КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2019 року м. Київ

Справа № 369/5589/19

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді-доповідача Ящук Т.І.,

суддів Немировської О.В., Чобіток А.О.,

за участю секретаря судового засідання Телегіної Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», яка подана представником Артеменком Петром Миколайовичем, на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 травня 2019 року, постановлену у складі судді Ковальчук Л.М.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора Євко Володимира Володимировича Комунального підприємства «Агенція адміністративних послуг» Київської області, третя особа - Акціонерне товариство «Укрсоцбанк» про визнання дій державного реєстратора незаконними та визнання протиправним і скасування рішення державного реєстратора,

встановив:

У травні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача Державного реєстратора Євко В.В. Комунального підприємства «Агенція адміністративних послуг» Київської області, третя особа - Акціонерне товариство «Укрсоцбанк» про визнання дій державного реєстратора незаконними та визнання протиправним і скасування рішення державного реєстратора.

Одночасно з позовною заявою позивач подала заяву про забезпечення позову, в якій просила:

- накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 ;

- заборонити будь-яким третім особам, у тому числі Державній виконавчій службі України вчиняти будь-які дії по передачі права користування квартирою № 14 , що знаходиться за вказаною адресою ;

- заборонити будь-яким третім особам (крім осіб, які зареєстровані та проживають у квартирі), у тому числі Державній виконавчій службі України вчиняти будь-які дії щодо проникнення до квартири № 14 , що знаходиться за вказаною адресою ;

- заборонити будь-яким третім особам проводити ремонтні роботи, реконструкцію, перепланування, здавати в оренду, найм, піднайм, безоплатне користування, укладати договори застави (іпотеки) або іншим способом передавати третім особам у платне або безоплатне користування квартирою АДРЕСА_1 ;

- заборонити будь-яким особам (крім осіб, які зареєстровані та проживають у квартирі) вселятися в квартиру АДРЕСА_1 ;

- заборонити будь-яким особам (крім осіб, які зареєстровані та проживають у квартирі) зареєструватися у квартирі № 14 за вищевказаною адресою ;

- заборонити органам, що здійснюють адміністративні послуги, внесення до реєстраційного обліку відомостей про реєстрацію місця проживання будь-яких третіх осіб у квартирі АДРЕСА_1 ;

- заборонити органам, що здійснюють надання адміністративних послуг, внесення до реєстраційного обліку відомостей про зняття зареєстрованих осіб з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_4 .

Заява обґрунтована тим, що з метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, 18 березня 2008 року між ТзОВ «Унікредит Банк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», та ОСОБА_1 був укладений іпотечний договір № MRTG-61/S, відповідно до умов якого предметом іпотеки є квартира АДРЕСА_1 , що належить іпотекодавцю на праві власності.

18 квітня 2019 року ОСОБА_1 було отримано Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно за № НОМЕР_1 , згідно з якою власником квартири АДРЕСА_1 , є Акціонерне товариство «Укрсоцбанк». Підставою для внесення запису про державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно є рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 45545950 від 15.02.2019 року. Рішення було винесено державним реєстратором Євко В.В., КП «Агенція адміністративних послуг» Київська область. Підставою виникнення права власності вказано Іпотечний договір серія та номер 566, виданий 18.03.2008 року, який посвідчений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Черняк О.В.

Оскільки спірна квартира на даний час перебуває у власності АТ «Укрсоцбанк», то банк має достатній обсяг правомочностей та можливість розпорядитись даним нерухомим майном. У разі відчуження АТ «Укрсоцбанк» спірної квартири рішення суду у даній справі у разі задоволення позовної заяви неможливо буде виконати.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 травня 2019 року заяву ОСОБА_1 задоволено частково. Накладено арешт та заборону вчиняти дії по передачі права користування квартирою, загальною площею 38,1 кв.м., житловою площею 17,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 . В решті заяви відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою, представник АТ «Укрсоцбанк» - Артеменко П.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та постановити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити, посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали суду, неправильне застосування та порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Вказує, що позивачем ОСОБА_1 не додано жодного документа, який би підтверджував, що квартира АДРЕСА_1 , може бути відчужена на користь третіх осіб; наявність реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у разі відчуження АТ «Укрсоцбанк» спірного нерухомого майна, також наведено не було.

