Постанова

Іменем України

06 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 555/176/16-ц

провадження № 61-20441св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Білоконь О. В., Гулька Б. І., Синельникова Є. В., Черняк Ю. В. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Авто Просто»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» на рішення Березнівського районного суду Рівненської області від 22 грудня 2016 року у складі судді Мельничук Н. В. та ухвалу Апеляційного суду Рівненської області від 26 квітня 2017 року у складі колегії суддів: Ковальчук Н. М., Гордійчук С. О., Шеремет А. М.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

1. У січні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» (далі - ТОВ «Авто Просто») про стягнення коштів за розірваним договором, визнання недійсним договору.

2. Позовна заява мотивована тим, що 15 липня 2011 року між нею та ТОВ «Авто Просто» укладено угоду № 360924 щодо надання їй відповідачем послуг, предметом яких є придбання автомобіля в системі придбання в групах.

3. ТОВ «Авто Просто» без залучення власних коштів формувало групи клієнтів, виключно за рахунок яких передбачалось здійснення придбання автомобіля одному з учасників групи, який має найбільшу кількість балів, що є компенсацією за рахунок коштів інших учасників групи, залучених до умов такої системи. Чітких строків виконання обов'язку з надання автомобіля угода не містить. Зазначена угода була укладена нею під впливом обману та із застосуванням нечесної підприємницької практики, що порушує її права як споживача, зазначені у статті 19 Закону України «Про захист прав споживачів».

4. Позивач вважав норми угоди № 360924 незаконними, оскільки ними не передбачено строк, а також сам факт вручення їй автомобіля, що порушує конституційне право позивачки на отримання послуг згідно з чинним законодавством.

5. Звернувшись 14 квітня 2015 року до відповідача з письмовою заявою про розірвання угоди та вимогою повернути її сплачені внески у сумі 102 575,58 грн, 08 травня 2016 року отримала відповідь про розірвання угоди та відмову у поверненні внесених нею коштів.

6. Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_1 просила стягнути з ТОВ «Авто Просто» на її користь грошові кошти в сумі 102 575,58 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

7. Рішенням Березнівського районного суду Рівненської області від 22 грудня 2016 року позов ОСОБА_1 задоволено.

7.1 Стягнуто з ТОВ «Авто Просто» на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 102 575,58 грн.

7.2 Вирішено питання про розподіл судових витрат.

8. Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що за умовами угоди ТОВ «Авто Просто» після її розірвання зобов'язане повернути ОСОБА_1 сплачені нею чисті внески, розраховані відповідно до положень пункту 13.3 статті 13 додатку № 2 до угоди.

9. Додатковим рішенням Березнівського районного суду Рівненської області від 17 лютого 2017 року визнано недійсною угоду від 15 липня 2011 року № 364924, яка укладена між ОСОБА_1 та ТОВ «Авто Просто».

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

10. Ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 26 квітня 2017 року апеляційну скаргу ТОВ «Авто Просто» відхилено.

10.1 Рішення Березнівського районного суду Рівненської області від 22 грудня 2016 року залишено без змін.

11. Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що доводи апеляційної скарги не спростовують наведених позивачкою обставин про те, що підставою розірвання угоди стало порушення відповідачем зобов'язань, у зв'язку з чим ТОВ «Авто Просто» завдало позивачці збитків, у вигляді сплачених нею внесків.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

1. У касаційній скарзі, поданій у травні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ТОВ «Авто Просто», обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судами попередніх інстанцій норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову ОСОБА_1 у задоволенні позову.

1.1 Касаційна скарга мотивована тим, що суд неправомірно стягнув кошти, оскільки позивач звернувся з позовом про застосування наслідків недійсності правочину, а не з позовом про стягнення коштів за розірваним правочином, тобто предметом спору було саме застосування реституції, а не виконання чи неналежне виконання правочину. У зв'язку з цим вказує на процесуальне порушення - вихід за межі позовних вимог. Заперечує проти посилань позивачки на норми Закону України «Про захист прав споживачів» та зазначає про порушення судом вимог статті 360-7 ЦПК України, посилаючись на постанову Верховного Суду України від 11 вересня 2013 року щодо аналогічних правовідносин та обов'язку суду застосовувати у своїй практиці та приводити її у відповідність із рішеннями Верховного Суду України. Умовами укладеної між сторонами угоди передбачено повернення сплаченого учасником вступного внеску та всіх сплачених коштів лише у випадку розірвання угоди при умові відмови в семиденний строк з дня підписання, а оскільки учасник у такий строк не звернувся, то підстав для повернення всіх сплачених коштів немає, а лише для чистих внесків (внески в оплату вартості автомобіля). За умовами угоди передбачена черговість повернення внесків, відповідно до якої ТзОВ «Авто Просто» має повернути кошти ще 12-ти учасникам, які розірвали угоди раніше ОСОБА_2

