Провадження № 2/641/121/2019 Справа № 641/1386/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2019 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Григорєва Б.П.,

за участю секретаря судового засідання Жигаліної Л.І.,(ОСОБА_1І.),ОСОБА_2,

представника ОСОБА_3 міської прокуратури № 4, який діє в інтересах

ОСОБА_3 міської ради ОСОБА_4,ОСОБА_5,

відповідача - ОСОБА_6,

представника відповідача - ОСОБА_7,

представника третьої особи ОСОБА_8,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду у м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_3 місцевої прокуратури № 4 в інтересах держави в особі ОСОБА_3 міської ради, до ОСОБА_9, ОСОБА_6, третя особа: ОСОБА_10, про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання правочину недійсним, визнання спадщини відумерлою та передачу спадкового майна у власність громади,-

В С Т А Н О В И В:

Харківська місцева прокуратура № 4 в інтересах ОСОБА_3 міської ради звернулась до суду з позовом до ОСОБА_9, ОСОБА_6, третя особа: ОСОБА_10, про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання правочину недійсним, визнання спадщини відумерлою та передачу спадкового майна у власність громади.

В обґрунтування позову зазначено, що місцевою прокуратурою під час здійснення процесуального керівництва у кримінальному провадженні №0000058 за фактом незаконного заволодіння квартирою №227 розташованої по проспекту Московському, 96-а в м. Харкові встановлено наявність підстав для представництва інтересів держави в особі ОСОБА_3 міської ради.

Спірна квартира №227 яка розташована по проспекту Московському, 96-а в м. Харкові, належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_11 та ОСОБА_12.

ОСОБА_12 яка була матірю ОСОБА_11 померла 28.02.2004. Оскільки у вищевказаній квартирі ОСОБА_12 проживала разом зі своєю дочкою ОСОБА_11, остання фактично вступила у володіння спадковим майном у вигляді частки у спільній сумісній власності на квартиру, і прийняла вказану спадщину за законом, як спадкоємець першої черги, в силу ст.1261 та ч.3 ст.1268 ЦК України, хоча й не оформила своїх спадкових прав на вказану частку.

Згідно актового запису про смерть №13981 від 24.09.2016, складеного ОСОБА_3 міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, зареєстровано факт смерті ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 25.08.2016. При цьому, з листа завідувача відділом судово-медичної експертизи трупів ОСОБА_3 обласного бюро судово-медичної експертизи від 16.01.2018 вбачається, що відділом 26.08.2016 проведено судово-медичну експертизу трупа ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_1, на підставі постанови слідчого в якій зазначено, що труп ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_2, доставлений з квартири АДРЕСА_1. Згідно листа заступника начальника Слобідського РВ у м. Харкові ГУ ДМС України в Харківській області від 13.01.2018 та з доданої до цього листа ксерокопії заяви ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_2, про видачу паспорта громадянина України (форма 1) вбачається, що її особа посвідчувалася паспортом серії МН №105957, виданим 01.06.2001 Комінтернівським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області. Із заявою про втрату вказаного паспорта ОСОБА_11 не зверталася. Позивач зазначає, що наведене у сукупності вказує на неправильність зазначення прізвища померлої особи в актовому записі про смерть. Встановлення тієї обставини, що ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_2, і ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_1 є однією і тією ж особою, яка померла 25.08.2016, має значення для вирішення питання про визнання спадщини на належну вказаній особі за життя квартиру відумерлою.

Після смерті ОСОБА_11 25.08.2016 року, спадкова справа не заводилась, крім цього, відсутня спадкова справа щодо ОСОБА_13.

Позивачем зазначено, що ОСОБА_9 звернувся до Київського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_11 про стягнення заборгованості за договором позики. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 15.03.2017 визнано мирову угоду від 06.03.2017 сторін, та у звязку з цим, закрито провадження у справі з підстави, визначеної п. 4 ч.1 ст.205 ЦПК України (у попередній редакції) У мировій угоди сторони домовились про визнання відповідачем заборгованості за договором позики від 15.05.2014 та передачу у власність позивача, в рахунок погашення згаданої заборгованості, квартири №227 розташованої по проспекту Московському, 96-а в м. Харкові, належної відповідачу на праві власності.

