Справа № 442/872/17
Провадження № 6/442/25/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2019 року

Дрогобицький міськрайонний суду Львівської області у складі:

головуючої - судді: Гарасимків Л.І.

при секретарі: Петрів В.М.

розглянувши подання державного виконавця ВДВС Дрогобицького міськрайонного управління юстиції про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1, про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон без вилучення паспорту громадянина України для виїзду за кордон боржника ОСОБА_2,-

встановив:

Державний виконавець ВДВС Дрогобицького міськрайонного управління юстиції звернувся в суд з поданням про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2, у праві виїзду за межі України. В обгрунтування своїх вимог посилається на те, що примусовому виконанні у Дрогобицькому міськрайонному відділі державної виконавчої служби ГТУЮ у Л/о ( виконавець головний державний виконавець Ільницька О.І.) перебуває виконавче провадження №548 з виконанням виконавчого листа №442/872/17, виданого 11.09.2017р. Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3 20314,82 грн. боргу. 03.10.2017р. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яку боржником отримано особисто 05.10.2017р. 08.11.2017 державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника. У звязку з тим, що вимоги вищевказаного виконавчого документа ОСОБА_2 не виконував, 08.11.2017 державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату боржника ОСОБА_2, який працював та отримував заробітну плату в Головному управлінні національної поліції у Львівській області. Однак, згідно наказу ГУНПУ у Львівській області №514 о/с від 30.07.2018р., ОСОБА_2 звільнений з 06.08.2018. В порядку примусового виконання судових рішень із заробітної плати боржника державним виконавцем частково стягнуто 6820 грн. 03 коп. заборгованості згідно виконавчого листа № 442/872/17, виданого 11.09.2017 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області та 682 грн. виконавчого збору на користь держави. Транспортний засіб боржника згідно відповідної постанови державного виконавця ВП № 54806187 від 17.04.2018 оголошено в розшук і станом на 11.02.2019р. є не розшуканим.Таким чином, боржнику ОСОБА_2 відомо про необхідність сплатити борг на користь стягувача згідно вищевказаного рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області, за період з 28.08.2017 по 10.02.2019 із боржника в порядку примусового виконання рішення стягнуто 6820 грн. 03 коп. заборгованості на користь стягувача ОСОБА_3 однак, і в подальшому ОСОБА_2 ухиляється від виконання рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області по справі № 442/872/17, залишок заборгованості на користь стягувача в сумі 13494 грн. 79 коп. не сплачує, виклики та неодноразові попередження державного виконавця ігнорує що підтверджує умисні дії боржника щодо умисного невиконання ним рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області по справі №442/872/17. А тому державний виконавець просить обмежити у праві виїзду за межі України до виконання ним майнових зобов»язань в Україні боржника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Cуд розглянувши подання, оглянувши всі подані письмові докази по справі, суд вважає, що подання слід задоволити та тимчасово обмежити боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України, виходячи з наступного:

Відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами України і є обов»язковими до виконання на всій території України.

Згідно із ст.217 ЦПК України встановлено, що суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Одним із таких заходів може бути тимчасове обмеження особам ( боржникам) у праві виїзду за межі України.

Відповідно до ст.5 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов»язаний вживати заходів примусового виконання рішень.

Згідно інформації Державної прикордонної служби України боржник перетинає кордон України.

Дрогобицьким міськрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області вживалися необхідні заходи примусового виконання щодо стягнення з боржника ОСОБА_2 суми боргу, однак враховуючи той факт, що боржник ОСОБА_2 умисно не виконує рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області по справі №442/872/17.

Відповідно до положень статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Заходами примусового виконання рішень відповідно до положень статті 10 Закону України «Про виконавче провадження» є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, обєкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належав боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обовязку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до статті 124 Конституції України всі судові рішення, є обовязковими до виконання на всій території України. Примусове виконання рішень в Україні покладається і на органи державної виконавчої служби.

Умови і порядок виконання рішень судів, визначає Закон України «Про виконавче провадження».

Судове рішення за своєю суттю охороняє права, свободи та законні інтереси людини.

