Справа № 2-4786/10 Головуючий у 1 інстанції: Ковтуненко В.В.
Провадження № 22-ц/802/156/19 Категорія: 1 Доповідач: Русинчук М. М.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Русинчука М.М.,

суддів - Карпук А.К., Федонюк С.Ю.,

з участю: секретаря судового засідання - Губарик К.А.,

заявниці - ОСОБА_2,

представника заявниці - ОСОБА_1,

державного виконавця - Арсенюк О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Західінкомбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості, процентів та неустойки, зустрічним позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Західінкомбанк», ОСОБА_3 про визнання договору іпотеки недійсним, ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Західінкомбанк», Приватного підприємства «Ліон» про визнання договору поруки припиненим за апеляційною скаргою заявниці ОСОБА_2 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 листопада 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Західінкомбанк» (далі - ПАТ «Західінкомбанк») до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості, процентів та неустойки, зустрічним позовом ОСОБА_4 до ПАТ «Західінкомбанк», ОСОБА_3 про визнання договору іпотеки недійсним, ОСОБА_2 до ПАТ «Західінкомбанк», Приватного підприємства «Ліон» (далі - ПП «Ліон») про визнання договору поруки припиненим.

Заява мотивована тим, що на виконанні у Другому відділі державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції перебуває виконавчий лист № 2-4786/10 від 16 серпня 2010 року, виданий 01 лютого 2011 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Західінкомбанк» 2 628 224,07 грн кредитної заборгованості.

Заявниця вказувала, що згідно довідки № 429-19 від 18 квітня 2018 року, виданої ПАТ «Західінкомбанк», у неї перед банком заборгованість за кредитним договором відсутня у зв'язку із відступленням права вимоги.

У зв'язку з наведеним заявниця просила суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист по справі № 2-4786/10 від 16 серпня 2010 року, виданий 01 лютого 2011 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Західінкомбанк» 2 628 224,07 грн заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 листопада 2018 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 відмовлено.

В поданій апеляційній скарзі заявниця ОСОБА_2, покликаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просила оскаржувану ухвалу суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким її заяву задовольнити.

Вимоги апеляційної скарги ОСОБА_2 мотивовані тим, що суд прийшов до помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення її заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, оскільки згідно довідки банку у неї кредитна заборгованості перед банком станом на 18 квітня 2018 року відсутня внаслідок відступлення банком іншій особі права вимоги, що свідчить про відсутність зобов'язань боржника перед стягувачем за виконавчим листом № 2-4786/10 від 16 серпня 2010 року, виданого 01 лютого 2011 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області.

Апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін, виходячи з таких мотивів.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_2 у даній справі, суд першої інстанції свої висновки мотивував тим, що станом на день розгляду заяви відкрите виконавче провадження та провадяться виконавчі дії щодо стягнення з ОСОБА_2 заборгованості на користь ПАТ «Західінкомбанк», а тому підстави для визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, відсутні.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 серпня 2010 року, яке набрало законної сили 27 серпня 2010 року, у цивільній справі позовом ПАТ «Західінкомбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості, процентів та неустойки, зустрічним позовом ОСОБА_4 до ПАТ «Західінкомбанк», ОСОБА_3 про визнання договору іпотеки недійсним, ОСОБА_2 до ПАТ «Західінкомбанк», ПП «Ліон» про визнання договору поруки припиненим, первісний позов ПАТ «Західінкомбанк» задоволено (а.с.245-247, том 1). Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Західінкомбанк» 2 627 359,07 грн заборгованості, 850 грн судового збору та 15 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. В рахунок погашення вказаної заборгованості звернуто стягнення на предмет іпотеки, що належить ОСОБА_3

Судом першої інстанції встановлено, що на виконання даного рішення суду Луцьким міськрайонним судом Волинської області 01 лютого 2011 року видано виконавчий лист № 2-4786/10 на підставі якого 14 березня 2011 року постановою державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції ОСОБА_5 відкрито виконавче провадження за номером 25077806 про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Західінкомбанк» 2 628 224,07 грн кредитної заборгованості (а.с.153-154, том 2).

