Справа № 204/3437/19
Провадження № 2/204/1141/19 р.
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2019 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Самсонової В.В.

за участю секретаря Зайченко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання малолітньої дитини, встановленого рішенням суду,-

В С Т А Н О В И В:

У травні 2019 року позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій, з урахуванням наданих уточнень, просив змінити розмір аліментів, встановлений рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 25 жовтня 2017 року у цивільній справі № 204/5906/17, що стягуються з нього на утримання його малолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з розміру у твердій грошовій сумі в розмірі 5000 грн. щомісячно, встановивши аліменти на утримання його малолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав на те, що вони з відповідачкою мають малолітню дитину: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає із своєю матір`ю, відповідачкою у справі. Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 25 жовтня 2017 року у цивільній справі № 204/5906/17 з нього були стягнуті аліменти на утримання дочки у твердій грошовій сумі в розмірі 5000 гривень щомісячно, починаючи з 21 вересня 2017 року і до її повноліття. Проте, на теперішній час в нього змінився матеріальний стан, порівняно з 2017 роком, коли з нього були стягнуті аліменти. Так, він досі є фізичною особою-підприємцем, але наразі його зусилля для розвитку бізнесу не дають бажаних результатів, у зв`язку з чим його заробіток за 2018 рік склав лише 44676 грн., при тому, що аліментів він мав сплатити за цей же рік 60000 грн. Крім того, в 2018 році він уклав шлюб з іншою жінкою, тобто в нього змінився сімейний стан, що також потребує в ід нього додаткових витрат. Таким чином, позивач вважає, що наявні підстави для зміни розміру стягнутих з нього аліментів, оскільки з об`єктивних причин він не в змозі сплачувати аліменти в розмірі 5000 грн.

В судове засідання позивач не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, раніше його представник ОСОБА_4 надала до суду клопотання, в якому просила закінчити розгляд справи за її відсутності без фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів. Раніше в судовому засіданні підтримувала уточнені позовні вимоги позивача і просила задовольнити їх в повному обсязі.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, раніше її представник ОСОБА_5 надав до суду заяву, в якій просив закінчити розгляд справи за його відсутності без фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів. Раніше до суду надійшов письмовий відзив на позовні вимоги позивача, в яких відповідачка не заперечує проти стягнення з ОСОБА_1 аліментів на її користь на утримання його малолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі по наступним підставам.

У судовому засіданні було встановлено, що рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 25 жовтня 2017 року у цивільній справі № 204/5906/17 з ОСОБА_1 були стягнуті аліменти на утримання його малолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 5000 грн. щомісячно, починаючи з 21 вересня 2017 року і до її повноліття, на користь матері дитини, допустивши по справі негайне виконання у межах суми платежу за один місяць. Вказане рішення суду скасоване не було і набрало законної сили 07 листопада 2017 року.

На підставі вищевказаного рішення, Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська 25.10.2017 року був виданий відповідний виконавчий лист № 204/5906/17.

Зазначений виконавчий лист за № 204/5906/17 перебуває на виконанні в Чечелівському відділі державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в межах виконавчого провадження № 55263301.

Згідно з ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Позивач звернувся до суду з даним позовом і просив змінити розмір (спосіб) стягуваних з нього аліментів на утримання його малолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановивши аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Так, судом встановлено, що позивач є фізичною особою-підприємцем, а його заробіток за 2018 рік склав 44676,00 грн, що підтверджується його податковою декларацією про майновий стан і доходи, поданою до Чечелівського ДПІ Правобережного управління ГУ ДФС у Дніпропетровській області (а.с.9-13). Доказів щодо наявності у позивача інших доходів суду не представлено.

При цьому, судом встановлено, що 24 грудня 2018 року ОСОБА_1 уклав шлюб з ОСОБА_6 (після шлюбу ОСОБА_6 ), що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії НОМЕР_1 , виданим 24.12.2018 року Чечелівським районним у м. Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 11811 від 24.12.2018 року, у зв`язку з чим у позивача змінився сімейний стан.

Тобто, у позивача (платника аліментів) змінилися обставини, які були при стягненні з нього аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 5000 грн.

