Справа № 345/5149/18
Провадження № 22-ц/4808/358/19
Головуючий у 1 інстанції Юрчак Л. Б.
Суддя-доповідач Бойчук
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

судді-доповідача Бойчука І.В.,

суддів Девляшевського В.А., Фединяка В.Д.,

секретаря Бойчука Л.М.

з участю ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню доньку за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 27 грудня 2018 року під головуванням судді Юрчака Л.Б. в м. Калуш,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню доньку. Позовні вимоги мотивувала тим, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі з 1999 по 2012 рік. Від шлюбу народилося двоє дітей : дочка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. Шлюб між сторонами розірвано 18 вересня 2012 року. Відповідач сплачував аліменти на утримання дітей до досягнення ними повноліття. На даний час дочка ОСОБА_5 досягла повноліття і навчається на четвертому курсі Калуського коледжу культури і мистецтва на денній державній формі навчання, яке завершить 30 червня 2019 року. В даний час дочка потребує матеріальної допомоги, яку відповідач у добровільному порядку надавати відмовляється. Позивачу одній важко утримувати повнолітню доньку, забезпечити всі витрати, які необхідні у зв'язку із навчанням дитини. Відповідач є фізично здоровою особою, інших дітей на утриманні в нього немає, а тому має можливість сплачувати аліменти на час навчання дочки.

Просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_5, яка продовжує навчання, в розмірі 2 000 грн щомісячно до закінчення навчання, але не більше як до досягнення 23 років, а також судові витрати по справі.

Рішенням Калуського міськрайонного суду від 27 грудня 2018 року позов ОСОБА_4 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн щомісячно на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_5 на час навчання, починаючи з 03 грудня 2018 року до закінчення навчання, але не більше як досягнення дочкою 23-річного віку, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_6.

Стягнуто із ОСОБА_3 704,80 грн судового збору на користь Державної судової адміністрації України та на користь ОСОБА_4 500 грн витрат за надання правової допомоги. Рішення в частині стягнення аліментів допущено до негайного виконання. У задоволенні решти позову відмовлено.

Не погоджуючись з вищевказаним рішенням ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в якій зазначає, що воно є необґрунтованим, ухваленим з неправильним з'ясуванням обставин, які мають значення для справи.

Позивач безпідставно посилається на те, що він не надає матеріальної допомоги дитині та не цікавиться донькою, оскільки після досягнення дочкою повноліття він і надалі продовжує сплачувати на дочку ОСОБА_5 по 450 грн щомісячно.

Вважає також хибним твердження позивача, що в нього немає інших дітей, оскільки у апелянта є неповнолітня молодша дочка ОСОБА_6, на яку він щомісячно сплачує аліменти.

Окрім того, на утриманні апелянта перебувають його батьки, які є пенсіонерами і він є їх єдиним піклувальником.

Крім того апелянт зазначив, що тривалий час хворіє, був змушений лікуватися та не має постійного або іншого заробітку на даний час. Його повнолітня донька ОСОБА_5 навчається в коледжі, де отримує стипендію в розмірі 1426 грн. щомісяця. Враховуючи стипендію та аліменти, які він добровільно продовжує сплачувати у розмірі 450 грн щомісячно, апелянт вважає, що загальна сума отримуваного дочкою місячного доходу 1876 грн становить прожитковий мінімум, а тому є достатньою для її утримання.

Окрім того, позивач працює вчителем, має стабільний дохід приблизно 7-8 тис. грн., а тому має змогу також утримувати доньку.

Як на правову підставу в апеляційній скарзі ОСОБА_3 посилається на ч. 1 ст. 182 СК України та п. 17 постанови Пленуму ВСУ № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року.

Просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове, яким стягнути аліменти на утримання повнолітньої дочки в сумі 500 грн щомісячно на час навчання, але не більше як до досягнення нею 23-річного віку.

ОСОБА_4 подала відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що апелянт є працездатним, їздить на сезонні роботи в Росію, у власності має квартиру в м. Калуші, а тому є спроможним сплачувати аліменти. Твердження про те, що відповідач утримує батьків не відповідає дійсності. ОСОБА_3 не цікавиться вихованням дочки, її станом здоров'я та коли донька перебувала на лікуванні жодним чином не допомагав та не надавав коштів.

Просить рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_3, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі до 18.09.2012 року. Від шлюбу народилося двоє дітей, дочка ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочка ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, яка на даний час досягла повноліття.

Рішенням Калуського міськрайонного суду від 20.09.2012 року стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 та дочки ОСОБА_6 в розмірі по 450 грн. щомісячно на кожну дитину до їх повноліття . У зв'язку з досягненням дочкою ОСОБА_5 повноліття, стягнення аліментів припинено.

Судом встановлено, що дочка сторін ОСОБА_5 навчається на 4 курсі денної форми навчання за спеціальністю «НХ» в Калуському коледжі культури і мистецтва на бюджетній формі навчання і завершує навчання 30.06.2019 року (а.с.6, 35) та отримує стипендію (а.с.34).

Згідно частини першої ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Також відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Частиною першою статті 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно вимог статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Суд першої інстанції врахував, що навчання у вищому навчальному закладі, крім побутових витрат, також потребує значних коштів на придбання літератури, методичного матеріалу, щоденного виділення коштів на харчування та транспорт, тому визначив аліменти в розмірі 1 200 грн щомісячно.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що визначаючи розмір аліментів з відповідача на утримання повнолітньої доньки, суд не врахував вимог частини другої статті 200 СК України, відповідно до якої при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Згідно даних, що містяться у матеріалах справи вбачається, що повнолітня дочка отримує стипендію. Позивач, яка є матір'ю дочки, працює та отримує певний дохід, про який не зазначила суду, тобто має можливість також надавати таке утримання. На даний час відповідач не працює і звільнений з роботи у 2016 році, що вбачається з оглянутої судом його трудової книжки і не має постійного заробітку, тому не може надавати утримання повнолітній дитині у розмірі 1 200 грн. Крім того, він проживає з батьками, які є особами літнього віку і потребують фізичної допомоги.

З огляду на вищенаведене, апеляційний суд приходить до переконання, що рішення суду першої інстанції в частині визначення розміру аліментів на повнолітню дочку слід змінити, зменшивши розмір аліментів, що стягнуті з відповідача на утримання повнолітньої доньки до 600 грн щомісячно, а в решті рішення суду слід залишити без зміни, оскільки воно відповідає вимогам матеріального і процесуального права і підстав для його скасування в цій частині з мотивів, наведених у скарзі, не вбачається.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 27 грудня 2018 року змінити. Зменшити розмір стягуваних з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліментів на повнолітню доньку ОСОБА_5 2000 р.н. на час навчання до 600 гривень. В решті рішення суду першої інстанції залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 28 лютого 2019 року.

Суддя-доповідач І.В. Бойчук

Судді: В.А. Девляшевський

В.Д. Фединяк