Номер провадження: 22-ц/813/2225/19
Номер справи місцевого суду: 498/654/17
Головуючий у першій інстанції Ткачук О.Л.
Доповідач Ващенко Л. Г.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.09.2019 року м. Одеса

Колегія суддів Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Ващенко Л.Г.

суддів Вадовської Л.М., Колеснікова Г.Я.,

за участі секретаря Чепрас А.І.

з участю: представника державного підприємства «Національні інформаційні системи»

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення Великомихайлівського районного суду Одеської області від 29 січня 2018 року (одноособово суддя Ткачук О.Л.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», третя особа: філія м. Києва і Київської області державного підприємства «Національні інформаційні системи» про скасування арешту на транспортний засіб, припинення обтяження транспортного засобу, вилучення з державного реєстру обтяження рухомого майна,

ІІ. ОПИСОВА ЧАСТИНА

(короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції)

01.08.2017 року ОСОБА_1 звернувся із позовом до публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (далі-Банк), третя особа: філія м. Києва і Київської області державного підприємства «Національні інформаційні системи» (далі-філія ДП), в якому просить: скасувати арешт на транспортний засіб - автомобіль легковий OPEL ASTRA, 2007 року випуску, № НОМЕР_1 (далі-автомобіль); припинити обтяження, зареєстроване у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна від 07.04.2016 року за № 15772802 реєстратором ДП в особі філії на автомобіль OPEL ASTRA; вилучити з державного реєстру обтяжень рухомого майна запис про обтяження зареєстрованого 07.04.2016 року за № 15772802 реєстратором ДП в особі філії.

Позов обґрунтовано наступними.

03.06.2015 року позивач придбав автомобіль OPEL ASTRA, 2007 року випуску, а 08.06.2017 року прийняв рішення продати зазначений автомобіль. Однак в територіальному сервісному центрі йому повідомили, що на вказаний автомобіль накладено заборону відчуження, яке зареєстровано 07.04.2016 року за № 15772802 реєстратором ДП в особі філії. Об`єктом обтяження є автомобіль легковий OPEL ASTRA, 2007 року випуску, номер державної реєстрації НОМЕР_2 , а обтяжувач - Банк.

Позивач не має жодних зобов`язань перед Банком і 16.06.2017 року звернувся до Банка з проханням зняти заборону на відчуження спірного автомобіля, проте відповіді від Банка не отримав.

Посилаючись на те, що він є власником спірного автомобіля, і, як власник, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження належним йому майном, позивач просив позов задовольнити.

Представник позивача підтримав позов в суді першої інстанції.

Представники відповідача Банка і третьої особи філії ДП не приймали участі в суді першої інстанції.

Рішенням Великомихайлівського районного суду Одеської області від 29.01.2019 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Суд припинив приватне обтяження, яке зареєстроване 07.04.2016 р. 10:51:35 за №15772802 реєстратором - ДП в особі філії в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, де обтяжувачем є Банк, а боржником: ОСОБА_2 , підстава обтяження- договір застави транспортного засобу №1448/ НОМЕР_3 -07, 4521 від 10.09.2007 року; на автомобіль легковий OPEL ASTRA OTGF69, 2007 року випуску, номер об`єкта: НОМЕР_4 , номер державної реєстрації НОМЕР_5 та виключити зазначений запис про обтяження із вказаного Реєстру.

(короткий зміст вимог апеляційної скарги)

Банк не погодився із рішенням суду від 29.01.2019 року в особі представника подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати і постановити нове рішення про відмову у позові, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

(узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу)

Апеляційна скарга представника Банка зазначає наступне.

Рішення суду не відповідає вимоги ст. 263 ЦПК України щодо законності та обґрунтованості.

Суд порушив права та інтереси Банка, який знаходиться в процесі ліквідації, про що Банка повідомляв суд у своїх запереченнях на позовну заяву і які суд не взяв до уваги.

10.09.2007 року між ТОВ «Укрпромбанк» та ОСОБА_3 укладений кредитний договір №1448/ФКВ-07, за умовами якому позичальник отримав кредит у розмірі 16 516 доларів США на придбання автомобіля з терміном повернення кредиту до 08.09.2014 року. Виконання умов кредитного договору забезпечувалося договором застави транспортного засобу № 1448/гфкв-07 між ТОВ «Укрпромбанк» та ОСОБА_3 посвідченим 10.09.2007 р. приватним нотаріусом КМНО Івановою Д.М. за реєстр. № 4521.