Короткий зміст позиції інших учасників справи

2. Відзив на касаційну скаргу позивачем до суду не подано.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

3. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09 червня 2017 року відкрито касаційне провадження в указаній справі за поданою касаційною скаргою та зупинено виконання рішення суду першої інстанції до закінчення касаційного провадження у справі.

4. Статтею 388 ЦПК України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року, визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

5. Підпунктом 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

6. У травні 2018 року цивільну справу № 555/176/16-ц передано до Верховного Суду.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

7. Суди попередніх інстанцій установили, що 15 липня 2011 року між позивачем та відповідачем була укладена угода № 360924, предметом якої є надання учаснику послуг системи «Авто Так», спрямованих на придбання автомобіля «KIA Soul».

8. На виконання зобов'язань за цією угодою ОСОБА_1 сплатила на рахунок відповідача за системою «Авто Так» платежі загальною сумою 102 575,58 грн, що підтверджується квитанціями (а. с. 75-88).

9. Визначений Угодою автомобіль ТОВ «Авто Просто» ОСОБА_1 не передало.

10. 14 квітня 2015 року вона звернулась до відповідача про розірвання угоди та повернення коштів.

11. З відповіді ТОВ «Авто Просто» відомо, що угоду від 15 липня 2011 року № 360924, предметом якої є надання учаснику послуг системи «Авто Так», спрямованих на придбання автомобіля «KIA Soul», розірвано.

Щодо повернення чистих внесків ТзОВ «Авто Просто» не заперечило, однак повідомило, що повернення чистих внесків буде здійснено після накопичення необхідної суми у фонді групи для повернення коштів (а. с. 12).

Позиція Верховного Суду

12. Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

13. Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню.

Оцінка аргументів учасників справи та висновків судів першої й апеляційної інстанції

14. У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

15. Відповідно до вимог статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

16. Статтею 213 ЦПК України 2004 року передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

17. Зазначеним вимогам закону оскаржувані судові рішення не відповідають.

18. Відповідно до пунктів 1-5 частини першої статті 214 ЦПК України 2004 року під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити.

19. Аналізуючи підстави (стягнення з відповідача суми грошових внесків) звернення до суду з указаним позовом, встановлені судами обставини на підставі досліджених у справі доказів, зміст оскаржуваних судових рішень та касаційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

20. Згідно із частиною першою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

21. Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

22. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (стаття 626 ЦК України).

23. Згідно зі статтею 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

24. Відповідно до частин третьої та п'ятої статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

25. Відповідно до статті 10 угоди підписання зазначеної угоди та додатків до неї є підтвердженням факту ознайомлення, розуміння сторонами її умов та згоди сторін з усіма визначеннями, умовами та змістом угоди й додатків до неї. Отже, ОСОБА_1, підписуючи угоду з додатками, погодилася на повернення коштів на умовах, передбачених статтею 13 додатку № 2 до угоди, яка передбачає повернення коштів у порядку черговості.

26. Відповідно до статті 1 угоди її предметом є надання послуг системи «Авто Так», спрямованих на придбання автомобіля.

27. Згідно зі статтею 2 угоди ТОВ «Авто Просто» є товариством, що надає послуги, предметом яких є придбання автомобілів учасниками через систему придбання у групах «Авто Так». ТОВ «Авто Просто» гарантує надання кожному учаснику права на отримання автомобіля за умови виконання ним усіх зобов'язань, передбачених угодою.

28. Система придбання у групах (система «Авто Так») - це система, яка полягає у створенні груп покупців (учасників), метою яких є придбання автомобілів у порядку та на умовах, передбачених угодою (розділ 1 додатку № 2 до угоди).