17 квітня 2018 року між ПАТ «Західінкомбанк» та ОСОБА_6 укладений договір № 2018-02-21-000042 купівлі-продажу майнових прав і згідно із додатком № 1 до цього договору новий кредитор набув майнові права за кредитним договором № 2506/07-189 від 25 червня 2007 року, а також за договором іпотеки від 25 червня 2007 року, договором про задоволення вимог іпотекодержателя від 25 червня 2007 року, договором поруки № 1107/08-2 від 11 липня 2008 року, договором поруки №1707/08 від 17 липня 2008 року, а також майнові права, які ґрунтуються на рішенні Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 серпня 2010 року, справа № 2-4786/10 (а.с.155-159, том 2).

Отже, ОСОБА_6 згідно умов вказаного договору набула права нового кредитора до якого перейшли права первісного кредитора (банка) у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

З довідки ПАТ «Західінкомбанк» від 18 квітня 2018 року № 429-19 вбачається, що станом на 18 квітня 2017 року заборгованість за кредитним договором № 2506/07-189 від 25 червня 2007 року позичальника ПП «Ліон», а також поручителів ОСОБА_2, ОСОБА_7 та ОСОБА_3 відсутня у зв'язку з відступленням права вимоги за вказаним договором (а.с.160, том 2).

У відповідності до частин першої та другої статті 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Згідно з частиною п'ятою статті 11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду.

Відповідно до пункту 9 частини другої статті 129 Конституції України, статті 18 ЦПК України однією з основних засад судочинства є обов'язковість рішень суду.

За статтею 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Правовий аналіз зазначених норм матеріального права свідчить про те, що зобов'язання, яке виникло на підставі рішення суду, не припиняється внаслідок заміни первісного кредитора новим, до якого перейшли права первісного кредитора у вказаному зобов'язанні у зв'язку з укладенням договору купівлі-продажу майнових прав.

Як правильно встановлено місцевим судом, рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 серпня 2010 року на даний час не виконане, заборгованість за рішенням суду ОСОБА_2 не погашена, а відтак відсутні правові підстави вважати обов'язок боржника припиненим.

Отже, оскільки в даній справі право на стягнення кредитної заборгованості із ОСОБА_2 було реалізоване кредитором шляхом звернення до суду з позовом, за результатами вирішення якого ухвалено судове рішення про стягнення кредитної заборгованості, то укладення вже в процесі виконання між первісним кредитором і новим кредитором договору купівлі-продажу майнових прав не свідчить про припинення зобов'язання ОСОБА_2, яке виникло за цим судовим рішенням.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_2 суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що боржником не надано доказів та не наведено обґрунтованих підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, оскільки він виданий на виконання рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області, що набрало законної сили і не скасоване.

На підставі наведеного, перевіривши законність і обґрунтованість ухвала суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що постановлена місцевим судом ухвала про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_2 відповідає вимогам закону.

У своїх доводах апеляційної скарги заявниця ОСОБА_2 вказувала на те, що внаслідок укладення між банком та ОСОБА_6 договору купівлі-продажу майнових прав, у неї як боржника відсутній обов'язок перед стягувачем ПАТ «Західінкомбанк» по стягненню за виконавчим листом № 2-4786/10 від 16 серпня 2010 року, виданого 01 лютого 2011 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області. Заміна кредитора у зобов'язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, а оскільки у неї перед банком відсутній обов'язок по оплаті кредитної заборгованості і новий стягувач не звертався із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні, тому у даному випадку наявні підстави для визнання згаданого виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Однак, такі доводи апеляційної скарги колегією суддів до уваги не приймаються, оскільки, як уже зазначалося, укладення між первісним кредитором і новим кредитором договору купівлі-продажу майнових прав не є підставою для припинення зобов'язання ОСОБА_2, яке виникло за судовим рішенням, що набрало законної сили і є обов'язковим до виконання.

Вибуття у виконавчому провадженні однієї із сторін, в даному випадку кредитора, є підставою для заміни цієї сторони її правонаступником, як це визначено статтею 442 ЦПК України та статтею 15 Закону України «Про виконавче провадження». Відсутність звернення нового кредитора із вказаною заявою не свідчить про порушення прав заявниці як боржника за виконавчим провадженням та не звільняє її від обов'язку виконати зобов'язання, яке покладене на неї рішенням суду.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не містять підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду, а є власним суб'єктивним тлумаченням норм права та обставин справи, яким суд дав відповідну правову оцінку.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права. Підстави для її зміни чи скасування відсутні.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, Волинський апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу заявниці ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 листопада 2018 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: