Постанова

Іменем України

23 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 363/2034/16-ц

провадження № 61-33784св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Жданової В. С.,

Кузнєцова В. О.,

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 20 квітня 2017 року у складі судді Войнаренко Л. Ф. та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 12 липня 2017 року у складі колегії суддів: Суханової Є. М., Данілова О. М., Мережко М. В.,

В С Т А Н О В И В:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2016 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Позовна заява мотивована тим, що ПАТ «КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір від 14 травня 2007 року № К2U4AW01170372, відповідно до якого банк надав ОСОБА_1 кредит у розмірі 24 707,20 доларів США на термін до 13 травня 2014 року зі сплатою відсотків в строки та порядку встановленому договорі.

Згідно договору у випадку порушення зобов`язань за кредитним договором, відповідач сплачує банку відсотки за користуванням кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом.

Крім того, укладено Договори поруки № К2U4AW01170372 з поручителями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором ОСОБА_1 ..

Позивач зазначає, що він в повному обсязі виконав свої зобов`язання за кредитним договором, натомість відповідач свої обов`язки з повернення кредиту та нарахованих відсотків, комісії та пені не виконав, внаслідок чого у нього перед банком виникла заборгованість, яка станом на 22 березня 2016 року складає - 89 482,66 доларів США, яка складається з:

- 15 710, 00 доларів США - заборгованість за кредитом;

- 10 918,92 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 3 303,60 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом;

- 59 550,14 доларів США - пені за несвоєчасність виконання зобов`язань;

Таким чином, банк просив стягнути з відповідачів солідарно вказану суму заборгованості в розмірі 89 482,66 доларів США, що за курсом НБУ складає 2 380 238,76 грн та понесені судові витрати.

Короткий зміст судових рішень

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 20 квітня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 12 липня 2017 року апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» відхилено; рішення Вишгородського районного суду Київської області від 20 квітня 2017 року залишено без змін.

Рішення судів першої та апеляційної інстанції мотивовані тим, що вже існує рішення, яке набрало законної сили про стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором, тому повторне стягнення заборгованості є безпідставним. Крім того, порука є припиненою, оскільки шестимісячний строк пред`явлення вимог до поручителів закінчився.

Аргументи учасників справи

Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнення її доводів

У касаційній скарзі, поданій у серпні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (далі - ВССУ), ПАТ КБ «ПриватБанк» посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило скасувати рішення судів першої і апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Банк зазначає, що суди попередніх інстанцій не звернули уваги на те, що прийняття судового рішення про стягнення заборгованості не свідчить про припинення договірних правовідносин між сторонами, оскільки кредитний договір не був розірваний, не припинив свою дію, а тому позичальнику продовжує нараховуватися заборгованість.

Щодо стягнення заборгованості з поручителів банк посилається на те, що сторони передбачили, що порука припиняється після 5 років з дня настання терміну повернення кредиту. Оскільки строк виконання зобов`язань встановлено до 13 травня 2014 року, то порука припиняється 13 травня 2019 року.

Короткий зміст вимог заперечень (відзиву) на касаційну скаргу

У жовтні 2017 року до ВССУ надійшли заперечення на касаційну скаргу, у яких ОСОБА_1 , просив відхилити касаційну скаргу банку, а оскаржувані судові рішення залишити без змін.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою ВССУ від 25 вересня 2017 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі та витребувано її матеріали з суду першої інстанції.

Статтею 388 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Підпунктом 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

01 червня 2018 року справу № 363/2034/16-ц та матеріали касаційного провадження ВССУ передано до Верховного Суду.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Установлено, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір від 10 травня 2007 року № К2U4AW01170372, відповідно до якого банк надав ОСОБА_1 кредит у розмірі 24 707,20 доларів США на термін до 13 травня 2014 року, зі сплатою відсотків в строки та порядку встановленому договорі.

Згідно договору у випадку порушення зобов`язань за кредитним договором, відповідач сплачує банку відсотки за користуванням кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом.

За вказаним кредитним договором належне виконання зобов`язань ОСОБА_1 перед банком забезпечувалось двома самостійними, не пов`язаними між собою договорами поруки від 10 травня 2007 року з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 14 грудня 2010 року з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» стягнуто заборгованість за кредитним договором № К2U4AW01170372в розмірі 193 051,10 грн, звернуто стягнення на предмет застави в рахунок заборгованості за кредитним договором в розмірі 193 051,10 грн шляхом передачі транспортного засобу марки OPEL ,2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_1 шляхом продажу вказаного автомобіля ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладанням від імені ОСОБА_1 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також наданням ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Рішення суду набрало законної сили 04 лютого 2011 року.

З наданих копій уточнень до позовних вимог за 03 листопада 2010 року убачається, що стягнута заборгованість по тілу кредиту складає - 15 385,21 долар США, 3 525,62 долари США - заборгованість про процентам за користування кредитом, 1 156,26 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом, 2 045,62 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, 17 582,82 грн - сума нарахованої комісії за зберігання предмета застави, 1 000,00 грн - сума нарахованої комісії за звернення до суду.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Частиною третьою статті 401 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судових рішень.

Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У силу частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В силу частини четвертої статті 559 ЦПК України порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимог до поручителя.

Обираючи спосіб забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № К2U4AW01170372 від 14 травня 2007 року та звертаючись до суду про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет застави позивач з 2010 року не вжив заходів до стягнення з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , як поручителів, заборгованості та не повідомив поручителів про винесене судове рішення.

Верховний Суд України у правовій позиції, висловленій 14 вересня 2016 року при розгляді справи № 6-1451цс16 зазначив, що звернення до суду після спливу передбаченого частиною четвертою статті 559 ЦК України шестимісячного строку не є підставою для відмови в позові у зв`язку зі спливом строку позовної давності, а є підставою для відмови в позові у зв`язку з припиненням права кредитора на задоволення своїх вимог за рахунок поручителя. Строк поруки не є строком для захисту порушеного права. Це строк існування самого зобов`язання поруки. Таким чином, і право кредитора, і обов`язок поручителя по його закінченні припиняються, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може.

За таких обставин суди попередніх інстанцій дійшли обгрунтованого висновку, що позовні вимоги щодо стягнення заборгованості з поручителів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задоволенню не підлягають.

Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані його позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Позивач скористався своїм правом на дострокову вимогу щодо повернення суми кредиту та відсотків за його користування разом із штрафними санкціями у зв`язку з невиконанням умов кредитного договору, що підтверджується рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 14 грудня 2010 року.

Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник не виконав, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, а кредитор в цьому випадку має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів та пені.

Такий правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц.

З огляду на викладене, відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, правильно виходив з того, що банк повторно звертається до суду із позовом про стягнення кредитної заборгованості, що є безпідставним після ухвалення судом рішення про стягнення заборгованості за цим же кредитним договором.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржувані судові рішення постановлено без додержання норм матеріального і процесуального права та зводяться до переоцінки доказів у справі, що, відповідно до положень статті 400 ЦПК України, знаходиться поза межами повноважень Верховного Суду.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

З підстав вищевказаного, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Оскільки у задоволенні касаційної скарги відмовлено, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 20 квітня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 12 липня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Ігнатенко

В. С. Жданова

В. О. Кузнєцов