29. Учасником системи (учасником) є фізична чи юридична особа, яка уклала угоду та додатки № 1, № 2 до угоди, сплатила плату за послуги, пов'язані зі вступом до системи, в повному обсязі (розділ 1 додатку № 2 до угоди).

30. Відповідно до пункту 1.4 статті 1 додатку № 2 до угоди ТОВ «Авто Просто» зобов'язується об'єднати цю угоду в групу з іншими угодами системи. Кожній сформованій групі учасників надається номер. Кожному учаснику надається порядковий номер у його групі.

31. Статтею 3 угоди передбачено, що ТОВ «Авто Просто» зобов'язується надавати учаснику системи послуги в порядку та строки, визначені угодою, включаючи забезпечення отримання автомобіля учасником системи згідно з умовами угоди.

32. Учасник, зі свого боку, зобов'язується виконувати зобов'язання, передбачені Угодою, в порядку та строки, визначені нею, зокрема щомісячно сплачувати повні внески (стаття 5 угоди).

33. Повним внеском є щомісячний платіж, який складається із суми чистого внеску, щомісячного внеску в оплату послуг та щомісячного внеску в оплату страхового платежу (розділ 1 додатку № 2 до угоди).

34. Чистий внесок використовується для формування чистого фонду та фонду для повернення коштів, його розмір розраховується шляхом ділення поточної ціни автомобіля на кількість внесків, передбачену графіком внесків (розділ 1 додатку № 2 до угоди).

35. Статтею 4 угоди визначено право учасника розірвати угоду до моменту отримання автомобіля.

36. Правовими наслідками розірвання договору є припинення зобов'язання (частина друга статті 653 ЦК України) та відсутність права сторін вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов'язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом (частина четверта цієї статті).

37. Відповідно до частини першої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

38. У силу статті 907 ЦК України договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, установлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом.

39. Статтею 13 додатку № 2 до угоди сторони визначили право на розірвання угоди та наслідки її розірвання.

40. Зокрема, згідно з пунктом 13.1 учасник, який ще не отримав автомобіль, має право розірвати угоду за власним бажанням, про що повинен повідомити ТОВ «Авто Просто» у письмовій формі. Поверненню підлягають тільки чисті внески, сплачені за угодою, з урахуванням положень, викладених у статті 13 угоди.

41. Сума чистих внесків, що підлягає поверненню, розраховується відповідно до поточної ціни автомобіля, дійсної в місяці, коли такий учасник повідомив ТОВ «Авто Просто» про розірвання угоди, за вирахуванням відступного за відмову від угоди в розмірі двох цілих чистих внесків (пункт 13.3 додатку № 2 до угоди).

42. Згідно з пунктом 13.4 додатку № 2 до угоди повернення чистих внесків здійснюється із фонду для повернення коштів.

43. Фонд для повернення коштів складається з 5 % від загальної суми, яка надходить щомісяця до фонду групи (усі чисті внесків, які сплачуються учасниками групи у складі повних та авансових внесків, а також третіми особами (страхові компанії, поручителі, тощо)), та призначений для повернення коштів учасникам за угодами, що розірвані, у порядку, визначеному угодою (розділ 1 додатку № 2 до угоди).

44. Відповідно до підпункту 13.4.1 статті 13 додатку № 2 до угоди в першу чергу повертаються кошти учаснику, який розірвав угоду внаслідок настання таких непередбачених обставин, що виникли під час дії угоди: отримання ним інвалідності або смерті свого подружжя, або набуття учасником статусу безробітного. За вимогою ТОВ «Авто Просто» учасник зобов'язується надавати документи, які підтверджують виникнення вищезазначених обставин. За підтверджених обставин, згідно з цим пунктом, учаснику повертаються сплачені чисті внески без вирахування відступного.

45. Згідно з підпунктом 13.4.2 статті 13 додатку № 2 до угоди у наступну чергу повертаються чисті внески тим учасникам, які розірвали угоду, не посилаючись на обставини, викладені в попередньому підпункті. При цьому пріоритет у групі надається тому учаснику, який першим подав письмову заяву про розірвання угоди, а в разі, коли такі заяви було подано одночасно кількома учасниками, пріоритет надається учаснику, номер угоди якого є меншим.