Вважає, що в оскаржуваній ухвалі відсутні мотивовані підстави про необхідність застосування вказаного обмеження та накладення арешту на спірне майно, відсутня оцінка доказів, поданих позивачем по справі. Крім того, позивач не довела, яким чином накладення арешту на спірну квартиру забезпечить виконання рішення суду по предмету позову. Відсутність причинного зв`язку між накладеним арештом на спірну квартиру та вказаним рішенням суду у випадку задоволення позову, вказує на неспівмірність цього заходу забезпечення позову із предметом позовних вимог.

Крім того, суд не вирішив питання про необхідність застосування зустрічного забезпечення відповідно до ст. 154 ЦПК України.

В судовому засіданні представник АТ «Укрсоцбанк» - Артеменко П.М. підтримав доводи апеляційної скарги та просив ухвалу суду скасувати.

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 вважав доводи апеляційної скарги необґрунтованими та просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, будучи повідомленими про день та час розгляду справи у встановленому законом порядку, тому колегія суддів вважала можливим розглянути справу за їх відсутності відповідно до вимог ч.2 ст. 372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши представника позивача та представника третьої особи, з`ясувавши обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції, враховуючи зміст позовних вимог та вид забезпечення позову, дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви шляхом вжиття заходів забезпечення позову у виді арешту спірної квартири та заборони вчиняти дії по передачі права користування нею, оскільки даний вид забезпечення позову є співмірним із заявленими позовними вимогами, а невжиття вказаних заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Щодо решти заявлених вимог про заборону вчиняти будь-які дії щодо проникнення, проведення ремонтних робіт, реконструкції, перепланування, передачі в оренду, найм, піднайм, безоплатне користування, укладення договорів застави (іпотеки); заборону будь-яким особам вселятися та реєструватися в квартирі АДРЕСА_1 ; заборону органам, що здійснюють адміністративні послуги, внесення до реєстраційного обліку відомостей про реєстрацію місця проживання будь-яких третіх осіб та щодо внесення до реєстраційного обліку відомостей про зняття зареєстрованих осіб з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_4 , то суд відмовив в їх задоволенні, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів в обґрунтування заяви та не доведено, що невжиття вказаних заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

З висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується, з огляду на наступне.

З виділених матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить:

- визнати незаконними дії державного реєстратора Євко В.В., КП «Агенція адміністративних послуг» Київська область щодо проведення 12 лютого 2019 року державної реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1 , за АТ «Укрсоцбанк»;

- визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Євко В.В., КП «Агенція адміністративних послуг» Київська область, індексний номер 45545950 від 15.02.2019 року, згідно з яким 12.02.2019 року внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис № 30311003 про державну реєстрацію прав власності на квартиру АДРЕСА_1 , за АТ «Укрсоцбанк» на підставі договору іпотеки від 18.03.2008 року.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 18 березня 2008 року, між ТзОВ Унікредит Банк, правонаступником якого є AT «Укрсоцбанк», та ОСОБА_1 було укладено договір про іпотечний кредит №MRTG-61. З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 18 березня 2008 року між банком та позивачем було укладено іпотечний договір, предметом іпотеки є квартира АДРЕСА_1 , що належить іпотекодавцю на праві власності, що підтверджуєтьсядоговором купівлі-продажу квартири від 18 березня 2008 року.

18.04.2019 року позивачем було отримано Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №164026936, згідно з якою власником квартири АДРЕСА_1 є не позивач, а третя особа AT «Укрсоцбанк». Підставою внесення запису про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно є рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 45545950 від 15.02.2019 12:13:32. Рішення винесено державним реєстратором Євко В.В., КП «Агенція адміністративних послуг», Київська область. Підставою виникнення права власності зазначено Іпотечний договір, серія та номер: 566, виданий 18.03.2018, видавник: Приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Черняк О.В.

Позивач вважає, що перехід права власності на належну їй квартиру відбувся незаконно, що призвело до грубого порушення її прав, а також прав її неповнолітніх дітей, які підлягають захисту у судовому порядку, оскільки реєстрація права власності на предмет іпотеки за АТ «Укрсоцбанк» була здійснена відповідачем без достатніх правових підстав, з порушенням норм Закону України «Про іпотеку»; право власності на квартиру було набуто АТ «Укрсоцбанк» в порядку звернення стягнення на нерухоме майно в період дії мораторію на примусове відчуження житла; внесення запису про державну реєстрацію права власності на предмет іпотеки за АТ «Укрсоцбанк» до Державного реєстру було здійснено за відсутності рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень; дії відповідача грубо порушують законні права та інтереси неповнолітніх дітей, які проживають та зареєстровані у квартирі АДРЕСА_1 , що є предметом іпотеки.