Визнаючи мирову угоду та закриваючи, у звязку з цим, провадження у справі з підстави, визначеної п.4 ч.1 ст.205 ЦПК України, суд виходив з того, що вказана мирова угода, укладена сторонами, не суперечить закону, вчинена в інтересах обох сторін. На підставі вказаної мирової угоди, право власності на квартиру №227 розташованої по проспекту Московському, 96-а в м. Харкові 21.04.2017 державним реєстратором ОСОБА_3 районної державної адміністрації зареєстровано за ОСОБА_9, а в подальшому приватним нотаріусом ОСОБА_3 міського нотаріального округу ОСОБА_14 24.07.2017 посвідчено договір купівлі-продажу №997, за змістом якого, ОСОБА_9 продав вказану квартиру ОСОБА_6, продаж квартири вчинено за 673133,01 грн. На підставі цього договору приватним нотаріусом 24.07.2017 прийнято рішення з індексним № 36284095 про державну реєстрацію за ОСОБА_15 права власності на квартиру.

Однак, з огляду на те, що цивільна правоздатність припиняється у момент смерті (25.08.2016), на час звернення позивача до суду з відповідним позовом (06.02.2017) ОСОБА_11 не була здатною мати та здійснювати цивільні процесуальні права та обовязки відповідача, а відтак не могла бути підписантом мирової угоди від 06.03.2017, а також заяви відповідача про розгляд судової справи без її участі, що вказує на підроблення цих документів невстановленими особами та надання їх до суду від імені позивача з метою незаконного заволодіння відповідною квартирою.

З урахуванням наведеного, за результатами розгляду апеляційної скарги, внесеної 26.09.2017 місцевою прокуратурою, ухвалою апеляційного суду Харківської області від 12.12.2017 по справі №640/1760/17 ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 15.03.2017 скасовано та передано питання на новий розгляд до суду першої інстанції. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 26.12.2017 по справі №640/1760/17 відмовлено у відкритті провадження за позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_11 про стягнення заборгованості за договором позики. За таких обставин, укладення договору від 24.07.2017 здійснено всупереч вимогам ч.1 ст.658 ЦК України, якою передбачено, що право продажу товару належить його власнику. А у відповідності до ст.338 ЦПК України, якщо суд встановить, що спадкоємці відсутні або не прийняли спадщину, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону.

На підставі вищезазначеного позивач просить встановити факт, який має юридичне значення, а саме: що ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_2 (паспорт серії МН № 105957, виданий 01.06.2001 року Комінтернівським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області), яка була зареєстрована у ІНФОРМАЦІЯ_3, що належала їй на праві власності, та ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_1, зазначена в актовому записі про смерть № 13981 від 24.09.2016 року, складеному ОСОБА_3 міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, є однією й тією ж особою ОСОБА_11, 22.06.1954 р.н, визнати недійсним договір купівлі-продажу,посвідчений 24.07.2017 року приватним нотаріусом ОСОБА_3 міського нотаріального округу ОСОБА_14 за реєстровим номером 997, за змістом якого, ОСОБА_9 продав ОСОБА_6 квартиру № 227 розташовану у будинку 96-А по проспекту Московському у м. Харкові. визнати спадщину, яка відкрилась 25.08.2016 року після смерті ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_2 та складається з квартири № 227 розташованої у будинку 96-А по проспекту Московському у м. Харкові відумерлою, передати вказане спадкове майно у власність територіальної громади м. Харкова в особі ОСОБА_3 міської ради.

Від відповідача ОСОБА_6, надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого останній заперечував проти задоволення позовних вимог з огляду на наступне. Так відповідачем вказано, що позивач безпідставно вимагає встановити факт тотожності особи, що не входить до компетенції суду. Відповідачем зазначено, що лише ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_2 має право в судовому порядку витребувати майно із незаконного володіння (якщо воно є) у вигляді квартири № 227 розташованої по проспекту Московському, 96-А в м. Харкові. Питання того, шо майно вибуло із володіння ОСОБА_11 не з її волі, а іншим шляхом може бути тільки встановлено в порядку кримінального провадження при розгляді справи за фактом придбання права на чуже майно шляхом обману (шахрайства), у звязку з чим позов прокуратури в інтересах ОСОБА_3 місцевої ради не може бути розглянутий до закінчення розгляду кримінальної справи в суді, крім того позивач не надав жодних доказів того, що померла саме ОСОБА_11 а не інша особа, таким чином, у даному випадку органами прокуратури обраний спосіб захисту, який не відповідає обставинам справи. Відсутні підстави для прокурорського втручання з метою захисту інтересів держави в особі ОСОБА_3 міської ради. Відповідачем зазначено, що у разі визнання його по кримінальному провадженню №0000058 - потерпілим, то в цивільному провадженні він повинен бути позивачем.