30.06.2010 року між ТОВ «Укрпромбанк», Національним банком України і Банком укладено Договір про передачу активів та кредитних зобов`язань на користь Банка, у зв`язку з чим Банк набув право вимоги до боржників по кредитних договорах, зокрема й за кредитним договором № 1448/ФКВ-07 та усіма договорами забезпечення за ним.

Відповідно до Постанови правління Національного банку України від 02.03.2015 року № 150, Банк віднесено до категорії неплатоспроможних і з 03.03.2015 року у Банку введено тимчасову адміністрацію із призначенням уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію, а наказом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 328 від 02.10.2015 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №181 від 02.10.2015 року розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Дельта Банк», з терміном ліквідації до жовтня 2019 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду зобов`язана забезпечити збереження активів та документації банку.

Для проведення інвентаризації належним чином в Банку тимчасово призупинено операції з державними реєстрами заборон та обтяжень.

Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальним та має пріоритет перед іншими законодавчими актами у правовідносинах, що склалися у зв`язку із діяльністю Банка, який перебуває в стадії ліквідації.

Суд залишив поза увагою те, що між Банком і позичальником виникли правовідносини із зобов`язань, які регулюються нормами ст. ст. 509, 525, 526, 610, 611, 625, 1054 ЦК України, зобов`язання за кредитним договором № 1448/ФКВ-07 до цього часу позичальником не виконані, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитом. Банк у судовому порядку намагався реалізувати своє право на повернення кредитних коштів і на підставі рішення Звенигородського районного суду у справі № 2305/795/12 задоволено позов Банка до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості в розмірі 140 069,23 гривень.

Постановою ВДВС від 28.10.2015 року, ВП № 40211509, виконавчий лист № 2305 повернуто стягувачу у зв`язку із реалізацією рухомого майна, при цьому, кошти в сумі 45 788 гривень зараховані на користь Банка за платіжним дорученням від 29.09.2015 р. ОСОБА_3 , станом на 21.09.2017 року має заборгованість перед Банком у розмірі 485,35 доларів США за тілом кредиту, 1 262,22 доларів США по відсоткам, а також заборгованість по штрафним санкціями та комісії.

Суд неправильно послався на ст. 10 Закону України «Про вимоги кредиторів та реєстрацію обтяжень», оскільки вказана норма регламентує відчуження майна боржником, який не мав на це права, що не стосується даного провадження.

(короткий зміст пояснень та заперечень на апеляційну скаргу інших учасників справи)

У поясненнях на апеляційну скаргу представник ДП зазначив:

Регіональні філії державного підприємства «Національні інформаційні системи», зокрема філія міста Києва та Київської області, відповідно до ч. 4 ст. 64 ГК України, створені без надання їм статусу юридичної особи і діють на підставі Положення про філію, затвердженого наказом державного підприємства «Національні інформаційні системи». Згідно із п.п. 1.2. 1.7. Положення про філію міста Києва та Київської області державного підприємства «Національні інформаційні системи», затвердженого наказом державного підприємства «Національні інформаційні системи» від 13.10.2017 № 293, філія є відокремленим структурним підрозділом державного підприємства «Національні інформаційні системи» та не має статусу юридичної особи.

Тому притягнення філії м. Києва та Київської області ДП «НАІС» до участі у справі у якості третьої особи є безпідставним.

Порядок внесення до Державного реєстру обтяжень рухомого майна відомостей про виникнення, зміну та припинення обтяжень регламентується Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» від 18.11.2003 № 1255-ІУ, Порядком ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2004 № 830, Інструкцією про порядок ведення Державного реєстру та заповнення заяв, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 29.07.2004 № 73/5, зареєстрованою в Мін`юсті 29.07.2004 за № 942/9541, а також наказом Міністерства юстиції України «Про визначення реєстраторів Державного реєстру обтяжень рухомого майна» від 07.07.2006 № 57/5, зареєстрованим в Мін`юсті 07.07.2006 за № 802/12676.

Пунктом 5 Порядку передбачено, що державна реєстрація приватних обтяжень рухомого майна проводиться будь-яким нотаріусом або його помічником, які відповідно до законодавства отримали ідентифікатор доступу до Реєстру, а також адміністратором Реєстру та його філіями на підставі відповідного договору.

Після припинення обтяження обтяжувач самостійно або на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п`яти днів зобов`язаний подати реєстратору заяву про припинення обтяження і виключення його з Реєстру. Частиною 3 статті 44 Закону № 1255-ХІУ визначено, що, у разі невиконання цього обов`язку, обтяжувач несе відповідальність за відшкодування завданих збитків. Тобто у даному випадку законодавцем покладено відповідальність за неправомірне існування запису про обтяження в Реєстрі саме на обтяжувача.

