Головуючий суду 1 інстанції - Колядов В.Ю.
Доповідач -Луганська В.М.
Справа № 431/3527/19
Провадження № 22-ц/810/595/19
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2019 року м. Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - судді Луганської В.М.

суддів: Авалян Н.М., Єрмакова Ю.В.

за участю секретаря Перишкіна Т.М.,

учасники справи:

позивач- ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Луганського апеляційного суду в м. Сєвєродонецьку Луганської області цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Старобільського районного суду Луганської області від 27 червня 2019 року постановлену судом у складі судді Колядова В.Ю.

за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та порушення правил добросусідства, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Курячівська сільська рада Старобільського району Луганської області,

в с т а н о в и в :

У червні 2019 року ОСОБА_1 звернувся у суд з позовом про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та порушення правил добросусідства.

Разом з позовом ОСОБА_1 звернувся з заявою про забезпечення позову шляхом зобов`язання відповідача ОСОБА_2 вивезти пасіку за межі населеного пункту с. Ганнівка Старобільського району Луганської області.

Ухвалою Старобільського районного суду Луганської області від 27 червня 2019 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено.

Суд зобов`язав ОСОБА_2 вивезти пасіку, яка утримується за адресою: АДРЕСА_1 за межі населеного пункту с. Ганнівка Старобільського району Луганскої області.

ОСОБА_2 не погодився з зазначеною вище ухвалою суду та подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права. Просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Старобільського районного суду Луганської області від 27 червня 2019 року та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що обрання виду забезпечення позову саме у вигляді зобов`язання його вивезти пасіку за межі населеного пункту не обґрунтовано, вивезення пасіки призведе до його матеріальних значних втрат, оскільки перевезення бджіл може привести до численної їх гибелі. Заявник не обґрунтував чому саме такий вид забезпечення позову може утруднити чи зробити не можливим виконання рішення суду.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 зазначила, що підстав для скасування ухвали по доводам апеляційної скарги не має.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, переглянувши справу за наявними в ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

За приписами п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного суду.

У частині другій статті 149 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 150 ЦПК України одним із видів забезпечення позову є встановлення обов`язку вчинити певні дії.

Згідно з частиною третьою статті 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу.

Ці висновки щодо застосування наведених норм права, викладені в постанові Верховного суду від 19 червня 2019 року (провадження № 61-4591ск19).

За наведеного, колегія суддів вважає, що обраний позивачем вид забезпечення позову - зобов`язання відповідача ОСОБА_2 вивезти пасіку за межі населеного пункту с. Ганнівка Старобільського районного суду є неспівмірний із предметом позову «про усунення перешкод у здійсненні права користування позивачем земельною ділянкою та зобов`язання відповідача збудувати на присадибній ділянці, розташованій АДРЕСА_1 заввишки не менше 2, 5 метра., зобов`язання відповідача зменшити кількість умовних бджолиних сімей з розрахунку одна умовна бджолина сім`я на 30-35 метрів квадратних земельної ділянки».

Крім того, відповідно до п.4 постанови Пленуму ВСУ №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому під забезпеченням позову слід розуміти сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Заявник не обґрунтував чому саме такий вид забезпечення позову зобов`язання відповідача вивезти пасіку за межі населеного пункту ускладнить виконання рішення суду.

На підставі викладеного, відповідно до п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом зобов`язання відповідача вивезти пасіку за межі населеного пункту слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Старобільського районного суду Луганської області від 27 червня 2019 року скасувати.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом зобов`язання ОСОБА_2 вивезти пасіку за межі населеного пункту с. Ганнівка Старобільського району Луганської області відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 30 вересня 2019 року.

Головуючий В.М. Луганська

Судді: Н.М. Авалян

Ю.В. Єрмаков