи та майно та попереджено про його відповідальність за неподання такої або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Боржник ОСОБА_1 не виконав вимоги державного виконавця і не подав вказаної декларації про доходи.

23.02.2018 року держаним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, відносно всього майна боржника у межах суми боргу.

Відповідно до відповіді на запит наданої 23.02.2018 року ДПС України, відсутні відомості про наявність у боржника відкритих рахунків, та отримано інформацію, що боржник отримує дохід у ТОВ «Карат Буд плюс», .

Згідно інформації про юридичну особу ТОВ «Карат Буд плюс», код ЄДРПОУ 3922,3715, її засновником є боржник ОСОБА_1.

Відповідно до інформації про юридичну особу ТОВ «ЕТОП Україна», , її засновником є боржник - ОСОБА_1.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 15.03.2018 року, будинок за адресою: м. Мукачево, вул. Набережни, 30В, зареєстрований за ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності від 27.11.2003 року.

16.03.2018 року державним виконавцем внесено подання про визначення частки у спільній сумісній власності по справі №3030/3498/17.

16.03.2018 року державним виконавцем направлено боржнику запит про надання інформації про його майно. Одночасно, боржник викликався до відділу ДВС з метою отримання інформації про причини невиконання рішення суду. боржнику роз'яснено про наслідки невиконання рішення суду, у т.ч. і про обмеження у праві виїзду за кордон. Однак, боржник не виконав дані вимоги державного виконавця.

28.03.2018 року до відділу ДВС надійшов відзив на подання відділу ДВС від 16.03.2018 року підписаний боржником - ОСОБА_1, тобто боржнику відомо про проведення відносно нього заходів у межах виконавчого провадження №55834371 по виконанню виконавчого листа № 303/3498/17 виданого 11.01.2018 року Мукачівським міськрайонним судом.

Станом на 01.06.2018 р. (момент звернення з поданням) боржником не здійснено жодних дій спрямованих на виконання зобов'язань, покладених на нього вищезазначеним судовим рішенням.

З врахуванням наведених обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що матеріалами подання державного виконавця доведено, що боржник ОСОБА_1 свідомо не виконує обов'язки боржника, не вчиняє жодних дій спрямованих на виконання рішення, що свідчить про ухилення боржника ОСОБА_1 від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням.

Наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду, а тому не можуть бути взяті до уваги.

Суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, правильно застосував закон, а тому оскаржувана ухвала підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга залишенню без задоволення.

Керуючись ст.ст.374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 04 червня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 22 лютого 2019 року.

Головуючий :

Судді: