Пр. №2/756/703/19
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 січня 2019 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді - Шевчука А.В.‚
при секретарі - Мушкетик І.В.
розглянувши у відкритому судовому засiданнi в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-
У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. В обгрунтування своїх вимог посилався на те, що між ним та відповідачем зареєстровано шлюб 29.07.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Роменському району реєстраційної служби Роменського міськ районного управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 07. Від вказаного шлюбу мають дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Позивач вказує на те, що сімейне життя із відповідачем не склалось через несумісність характерів та відсутність взаємопорозуміння. Сторони спільне господарство не ведуть, так як відповідач перебуває у місцях позбавлення волі та відбуває покарання у Державній установі «Роменська виправна колонія (№56) Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальногло покарання та пробації міністерства юстиції. Шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.
Позивач, через Державну установу «Роменська виправна колонія (№56), неодноразово подавав заяви в яких не заперечував проти задоволення позову. З огляду на відбування ОСОБА_1 покарання у виправній колоній, суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності.
Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала не заперечувала проти їх задоволення. Пояснила суду, що з огляду на перебування позивача в місцях позбавлення волі не вбачає за можливе збереження шлюбу, оскільки подальше спільне життя з ОСОБА_1 є неможливим.
У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, встановив наступне.
Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя.
Шлюб між сторонами зареєстровано 29.07.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Роменському району реєстраційної служби Роменського міськ районного управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 07. Від вказаного шлюбу мають дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Позивач вказує на те, що сімейне життя із відповідачем не склалось через несумісність характерів та відсутність взаємопорозуміння. Сторони спільне господарство не ведуть, так як відповідач перебуває у місцях позбавлення волі та відбуває покарання у Державній установі «Роменська виправна колонія (№56) Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальногло покарання та пробації міністерства юстиції. Шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.
Згідно ч.1 ст. 24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.
При цьому, ч.1 ст. 105 СК України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього кодексу, положення якої зазначають, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя.
Положенням ч. 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Відповідно до ч. 3 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає також справи за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з них засуджений до позбавлення волі на строк не менш як три роки, а рішення суду набрало законної сили.
ОСОБА_2 зазначила, що позивач засуджений до позбавлення волі довічно, та не бажає зберігати зазначені шлюбні відносини. З огляду на те, що тривалий час подружжя намагалося налагодити стосунки, однак це жодним чином не допомогло збереженню сім'ї. Зважаючи на те, що негативні відносини між подружжям існують вже протягом тривалого часу, відповідач вважає, що це суттєво суперечить його інтересам.
Таким чином, суд дійшов висновку‚ що подальше збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін.
На підставі ст. ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. 10, 15, 60, 130, 174, 208, 209, 213-215, 280 ЦПК України,
Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 29.07.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Роменському району реєстраційної служби Роменського міськ районного управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 07 - розірвати.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідком апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Суддя А.В. Шевчук