В той же час, суд не погоджується з твердженнями самого позивача, що на його утриманні перебуває син дружини від попереднього шлюбу, оскільки така дитина перебуває на утриманні своїх власних батьків.

Загалом же, враховуючи зазначені вище обставини, суд вважає, що позивач не має можливості сплачувати аліменти у розмірі, присудженому рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 25 жовтня 2017 року у цивільній справі № 204/5906/17.

Тому, суд вважає можливим змінити розмір стягуваних з позивача аліментів.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

А відповідно до положень ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Таким чином, чинним законодавством передбачено, що батьки мають як рівні права щодо дитини, так й рівні обов`язки.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована Україною 27.02.1991 року, дата набуття чинності для України 27.09.1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, а також враховуючи положення ч. 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Так, статтею 23 Конвенції про права дитини (20 листопада 1989 року), ратифікованою Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 року, встановлено, що дитина має вести повноцінне і достойне життя в умовах, які забезпечують її гідність, сприяють почуттю впевненості в собі і полегшують її активну участь у житті суспільства.

Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Позивач просив суд змінити розмір стягуваних з нього аліментів на утриманні його дочки Маргарити , встановивши аліменти в частині від заробітку у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, а судом, під час розгляду даної справи, не було встановлено обставин, за яких позивач не може надавати матеріальну допомогу (сплачувати аліменти) своїй малолітній дитині саме в такому розмірі, який (розмір) буде достатнім для її утримання і сприятиме нормальній життєдіяльності дитини, та гарантуватиме їй належний рівень життя, що повністю узгоджується з положеннями статті 23 Конвенції про права дитини (20 листопада 1989 року), ратифікованої Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 року.

Крім того, згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Судом встановлено, що відповідачка визнає позовні вимоги позивача про стягнення з стягнення з ОСОБА_1 аліментів на її користь на утримання його малолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, визнання відповідачкою позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а для ухвалення рішення про задоволення позову наявні законні підстави. Тому, суд вважає заявлені позивачем позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

При цьому, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» внесено зміни до законодавчих актів України, зокрема у статті 182 СК України частину другу викладено в такій редакції: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку».

Таким чином, частиною 2 статті 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Тому, суд прийшов до висновку, що розмір аліментів на утримання малолітньої дитини слід встановити з урахуванням того, що він (розмір) не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За таких обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, з урахуванням положень ст. 182 СК України, суд вважає можливим змінити розмір аліментів, встановлений рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 25 жовтня 2017 року у цивільній справі № 204/5906/17, що стягуються з ОСОБА_1 на утримання його малолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з розміру у твердій грошовій сумі в розмірі 5000 грн. щомісячно, встановивши аліменти на утримання його малолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дати набрання даним рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Крім того, суд вважає необхідним відкликати виконавчий лист № 204/5906/17, виданий 25.10.2017 року за рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 25 жовтня 2017 року у цивільній справі № 204/5906/17, з Чечелівського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області після набрання даним рішенням суду законної сили і повного погашення заборгованості ОСОБА_1 за вказаним виконавчим листом, якщо така є.

На підставі вищевикладеного, керуючись, ст. ст. 141, 150, 180-183, 192 СК України, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», ст. ст. 12, 13, 76-82, 89, 206, 223, 229, 247, 258-259, 263-265, 273, 352, 354-355 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання малолітньої дитини, встановленого рішенням суду - задовольнити повністю.

Змінити розмір аліментів, встановлений рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 25 жовтня 2017 року у цивільній справі № 204/5906/17, що стягуються з ОСОБА_1 на утримання його малолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з розміру у твердій грошовій сумі в розмірі 5000 грн. щомісячно, встановивши аліменти на утримання його малолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дати набрання даним рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Відкликати виконавчий лист № 204/5906/17, виданий 25.10.2017 року за рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 25 жовтня 2017 року у цивільній справі № 204/5906/17, з Чечелівського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області після набрання даним рішенням суду законної сили і повного погашення заборгованості ОСОБА_1 за вказаним виконавчим листом, якщо така є.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, суд вважає необхідним зазначити у резолютивній частині рішення наступні дані:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя В.В. Самсонова