З викладеного вбачається, що позивач ОСОБА_1 оспорює набуття АТ «Укрсоцбанк» права власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Звертаючись із заявою про забезпечення позову, позивач посилалась на те, що спірна квартира на даний час перебуває у власності АТ «Укрсоцбанк», а тому банк має достатній обсяг правомочностей та можливість розпорядитись цим нерухомим майном. У разі відчуження АТ «Укрсоцбанк» спірної квартири, у випадку задоволення позову, рішення суду неможливо буде виконати.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Згідно п.п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Згідно з частиною третьою статті 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

При розгляді заяви про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Враховуючи те, що предметом даного позову є оспорювання правомірності набуття АТ «Укрсоцбанк» права власності на квартиру АДРЕСА_1 , тобто спір між сторонами у цій справі виник з приводу квартири АДРЕСА_1 , яка може бути відчужена до вирішення справи по суті, що може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, то судом зроблено обґрунтований висновок про необхідність накладення арешту на спірну квартиру.

За таких обставин, враховуючи предмет позову та характер спірних правовідносин, обраний вид забезпечення позову - накладення арешту на нерухоме майно, яке на даний період часу зареєстроване на праві власності за АТ «Укрсоцбанк», є співмірним із заявленими позовними вимогами, необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав уважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову, що, в силу положень ст. ст. 149-153 ЦПК України свідчить про обґрунтованість поданої заяви про накладення арешту на майно.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивачем не додано доказів того, що спірна квартира може бути відчужена на користь третіх осіб, а також не наведено існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, у разі відчуження АТ «Укрсоцбанк» спірного нерухомого майна, колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки обраний позивачем спосіб забезпечення позову відповідає заявленим позовним вимогам у цій справі, є співмірним з вимогами, та вказує на те, що його неприйняття унеможливить або утруднить виконання можливого рішення суду в даній справі.

Сам по собі факт звернення ОСОБА_1 до суду з даним позовом про визнання протиправними та скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію за АТ «Укрсоцбанк» права власності на квартиру АДРЕСА_1 , свідчить про наявність спору між сторонами, а невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Колегія суддів вважає обґрунтованими посилання позивача, що АТ «Укрсоцбанк», який на даний час є власником квартири АДРЕСА_1 , має об`єктивну можливість вчинення дій, які можуть утруднити чи унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому суд враховує, що підтвердити за допомогою реально існуючих доказів подію, яка ймовірно настане або може настати в майбутньому, фактично неможливо, а тому наявність чи відсутність підстав для забезпечення позову оцінюються судом в залежності від кожного конкретного випадку, з урахуванням фактичних обставин справи і змісту позовних вимог.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідно до заявлених позовних вимог.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що необхідність вжиття заходів забезпечення позову заявником обґрунтована, оскільки повідомлені ним обставини дають підстави вважати, що у разі невжиття заходів забезпечення позову і якщо такий буде задоволено, то виконання рішення суду може бути утрудненим або неможливим.

Отже, доводи апеляційної скарги про те, що в оскаржуваній ухвалі відсутні мотивовані підстави про необхідність застосування вказаного обмеження та накладення арешту на спірне майно, відсутня оцінка доказів, поданих позивачем по справі, не заслуговують на увагу.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не вирішив питання про необхідність застосування зустрічного забезпечення відповідно до ст. 154 ЦПК України, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки обраний спосіб забезпечення позову не спричинить невідновлюваної шкоди АТ «Укрсоцбанк», а також відсутні обставини, передбачені ч. 3 ст. 154 ЦПК України, а тому немає підстав для зустрічного забезпечення позову.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права, є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування не вбачається, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 374, 375, 381-383 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», подану представником Артеменком Петром Миколайовичем, - залишити без задоволення.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 травня 2019 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 27 вересня 2019 року.

Суддя - доповідач: Ящук Т.І.

Судді: Немировська О.В.

Чобіток А.О.