Відповідно до ст.3 Конституції України, визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а утвердження та забезпечення прав і свобод людини визначено головним обов'язком держави.

Виконавче провадження - завершальна стадія судового провадження. Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п.3 мотивувальної частини рішень Конституційного Суду України від 25.04.2012 № 11-рп/2012).

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини, право на суд, захищене ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної сторони дозволяла, щоб остаточне, обов»язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін ( див. рішення у справі "Горнсбі проти Греції" (Hor№sby v. Greece), від 19 березня 1997 року, п. 40, Reports of Judgme№ts a№d Decisio№s 1997-II).

Відповідно до положень ст.317 Цивільного кодексу України, фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках встановлених законом.

Положеннями ст.6 Закону України Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України № 3857-ХІІ у редакції від 10.12.2015 встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобовязань.

Відповідно до положень ст.441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею.

Згідно зі ст.441 ЦПК України ухвала про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного виконавця або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Відповідно Закону України Про виконавче провадження державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, не упереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно до п.19 ч.3 до ст. 18 Закону України Про виконавче провадження виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право - у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до Розяснення Міністерства юстиції та Адміністрації Державної прикордонної служби України від 06.06.2008 року №25-32/507 Щодо виїзду за кордон осіб, які мають невиконанні зобовязання, покладені на них рішеннями судів, одним із таких заходів забезпечення виконання рішення суду може бути тимчасове обмеження особами (боржниками у праві виїзду за межі України з вилученням паспортного документа чи без такого). При цьому органам Державної прикордонної служби України на підставі пункту 4 статті 20 Закону України "Про Державну прикордонну службу України" надано право не пропускати через державний кордон України осіб, яким тимчасово обмежено право виїзду з України за мотивованим письмовим рішенням суду та правоохоронних органів. Таким чином, тимчасове обмеження громадян України у праві виїзду за кордон у разі невиконання ними кредитних зобов'язань здійснюється за рішенням суду або постановою прокурора.

З досліджених матеріалів справи вбачається, що виконавчою службою здійснено всі необхідні виконавчі дії, спрямовані на виконання рішення суду. Обмеження права виїзду за межі України у випадку боржника, буде дієвим та на даний час фактично єдиним способом спонукати його виконувати рішення суду.

Згідно ст. 6 Закону України Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України, Постанови КМУ від 31.03.1995 року, № 231 Про затвердження Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта/проїзного документа, або якщо (боржник) громадянин вже має паспорт, йому може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках передбачених Законом України, зокрема у разі коли боржник ухиляється від виконання зобовязань, покладених на судовим рішенням, до виконання зобовязань.

При цьому, від ухилення від виконання зобовязань, покладених судовим рішенням слід розуміти діяння (дії чи бездіяльності) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні ним таких обовязків. Отже, наявність в особи невиконаних зобовязань, покладених на неї судовим рішенням, у тому числі договірних, є підставою для обмеження її у праві виїзду за межі України.

Приймаючи до уваги можливість в будь-який момент виїхати за межі України, що може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення (зокрема державному виконавцю буде неможливо провести виконавчі дії по виконанню даного рішення без участі боржника), ухилення від виконання рішення суду, суд приходить до висновку про задоволення подання.

А тому аналізуючи викладене, суд приходить до переконання, що боржнику громадянину України ОСОБА_2 слід тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України фізичної особи, оскільки він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього відповідним рішенням, на строк до виконання зобовязань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Керуючись ст.5 ЗУ «Про виконавче провадження», статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження», пунктом 5 частини першої статті 6, частиною четвертою статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України», пунктом 8 статті 19, пунктом 4 статті 20 Закону України «Про державну прикордонну службу України», статтею 441 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

Ухвалив :

Подання задоволити.

Тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон боржника громадянина України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання зареєстровано за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 до повного виконання ним зобовязань, покладених згідно виконавчого листа №442/872/17, виданого 11.09.2017 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області.

Заяву про апеляційне оскарження ухвали суду може бути подано до апеляційного суду Львівської області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення через Дрогобицький міськрайонний суд.

Суддя Дрогобицького міськрайонного суду Л.І. Гарасимків