ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2019 року

м.Суми

Справа №592/8889/18

Номер провадження 22-ц/816/4579/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Левченко Т. А.

за участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Публічне акціонерне товариство «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання»,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 17 липня 2019 року в складі судді Чернобая О.І., ухвалене у м. Суми Сумської області,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» (далі - ПАТ «Сумське МНВО»), який мотивував тим, що він перебуває у трудових відносинах з відповідачем, який не виконує належним чином своїх зобов`язань з оплати праці, у зв`язку з чим утворилась заборгованість з виплати заробітної плати.

Посилаючись на викладене, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі з урахуванням індексації, середню заробітну плату за час вимушеного прогулу з 25 червня 2018 року, індексацію заробітної плати та компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строку її виплати.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 17 липня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ПАТ «Сумське МНВО» про стягнення заборгованості по заробітній платі за період з квітня 2018 року по травень 2019 року в розмірі 105589 грн 60 коп. відмовлено за необґрунтованістю.

У серпні 2019 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на рішення суду, просив його скасувати з підстав порушення судом норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права та постановити нове рішення про задоволення позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначив, що при ухваленні рішення суд першої інстанції не вжив достатніх процесуальних заходів для витребування довідки про розмір заборгованості у відповідача, безпідставно не взяв до уваги відомості про нараховану заробітну плату Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, а тому дійшов помилкового висновку про необґрунтованість позову.

У відзиві на апеляційну скаргу АТ «Сумське МНВО» зазначило, що оскаржене рішення суду першої інстанції вважає законним і обґрунтованим, підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачає.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що позивач перебуває у трудових відносинах з ПАТ «Сумське МНВО» (а.с. 6-9).

З наданої на запит апеляційного суду довідки АТ «Сумське МНВО» вбачається, що заборгованість роботодавця перед позивачем із заробітної плати за період з квітня 2018 року по травень 2019 року становить 29538 грн (а.с. 103).

Наданий відповідачем розрахунок містить також відомості про нараховану індексацію доходів позивача, яка включена до суми загальної заборгованості.

Згідно зі ст. 43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

За змістом ст.ст. 94, 97 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати встановлюється за погодженням сторін, у відповідності до форм і систем оплати праці, норм праці, а також з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством.

Частиною 1 статті 115 КЗпП України передбачено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком (ч.2 ст. 233 КЗпП України).

З огляду на встановлені обставини на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню з відповідача заборгованість по заробітній платі з урахуванням нарахованої індексації у розмірі 29538 грн.

Звертаючись до суду першої інстанції позивач окрім вимог про стягнення заборгованості по заробітній платі заявив вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 25 червня 2018 року.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 з 29 серпня 1983 року працює у АТ «Сумське МНВО» (а.с. 8-9).

У позовній заяві ОСОБА_1 зазначає, що з 25 червня 2018 року він безпідставно не був допущений роботодавцем до робочого місця, з наказами про відсторонення або простій роботодавець його не ознайомлював, а тому у нього виникло право на стягнення з відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Проте зазначені позивачем обставини спростовуються матеріалами справи, зокрема за наказом від 21 червня 2018 року №157 у ПАТ «Сумське МНВО» з 25 червня 2018 року у зв`язку з неоптимальним завантаженням структурних підрозділів, з метою скорочення невиробничих витрат, мінімізації необґрунтованих фінансових витрат, недопущенню нещасних випадків на виробництві в робочий час працівників товариства вважався простоєм не з вини працівника.

Дія наказу від 21 червня 2018 року №157 продовжувалась щомісячно, включно до 30 квітня 2019 року.

Оплата праці працівників товариства, у тому числі ОСОБА_1 у дні простоїв здійснювалась відповідно до вимог статті 113 КЗпП України, а саме з розрахунку не нижче двох третин тарифної ставки встановленого працівникові розряду (окладу), про що також зазначено у пункті 3 наказу від 21 червня 2018 року №157.

З огляду на встановлені обставини вимога позивача про стягнення з відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 25 червня 2018 року задоволенню не підлягає, як необґрунтована, оскільки у спірний період у зв`язку з простоями відповідача не з вини працівників оплата праці здійснювалась відповідно до вимог ст. 113 КЗпП України.

