Роздільнянський районний суд Одеської області
Справа № 511/1290/19
Номер провадження: 2/511/542/19
26 вересня 2019 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді: Панчук А.
при секретарі ТомчукЄ.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Роздільна Одеської області в цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , третя особа: Кучурганська сільська рада Роздільнянського району Одеської області , про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,
В липні 2019 року позивач ОСОБА_1 , звернувся до Роздільнянського районного суду Одеської області з позовною заявою про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житловим будинком розташованим за адресою: АДРЕСА_1 , що належить позивачу на праві власності . Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що він є власником житлового будинку АДРЕСА_1 . В зазначеному будинку прописаний його син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Однак місце знаходження відповідача йому не відомо, добровільно останній не знявся з обліку за вказаною адресою, тому він не може вирішити питання в позасудовому порядку. Посилаючись на дані обставини, просив вважати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що втратив право на користування жилим приміщенням будинку АДРЕСА_2 , що належить йому на праві власності.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, надав заяви, згідно якої підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити, не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі у зв`язку з неявкою відповідача (а.с.37).
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.
Представник третьої особи -Кучурганської сільської ради Роздільнянського району Одеської області в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги ОСОБА_1 визнав, не заперечував проти їх задоволення, просив справу розглядати у відсутність їх представника.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням ним про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 223 ЦПК України, суд зі згоди позивача вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (AlimentariaSandersS.A. v. Spain).
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»).
Суд вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі, вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ч.ч.1,5,6 ст.81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено, що згідно довідки про склад сімї або реєстрованих у житловому приміщенні осіб № 637 від 11.07.2019року виданою Кучурганською сільською радою Роздільнянського району Одеської області у будинку АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , його сини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та онука ОСОБА_5 , 28.04.1999року (а.с.9).
Відповідно до акту обстеження сім`ї ОСОБА_1 від 11.07.2019року складеного комісією Кучурганської сільської ради Роздільнянського району Одеської області зазначено, що ОСОБА_1 1955 року народження , зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1 та фактично проживає за даною адресою. Разом з ним зареєстрований ОСОБА_2 1977 року народження, який фактично не проживає з 2000 року. (а.с.10).
Відповідно до статей 316-317 Цивільного кодексу України право власності є правом особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежного від волі інших осіб. Власнику надається право володіння, користування та розпорядження своїм майном.Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч.1 ст.321 ЦК України).
Згідно ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей, і мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Так, відповідно до ст.391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Однак , позивачем не надано до суду жодного документу , підтверджуючого , що саме він є власником будинку , розташованого за адресою : АДРЕСА_1 . Додані до справи матеріали , лише підтверджують, що позивач зареєстрований в зазначеному будинку, так само як і відповідач.
Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що в даному випадку вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню , оскільки відсутні докази, що він є власником житлового будинку .
На підставі ч.2 ст.405 Цивільного кодексу України, ст.156 Житлового кодексу України, та керуючись ст. ст. 4,10,13,18,19,76- 81,95, 247,258-259, 263, 265, 280-284 ЦПК України, суд
В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , третя особа: Кучурганська сільська рада Роздільнянського району Одеської області , про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - відмовити в повному обсязі.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі протягом 30 днів апеляційної скарги з дня проголошення судового рішення, з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Суддя А. І. Панчук