46. Відповідно до підпункту 13.4.3 статті 13 додатку № 2 до угоди після повернення коштів у порядку підпунктів 13.4.1, 13.4.2, повертаються чисті внески тим учасникам, з якими ТОВ «Авто Просто» розірвало угоду.

47. У силу частини першої статті 212 ЦК України особи, які вчиняють правочин, мають право обумовити настання або зміну прав та обов'язків обставиною, щодо якої невідомо, настане вона чи ні (відкладальна обставина).

48. Аналіз положень статті 13 додатку № 2 до угоди дає підстави стверджувати, що положення угоди про повернення грошових коштів (чистих внесків) можна кваліфікувати як умовний правочин, оскільки виникнення такого обов'язку пов'язане з настанням обставин, визначених зазначеною статтею.

49. Зокрема, обставиною, яка породжує обов'язок ТОВ «Авто Просто» повернути учаснику чисті внески, є розірвання договору, що вбачається із

пункту 13.1 додатку № 2 до угоди.

50. Для осіб, які виявили бажання розірвати угоду протягом семи календарних днів від дати її підписання та після цього терміну, але до того, як угода буде включена до певної групи, розірвання угоди є єдиною відкладальною обставиною, з настанням якої у ТОВ «Авто Просто» виникає обов'язок щодо повернення коштів учаснику. Розмір та порядок повернення коштів визначено пунктами 13.8 та 13.9 додатку № 2 до угоди.

51. Для всіх інших осіб, окрім зазначених вище, у ТОВ «Авто Просто» виникає обов'язок щодо повернення суми чистих внесків, розрахованих відповідно до пункту 13.3 додатку № 2 до угоди, за наявності двох обставин: розірвання угоди та настання черги учасника для повернення чистих внесків. Черга для повернення чистих внесків формується з урахуванням обставин, які стали підставою розірвання угоди, та особи ініціатора її розірвання

(підпункти 13.4.1, 13.4.2, 13.4.3 додатку № 2 до угоди).

52. Отже, вирішуючи спір про стягнення коштів - чистих внесків за угодою на користь позивача, суд повинен установити: чи розірвано таку угоду та чи настала черга позивача - учасника системи для повернення чистих внесків. Зокрема, з'ясувати номер групи, з якою об'єднано угоду позивача відповідно до пункту 1.4 додатку № 2 до угоди, склад її учасників; установити, з ким з учасників групи угоди розірвано, з яких підстав та з урахуванням яких обставин, а також чи виплачено зазначеним особам грошові кошти відповідно до умов угоди.

53. Такий правовий висновок висловлено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 20 червня 2018 року у справі № 380/63/16-ц (провадження № 14-230цс18).

54. Звертаючись до суду з указаним позовом, ОСОБА_1 наполягала на поверненні спірних грошових коштів не з підстав черговості, а відповідно до змісту статті 216 ЦК України, яка визначає правові наслідки недійсного правочину, тобто всупереч досягнутої з ТОВ «Авто Просто» домовленості.

55. За таких умов пред'явлений ОСОБА_1 позов не може бути задоволений з підстав, зазначених вище.

56. Отже, суди попередніх інстанцій дослідили надані сторонами докази, встановили обставини справи, однак надали їм неналежну правову оцінку, у результаті чого дійшли помилкового висновку про наявність підстав для стягнення сплачених позивачем коштів у вигляді внесків за укладеною між сторонами угодою.

57. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справу на новий розгляд.

58. Відповідно до частин першої, другої статті 412 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до ухвалення незаконного рішення.

59. Враховуючи, що встановлення додаткових обставин, а також дослідження доказів у справі не потребується, колегія суддів вважає, що за вказаних умов можливо ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись статтями 141, 400, 409, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» задовольнити.

Рішення Березнівського районного суду Рівненської області від 22 грудня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Рівненської області від 26 квітня 2017 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» про стягнення коштів за розірваним договором, визнання недійсним договору відмовити.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: О. В. Білоконь

Б. І. Гулько

Є. В. Синельников

Ю. В. Черняк