Доводи позивача про те, що він не був ознайомлений з наказом про простої на підприємстві відхиляються судом, оскільки їх зміст був оприлюднений адміністрацією товариства, розміщений на всіх пішохідних прохідних підприємства, інформація про простої товариства також неодноразово публікувалась у засобах масової інформації і є загальновідомою.

Твердження ОСОБА_1 про те, що у спірний період він працював на умовах повного робочого тижня щоденно по 8 годин спростовуються табелями обліку робочого часу, наданими товариством.

Відповідно до статті 34 Закону України «Про оплату праці» компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

За змістом ст. ст. 1-3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру зокрема заробітна плата.

Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Згідно з п. 4 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 р. N 159 сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом.

Встановивши, що відповідач має заборгованість по заробітній платі перед ОСОБА_1 за вісім місяців з червня 2018 року по лютий 2019 року у розмірі 29538 грн апеляційний суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати підлягає задоволенню.

АТ «Сумське МНВО» на користь ОСОБА_1 підлягає сплаті компенсація у розмірі 1745, 66 грн.

Розмір компенсації розрахований наступним чином:

Заробітна за червень 2018 року плата нарахована і не сплачена позивачу у розмірі 8127 грн.

Розраховуємо величину приросту індексу споживчих цін:

0.9930 (Липень 2018) ? 1.0000 (Серпень 2018) ? 1.0190 (Вересень 2018) ? 1.0170 (Жовтень 2018) ? 1.0140 (Листопад 2018) ? 1.0080 (Грудень 2018) ? 1.0100 (Січень 2019) ? 1.0050 (Лютий 2019) ? 1.0090 (Березень НОМЕР_1 ) ? 1.0100 ( НОМЕР_2 2019) ? 1.0070 (Травень 2019) ? 0.9950 (Червень 2019) ? 0.9940 (Липень 2019) ? 0.9970 (Серпень 2019) = 1.080381 > 8.0%

Визначаємо суму компенсації (до оподаткування): 8127.00 ? 8.0% = 650.16 грн.

Заробітна плата нарахована за липень 2018 року і не сплачена позивачу у розмірі 3214 грн.

Розраховуємо величину приросту індексу споживчих цін:

1.0000 (Серпень 2018) ? 1.0190 (Вересень 2018) ? 1.0170 (Жовтень 2018) ? 1.0140 (Листопад 2018) ? 1.0080 (Грудень 2018) ? 1.0100 (Січень 2019) ? 1.0050 (Лютий 2019) ? 1.0090 (Березень 2019) ? 1.0100 (Квітень 2019) ? 1.0070 (Травень 2019) ? 0.9950 (Червень 2019) ? 0.9940 (Липень 2019) ? 0.9970 (Серпень 2019) = 1.087997 > 8.8%

Визначаємо суму компенсації (до оподаткування): 3214.00 ? 8.8% = 282.83 грн.

Заробітна плата нарахована за серпень 2018 року і не сплачена позивачу у розмірі 2741 грн.

Розраховуємо величину приросту індексу споживчих цін:

1.0190 (Вересень 2018) ? 1.0170 (Жовтень 2018) ? 1.0140 (Листопад 2018) ? 1.0080 (Грудень 2018) ? 1.0100 (Січень 2019) ? 1.0050 (Лютий 2019) ? 1.0090 (Березень 2019) ? 1.0100 (Квітень 2019) ? 1.0070 (Травень 2019) ? 0.9950 (Червень 2019) ? 0.9940 (Липень 2019) ? 0.9970 (Серпень 2019) = 1.087997 > 8.8%

Визначаємо суму компенсації (до оподаткування): 2741.00 ? 8.8% = 241.21 грн.

Заробітна плата нарахована за вересень 2018 року і не сплачена позивачу у розмірі 3648 грн.

Розраховуємо величину приросту індексу споживчих цін:

1.0170 (Жовтень 2018) ? 1.0140 (Листопад 2018) ? 1.0080 (Грудень 2018) ? 1.0100 (Січень 2019) ? 1.0050 (Лютий 2019) ? 1.0090 (Березень 2019) ? 1.0100 (Квітень 2019) ? 1.0070 (Травень 2019) ? 0.9950 (Червень 2019) ? 0.9940 (Липень 2019) ? 0.9970 (Серпень 2019) = 1.067710 > 6.8%

Визначаємо суму компенсації (до оподаткування): 3648.00 ? 6.8% = 248.06 грн.