Від представника ОСОБА_3 міської ради ОСОБА_16 на позовну заяву надані пояснення в порядку ст. 43 ЦПК України, відповідно до яких, останній посилається на вимоги які викладені у позовній заяви, просить позов задовольнити в повному обсязі.

У судовому засіданні представник ОСОБА_3 місцевої прокуратури ОСОБА_4, підтримав доводи позовної заяви, просив позовні вимоги задовольнити.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_6 та його представник ОСОБА_7 заперечували проти позовних вимог, посилались на заперечення викладені у відзиві на позовну заяву.

Відповідач ОСОБА_9 в судове засідання не зявився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав.

Ухвалою суду від 19.06.2018 року залучено до участі у справі ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_4 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору на стороні позивача ОСОБА_10- ОСОБА_8 була присутня у судових засіданнях призначених на 19.06.2018 та 14.08.2018 року.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, вислухавши пояснення сторін та їх представників, суд прийшов до наступного.

Матеріалами справи встановлено, що спірною є двокімнатна квартира № 227, загальною площею 54,3 кв.м., житловою площею 35.6 км.м., яка розташована у будинку 96-А по проспекту Московському у м. Харкові, що підтверджується інформаційною довідкою від 08.02.2018 року № 113280936 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. (а.с. 11)

Зазначена квартира зареєстрована на праві приватної власності за ОСОБА_15 на підставі договору-купівлі продажу від 24.07.2017 року посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_17 за реєстировим № 997, що вбачається з інформаційної довідки від 08.02.2018 року № 113280936 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. (а.с. 11)

З свідоцтва про права власності на жито від 07 грудня 1998 року вбачається, що квартира 227 яка розташована у будинку 96-а по проспекту Московському у м. Харкові належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_12 та ОСОБА_11 (а.с. 13)

З акту про народження № 921 від 16.07.1954 року, вбачається, що батьком «Кадашевич Натальи», ІНФОРМАЦІЯ_2 є «Кадашевич Захар Аркадьевич», матірю є «Подолякина Людмила Ивановна». (а.с. 14).

ОСОБА_12 померла 20.02.2004 року про що свідчить актовий запис про смерть (а. с. 16)

З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 41085995 від 28.02.2018 року, наданою третьою ОСОБА_3 державною нотаріальною конторою, вбачається, що спадкова справа після смерті ОСОБА_12 не заводилась. ( а.с. 17)

У актовому записі про смерть № 13981 від 24.09.2016 року, який внесений ОСОБА_3 міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Харківській області, зазначено, що ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла 25.08.2016 року у віці 62 року, документом що підтверджує факт смерті є лікарське свідоцтво про смерть № 2435-Дм від 22.09.2016 року, Харківське обласне бюро судово-медичної експертизи відділу судово-медичної експертизи трупів. (а.с. 23-24)

У відповіді ОСОБА_3 обласного бюро судово-медичної експертизи зазначено, що судово-медичну експертизу трупа громадянки ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_1 було проведено у відділі судово-медичної експертизи трупів ОСОБА_3 обласного бюро судово-медичної експертизи 26.08.2016 року на підставі постанови про призначення експертизи ст. слідчого Слобідського відділу поліції ГУНП в Харківській області ОСОБА_18 від 25.08.2016 року. (а.с. 25)

У постанові старшого слідчого СВ Слобідського ВП ГУ НП в Харківській області майора поліції ОСОБА_18 про призначення експертизи зазначено, що 25.08.2016 року о 06:45 годині виявлено труп ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_2 за місцем мешкання: АДРЕСА_2 без явних ознак насильницької смерті. ( а. с. 26)

З заяви про видачу паспорта (форма-1) вбачається, що ОСОБА_11, 22.06. ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, б. 96-А. кв. 227 отримала паспорт серії МН № 105957 від 01.06. 2001 року.