Відповідно до п. 24 Порядку, відомості про припинення обтяження реєструються на підставі заяви обтяжувача чи уповноваженої ним особи.

ДП «НАІС», як реєстратор Реєстру виконує суто механічну функцію по внесенню/виключенню до/з Реєстру відомостей про обтяження майна на підставах, передбачених чинним законодавством України. Закон покладає відповідальність за достовірність відомостей, що містяться в заяві на обтяжувача.

З матеріалів справи вбачається, що на рухоме майно накладене приватне обтяження, де обтяжувачем є Банк, на підставі договору застави транспортного засобу від 10.09.2007 і обтяження зареєстровано в Реєстрі 07.04.2016 за № 15772802 філією м. Києва та Київської області державного підприємства «Національні інформаційні системи», тому вилучення спірного запису, як приватного обтяження, можливе шляхом подання обтяжувачем (апелянтом) електронної заяви до ДП «НАІС» добровільно або на виконання рішення суду.

Позивач не скористався правом надати відзив, пояснення або заперечення на апеляційну скаргу.

ІІІ. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

(встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини)

Судом першої інстанції встановлені і сторонами неоспорені такі обставини.

10.09.2007 року між ТОВ «Укрпромбанк» та ОСОБА_3 укладений кредитний договір №1448/ФКВ-07, за умовами якого позичальник отримав кредит у розмірі 16 516 доларів США на придбання автомобіля з терміном повернення кредиту до 08.09.2014 року. На забезпечення виконання цього договору між ТОВ «Укрпромбанк» та ОСОБА_3 укладено договір застави транспортного засобу № 1448/гфкв-07 від 10.09.2007 р., який посвідчений приватним нотаріусом КМНО Івановою Д.М. за реєстровим № 4521.

Відповідно до п. 1.2 Договору застави предметом застави є автомобіль марки OPEL Я OTGF69, 2007 року випуску, колір чорний, кузов № НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_6 . Предмет застави належав заставодавцю на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу с. САС НОМЕР_7 , виданого РЕГ 5 MB ДАІ в Черкаській області.

05.09.2007р. ТОВ «Укрпромбанк» наклав обтяження, що підтверджується, свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.

30.06.2010 року між ТОВ «Укрпромбанк», Національним банком України і Банком укладено Договір про передачу активів та Кредитних зобов`язань Укрпромбанку на користь Банка, відповідно до якого ТОВ «Укрпромбанк» відступив, а Банк набув право вимоги до боржників по кредитних договорах, зокрема і за Кредитним договором № 1448/ФКВ-07 та усіма договорами забезпечення за ним (а.с.39-48).

16.06.2017 року ОСОБА_1 звернувся до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Банка із заявою про зняття заборони відчуження автомобіля марки OPEL ASTRA OTGF69, 2007, кузов № НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_8 за Договором застави № Z:фкв-07 від 10.09.2007 року, а 19.07.2017 року Банк повідомив позивача про необхідність надання додаткових доказів (а.с.53-53-57).

Між сторонами виникли правовідносини, пов`язані з обтяженням, зняттям обтяження із заставного рухомого майна, які регулюються нормами ЦК України, Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» від 18.11.2003 № 1255-ІУ (далі-Закон), Порядком ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2004 № 830 (далі - Порядок), Інструкцією про порядок ведення Державного реєстру та заповнення заяв, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 29.07.2004 № 73/5, зареєстрованою в Мін`юсті 29.07.2004 за № 942/9541 (далі - Інструкція), а також наказом Міністерства юстиції України «Про визначення реєстраторів Державного реєстру обтяжень рухомого майна» від 07.07.2006 № 57/5, зареєстрованим в Мін`юсті 07.07.2006 за № 802/12676 (далі-Наказ).

(доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції)

Суд першої інстанції, задовольняючи позов виходив з того, що обтяження внесено до Державного реєстру через рік після того, як ОСОБА_1 набув у власність автомобіль і на момент реєстрації транспортного засобу в реєстрі не існувало відомостей про обтяження, що суперечило вимогам ст. 10 Закону (а.с.119-122).

Колегія судів не погоджується з висновками суду першої інстанції у цій частині, оскільки такого висновку суд дійшов у порушення норм матеріального та процесуального права.

Позовні вимоги ОСОБА_1 стосуються припинення застави та звільнення майна з-під арешту з тих підстав, що позивач є власником спірного автомобіля і арешт, накладений Банком за договором застави, порушує його право власності.

Матеріали справи не містять відомостей про те, що спірний автомобіль знаходився під арештом.