Заробітна плата нарахована за жовтень 2018 року і не сплачена позивачу у розмірі 3352 грн.

Розраховуємо величину приросту індексу споживчих цін:

1.0140 (Листопад 2018) ? 1.0080 (Грудень 2018) ? 1.0100 (Січень 2019) ? 1.0050 (Лютий 2019) ? 1.0090 (Березень 2019) ? 1.0100 (Квітень 2019) ? 1.0070 (Травень 2019) ? 0.9950 (Червень 2019) ? 0.9940 (Липень 2019) ? 0.9970 (Серпень 2019) = 1.049863 > 5.0%

Визначаємо суму компенсації (до оподаткування): 3352.00 ? 5.0% = 167.60 грн.

Заробітна плата нарахована за грудень 2018 року і не сплачена позивачу у розмірі 2548 грн.

Розраховуємо величину приросту індексу споживчих цін:

1.0100 (Січень 2019) ? 1.0050 (Лютий 2019) ? 1.0090 (Березень 2019) ? 1.0100 (Квітень 2019) ? 1.0070 (Травень 2019) ? 0.9950 (Червень 2019) ? 0.9940 (Липень 2019) ? 0.9970 (Серпень 2019) = 1.027150 > 2.7%

Визначаємо суму компенсації (до оподаткування): 2548.00 ? 2.7% = 68.80 грн.

Заробітна плата нарахована за січень 2019 року і не сплачена позивачу у розмірі 3221 грн.

Розраховуємо величину приросту індексу споживчих цін:

1.0050 (Лютий 2019) ? 1.0090 (Березень 2019) ? 1.0100 (Квітень 2019) ? 1.0070 (Травень 2019) ? 0.9950 (Червень 2019) ? 0.9940 (Липень 2019) ? 0.9970 (Серпень 2019) = 1.016981 > 1.7%

Визначаємо суму компенсації (до оподаткування): 3221.00 ? 1.7% = 54.76 грн.

Заробітна плата нарахована за лютий 2019 року і не сплачена позивачу у розмірі 2687 грн.

Розраховуємо величину приросту індексу споживчих цін:

1.0090 (Березень 2019) ? 1.0100 (Квітень 2019) ? 1.0070 (Травень 2019) ? 0.9950 (Червень 2019) ? 0.9940 (Липень 2019) ? 0.9970 (Серпень 2019) = 1.011921 > 1.2%

Визначаємо суму компенсації (до оподаткування): 2687.00 ? 1.2% = 32.24 грн.

Загальна сума компенсації з урахуванням податків становить: 650.16 грн + 282.83 грн + 241.21 грн + 248.06 грн + 167.60 грн + 68.80 грн + 54.76 грн + 32.24 грн = 1745.66 грн.

З огляду на зазначене апеляційний суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість вимог апеляційної скарги, погоджується, що право позивача на своєчасну оплату праці порушено роботодавцем, вимоги про стягнення заборгованості по заробітній платі з урахуванням індексації у розмірі 29538 грн, а також компенсації втрати частини заробітку у зв`язку з порушенням строку виплати у розмірі 1745 грн 66 коп. підлягають задоволенню, в іншій частині позовних вимог апеляційний суд відмовляє за необґрунтованістю.

Відповідно до статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Установивши, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права і порушив норми процесуального права, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, не відповідають обставинам справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги, а тому скасовує рішення суду першої інстанції і ухвалює нове судове рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_1 .

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України апеляційний суд ухвалюючи нове судове рішення покладає на АТ «Сумське МНВО» обов`язок сплатити на користь держави судовий збір пропорційно до задоволених вимог позивача, а саме: за подання позовної заяви у розмірі 230 грн 52 коп. та за подання апеляційної скарги 345 грн 60 коп .

З огляду на ту обставину, що справа є малозначною (п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України), відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 374, п. 3 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 17 липня 2019 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» на користь ОСОБА_1 заборгованість з виплати заробітної плати з урахуванням індексації у розмірі 29538 грн.

Стягнути з Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» на користь ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати за період з 01 липня 2018 року по 31 серпня 2019 року у розмірі 1745 грн 66 коп.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» на користь держави 230 грн 52 коп. в рахунок відшкодування судового збору за подання позову до суду першої інстанції та 345 грн 60 коп. судового збору за апеляційний перегляд справи.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: В.І. Криворотенко

Судді: О.Ю. Кононенко

Т.А. Левченко