Комунальним підприємством «Жилкомсервіс» надано інформацію № 19689/2/07-05 від 05.09.2017 року, щодо всіх осіб які були зареєстровані за адресою проспект Московський, б. 96-А, кв. 227. Так у спірній квартирі проживали: ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_2, (основний квартиронаймач), зареєстрована з ІНФОРМАЦІЯ_6, знята з реєстрації 20.02.2017 року, ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_7, (мати) зареєстрована з 12.02.1969 року, знята з реєстрації 25.03.2004 року у звязку зі смертю 28.02.2004 року, ОСОБА_19, ІНФОРМАЦІЯ_8, (бабуся), зареєстрована з 12.02.1969 року, знята з реєстрації 23.10.1978 року в звязку зі смертю. (а.с. 29)

З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 48994969 від 06.09.2017 року, наданою третьою ОСОБА_3 державною нотаріальною конторою, вбачається, що спадкова справа після смерті ОСОБА_11, померлої 25.08.2016 року не заводилась. (а.с. 30)

З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 49168708 від 20.09.2017 року, наданою третьою ОСОБА_3 державною нотаріальною конторою, вбачається, що спадкова справа після смерті ОСОБА_13 Натал% Захарівни, не заводилась. ( а.с. 31)

В ухвалі апеляційного суду Харківської області від 12.12.2017 року (справа № 640/1760/17) зазначено, що у лютому 2017 року ОСОБА_9 звернувся з позовом до ОСОБА_11 в якому просив стягнути з відповідача кошти за договором позики у розмірі 788400 грн., що відповідно до курсу НБУ , станом на 23.12.2016 року , становить 30000 доларів США. 07.03.2017 року сторони звернулись до суду з заявою про укладення та визнання мирової угоди. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 15.03. 2017 року мирову угоду , укладену 06.03.2017 року було визнано судом, провадження по справі закрито. В апеляційній скарзі керівник місцевої прокуратури № 4 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, посилається на те, що прокуратурою було встановлено, що ОСОБА_11, 11954 р.н. померла 25.08.2016 року.

Спірна квартира, відповідно до укладеного договору купівлі-продажу була відчужена. Так зі змісту договору купівлі-продажу від 24.07.2017 року посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Харківської області ОСОБА_14, вбачається, що продавець ОСОБА_9 передає у власність покупцю ОСОБА_6, а покупець отримує у власність квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 ( а.с. 19-22)

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 12.12.2017 року (справа № 640/1760/17) ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 15.03.2017 року скасовано, на час звернення позивача з відповідним позовом ОСОБА_11 не була здатна мати та здійснювати цивільні права та обовязки.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 26.12.2017 року відмовлено у відкритті провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_11 про стягнення заборгованості за договором позики, у звязку з тим що на момент звернення з позовом до суду відповідач померла. (а.с. 35-36)

Щодо встановлення факту, який має юридичне значення а саме, що ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_2 (паспорт серії МН № 105957, виданий 01.06.2001 року Комінтернівським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області), яка була зареєстрована у ІНФОРМАЦІЯ_3, що належала їй на праві власності, та ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_1, зазначена в актовому записі про смерть № 13981 від 24.09.2016 року, складеному ОСОБА_3 міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, є однією й тією ж особою ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_2 суд зазначає наступне:

Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з ч.1. ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Так судом встановлено, що згідно актового запису про смерть № 13981 від 24.09.2016 року , складеного ОСОБА_3 міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Харківській області, зареєстровано факт смерті ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 25.08.2016 року у віці 62 років. З відміток , які є у актовому записі про смерть, вбачається, що громадянство, місце народження та місце проживання померлої паспортом не підтверджено. Паспорт померлої не здано, витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання не видано, свідоцтво про смерть не видано, заявником щодо здійснення актового запису зазначено співробітника ОСОБА_3 обласного бюро судово-медичної експертизи.