Фактично йдеться про припинення обтяження рухомого майна спірного автомобіля, зареєстрованого у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна від 07.04.2016 року за № 15772802 реєстратором ДП в особі філії та вилучення з державного реєстру обтяжень рухомого майна запису про обтяження зареєстрованого 07.04.2016 року за № 15772802 (а.с.2,3).

Порядок внесення до Державного реєстру обтяжень рухомого майна відомостей про виникнення, зміну та припинення обтяжень регламентується Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» від 18.11.2003 № 1255-ІУ.

У справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи (ст. 42 ч.1 ЦПК України).

До участі у справі залучено в якості третьої особи філію м. Києва і Київської області державного підприємства «Національні інформаційні системи».

Регіональні філії державного підприємства «Національні інформаційні системи», зокрема філія міста Києва та Київської області, створені відповідно до ч. 4 ст. 64 ГК України, без надання їм статусу юридичної особи і діють на підставі Положення про філію, затвердженого наказом державного підприємства - «Національні інформаційні системи».

Філія міста Києва та Київської області державного підприємства «Національні інформаційні системи» є відокремленим структурним підрозділом державного підприємства «Національні інформаційні системи» і не має статусу юридичної особи, що підтверджується витягом з Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи. Здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи (ст. ст. 46 ч.1, 47 ч.1 ЦПК України).

Зважаючи на те, що філія міста Києва та Київської області державного підприємства «Національні інформаційні системи» не є юридичною особою, притягнення філії до участі у справі в якості третьої особи є порушенням норм ст. ст. 42, 46, 47 ЦПК України.

Оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 стосуються припинення обтяження рухомого майна спірного автомобіля, зареєстрованого у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна від 07.04.2016 року за № 15772802 реєстратором ДП в особі філії та вилучення з державного реєстру обтяжень рухомого майна запису про обтяження зареєстрованого 07.04.2016 року за № 15772802, належними відповідачами у справі є: Банк і державне підприємство «Національні інформаційні системи».

Державне підприємство «Національні інформаційні системи», у встановленому законом порядку, до участі у справі в якості відповідача не залучалось.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню.

(мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу)

Доводи представника Банка у скарзі про те, що: між Банком і позичальником ОСОБА_3 досі існують зобов`язання з кредитного договору і договору застави, оскільки заборгованість повністю не погашена; Банк знаходиться в стадії ліквідації і діють положення спеціального закону; суд неправильно застосував ст. 10 Закону України «Про вимоги кредиторів та реєстрацію обтяжень, - не заслуговують на увагу, оскільки встановлено порушення норм процесуального права (до участі у справі не залучено належного відповідача), що є безумовною підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Пояснення представника державного підприємства «Національні інформаційні системи» щодо неправильного залучення до участі у справі в якості третьої особи філії міста Києва та Київської області державного підприємства «Національні інформаційні системи», яка не є юридичною особою, прийняті до уваги судом апеляційної інстанції і є однією із підстав для скасування рішення суду.

(чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду)

Оскільки до участі у справі не залучено одного з відповідачів державне підприємство «Національні інформаційні системи», відсутні підстави для ствердження про порушення прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

(висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції)

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи. Порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо: суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі (ст. 376 ч.1 п.п.1-4, ч., ч.3 п. 4 ЦПК України).

Приймаючи до уваги, що у порушення вимог ст. ст. 42,46,47 ЦПК України до участі у справі залучено в якості третьої особи філію, яка не є юридичною особою і до участі у справі в якості відповідача не залучено належного відповідача - державне підприємство «Національні інформаційні системи», рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення про відмову у позові.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ст. 141 ч.1, ч.2 п.п.1-3 ЦПК України).

Колегія суддів відмовляє у позові ОСОБА_1 , тому Банк, відповідно до ст. 141 ЦПК України, як апелянт, який сплатив судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 1 057,20 гривень (а.с.130) має право на відшкодування судових витрат.

ІV. РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Керуючись ст. ст. 367, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.п.1-4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» задовольнити.

Рішення Великомихайлівського районного суду Одеської області від 29 січня 2018 року скасувати.

Відмовити ОСОБА_1 у позові до публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про скасування арешту на транспортний засіб, припинення обтяження транспортного засобу, вилучення з державного реєстру запису про обтяження рухомого майна автомобіля OPEL ASTRA OTGF, 2007 року випуску від 10.09.2007 року та від 07.04.2016 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на постанову суду апеляційної інстанції може бути подана до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови суду апеляційної інстанції складено 26.09.2019 року.

Судді Одеського апеляційного суду Л.Г. Ващенко

Л.М. Вадовська

Г.Я. Колесніков