Натомість з листа ОСОБА_3 обласного бюро судово-медичної експертизи від 16.01.2018 року вбачається, що відділом 26.08.2016 року проведено судово-медичну експертизу трупа ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі постанови старшого слідчого Слобідського ВП ГУНП в Харківській області від 25.08.2016 року. Зі змісту цієї постанови вбачається, що до експертної установи надійшов труп ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_2, який був доставлений з квартири № 227 розташованої у будинку 96-А по проспекту Московському у м. Харкові. Також із заяви ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_2 про видачу паспорта громадянина України вбачається, що її особа посвідчувалась паспортом серії МН № 105957, виданим 01.06.2001 року Комінтернівським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області.

Так з вищенаведеного вбачається, що до актового запису про смерть № 13981 від 24.09.2016 року анкетні дані померлої ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_1 були внесені не правильно з допущенням помилок у імені і прізвищі особи.

Встановлення даного юридичного факту, має значення для вирішення питання про визнання спадщини відумерлою.

За таких обставин, з огляду на надані письмові докази, суд вважає, що зазначений факт того, що ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 25.08.2016 року та ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка померла 25.08.2016 року є однією і тією ж особою, - знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, а отже, вимога про встановлення юридичного факту підлягає задоволенню.

Щодо визнання договору купівлі продажу спірної квартири недійсним.

Відповідно до ч.1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Згідно з ч.1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Згідно з вимогами ч.1 ст. 215 ЦК України, недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, встановлених ч.1 ст. 203 ЦК України є підставою недійсності правочину.

Відповідно до ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Відповідно до статті 28 ЦПК України у редакції, яка була чинна на момент звернення ОСОБА_9 до Київського районного суду м. Харкова з позовною заявою до ОСОБА_11 про стягнення заборгованості за договором позики, здатність мати цивільні права та обовязки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність ) мають усі фізичні і юридичні особи. Зазначена норма повністю кореспондується зі ст. 46 ЦПК України у чинній редакції.

З відміток, які є у вказаному актовому записі про смерть, а також в заяві ОСОБА_11 про видачу паспорту (форма № 1), вбачається, що паспорт померлої не зданий.

Згідно з п.11 ч.1 ст. 346 ЦК України, право власності припиняється, зокрема, у разі смерті власника.

Враховуючи викладене, правоздатність ОСОБА_11 та її право власності на спірну квартиру припинилося 25.08.2016 року, предявлення позову до померлої особи не є можливим, а отже ОСОБА_11 не могла вважатися відповідачем у справі в розумні цивільно-процесуального законодавства, що беззаперечно свідчить про неможливість подальшої зазначеної перереєстрації спірної квартири за ОСОБА_9, що в свою чергу підтверджується Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 12.12.2017 року.

Цією ухвалою встановлено, що оскільки на момент подачі позову, а відповідно і на момент ухвалення судового рішення, яке оскаржувалось, цивільна правоздатність ОСОБА_11 припинилася у звязку зі смертю, остання не може вважатися відповідачем у справі у розумінні цивільно-процесуального законодаства, а відтак предявлення до нього позову не ґрунтується на законі.

Відповідно до ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду.

Реєстрація права власності спірної квартири, яка відбулась на підставі ухвали Київського районного суду м. Харкова від 15.03.2017 року за ОСОБА_9 суперечить закону, оскільки судом встановлено , що ОСОБА_9 набув право власності на квартиру незаконно (ч.1 ст. 203 ЦК України) а отже договір купівлі-продажу квартири від 24.07.2017 року посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Харківської області ОСОБА_14, на підставі, якого продавець ОСОБА_9 відчужив ОСОБА_6 зазначену квартиру суд визнає недійсним ( ч.1 ст. 215 ЦК України).

Положеннями статті 1277 ЦК України передбачено, що у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням.

Статтею 338 ЦПК України передбачено, що суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону.

Оскільки Договір купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_3 від 24.07.2017 року посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Харківської області ОСОБА_14, є недійсним, суд вважає, що укладеним правочином порушуються інтереси держави в особі ОСОБА_3 міської ради, які випливають із встановленого статтею 1277 ЦК України порядку визнання спадщини відумерлою, а саме, позбавляє Харківську міську раду можливості виконати обовязок подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою після спливу одного року з часу відкриття спадщини, за визначених ЦК України умов та набуття за територіальною громадою права власності на спадкове майно.

Перехід спадкового майна у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини є юридичним наслідком відповідного судового рішення, який передбачено ч.3 ст. 1277 ЦК України.

Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Вказана норма закону, в силу ст. 8 ЦК України, підлягає застосуванню також до спадщини, визнаної судом відумерлою та підтверджує, що спірна квартира в розумінні п. 3 ч.1 ст. 388 ЦК України вибула з володіння ОСОБА_3 міської ради не з її волі іншим шляхом.

Виходячи з правової природи відумерлості спадщини, підставою для проведення державної реєстрації права власності на спадкове майно є відповідне судове рішення, прийняте після спливу встановленого законом річного строку.

Враховуючи, що власник кварити ОСОБА_11, померла 25.08.2016 року, на данний час відсутні спадкоємці за заповітом і за законом, а тому суд вважає визнати спадщину, яка відкрилась 25.08.2016 року після смерті ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_2 та складається з квартири № 227 розташованої у будинку 96-А по проспекту Московському у м. Харкові відумерлою, передати вказане спадкове майно у власність територіальної громади м. Харкова в особі ОСОБА_3 міської ради.

На підставі вищезазначеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 141 ЦК України, суд стягує з відповідачів на користь прокуратури Харківської області судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 13620 грн. 99 коп.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 46, 53, 76-81, 89, 141, 258, 259, 264-265, 294, 315 ЦПК України, ст.ст. 11, 25, 202, 203,215, 338, 1227, 1268, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 місцевої прокуратури № 4 в інтересах держави в особі ОСОБА_3 міської ради, до ОСОБА_9, ОСОБА_6, третя особа: ОСОБА_10, про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання правочину недійсним, визнання спадщини відумерлою та передачу спадкового майна у власність громади - задовольнити.

Встановити факт, який має юридичне значення, а саме: що ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_2 (паспорт серії МН № 105957, виданий 01.06.2001 року Комінтернівським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області), яка була зареєстрована у ІНФОРМАЦІЯ_3, що належала їй на праві власності, та ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_1, зазначена в актовому записі про смерть № 13981 від 24.09.2016 року, складеному ОСОБА_3 міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, є однією й тією ж особою ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_2

Визнати недійсним договір купівлі-продажу, посвідчений 24.07.2017 року приватним нотаріусом ОСОБА_3 міського нотаріального округу ОСОБА_14 за реєстровим номером 997, за змістом якого, ОСОБА_9 продав ОСОБА_6 квартиру № 227 розташовану у будинку 96-А по проспекту Московському у м. Харкові.

Визнати спадщину, яка відкрилась 25.08.2016 року після смерті ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_2 та складається з квартири № 227 розташованої у будинку 96-А по проспекту Московському у м. Харкові відумерлою, передати вказане спадкове майно у власність територіальної громади м. Харкова в особі ОСОБА_3 міської ради.

Стягнути в рівних частинах з відповідачів ОСОБА_9, ОСОБА_6 на користь прокуратури Харківської області ( ) сплачений судовий збір у розмірі 13620 грн. 99 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, або в порядку ч.2 ст. 354 ЦПК України.

Відповідно до ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосереднього до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 15.5 Прикінцевих те перехідних положень ЦПК України до приведення Положення про автоматизовану систему документообігу суду у відповідність апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач: Харківська місцева прокуратура № 4, , адреса: 61038, м. Харків, вул. Маршала Батицького, 23 в інтересах ОСОБА_3 міської ради, , адреса: 61200, м. Харків, пл. Конституції, 7

Відповідач: ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_9, РНОКПП: НОМЕР_1, адреса місця реєстрації : АДРЕСА_4

Відповідач: ОСОБА_15, ІНФОРМАЦІЯ_10, РНОКПП: НОМЕР_2, адреса місця реєстрації: Харківська область, Балаклійський район, смт. Андріївка, вул. Петровського, б. 2-а, кв. 9

Третя особа: ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_4. РНОКПП: НОМЕР_3, адреса місця реєстрації: м. Харків, вул. Блюхера, б. 27-А, кв.6

Повний текст рішення виготовлений 28 лютого 2019 року.

Суддя: ОСОБА_20