ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/4820/1335/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Грох Л.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Спірідонової Т.В.,

секретар судового засідання Дубова М.В.,

з участю представників сторін,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом міського комунального підприємства «Хмельницьктеплокомуненерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області в складі судді Карплюка О.І. від 28 березня 2019 року.

Заслухавши доповідача, пояснення учасника процесу, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в:

У липні 2018 року міське комунальне підприємство «Хмельницьктеплокомуненерго», звертаючись в суд з цим позовом до відповідачів, вказувало, що надає останнім послуги з теплопостачання до приміщення площею 72,1 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 . Між позивачем та відповідачем укладено договір про надання послуг з теплопостачання. Пунктом 1 укладеного договору передбачено, що споживач зобов`язується оплачувати надані послуги за встановленими тарифами. Всупереч вимогам законодавства та умов укладеного договору оплату за спожиту теплову енергію відповідач не здійснював, внаслідок чого утворилась заборгованість. Станом на 19.06.2018 року заборгованість відповідача за спожиту теплову енергію за період з 01.06.2015 року по 31.05.2018 року становила 39431,70 грн.

З врахуванням уточнень позову просив стягнути з відповідачів на користь МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» заборгованість за послуги з теплопостачання в розмірі 39431,70 грн. за період з 01.06.2015 року по 31.05.2018 року.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 березня 2019 року позов задоволено.

Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь міського комунального підприємства «Хмельницьктеплокомуненерго» (29000, м. Хмельницький, вул. Пересипкіна, 5, код 03356571) заборгованість за надані послуги із теплопостачання за період з 1.06.2015 року по 31.05.2018 року в сумі 39431,70 грн. та судовий збір в сумі по 881 грн. з кожного.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає рішення суду незаконним, прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати, в задоволенні позову відмовити. Суд не взяв до уваги відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг, який є підставою для надання таких послуг. Посилається також на те, що в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані і проживають три особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_3 Зазначає, що він зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_3 . Суд розглянув справу у відсутності відповідачів, які не були належним чином повідомлені про дату і час розгляду справи.

В засіданні апеляційного суду представник апелянта підтримав апеляційну скаргу з викладених в ній мотивів та вказав, що в суму заборгованості включено період за який рішенням суду стягнуто заборгованість за комунальні послуги з ОСОБА_1

Представник відповідача проти задоволення апеляційної скарги заперечував.

Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд першої інстанції не в повній мірі з`ясував обставини, що мають значення для справи, допустив порушення норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим рішення суду слід змінити.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 згідно договору дарування від 29.12.2011 року.

МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» надає відповідачу послуги з теплопостачання до квартири площею 72,1 м.кв. за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно довідки МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» заборгованість ОСОБА_1 за спожиту теплову енергію за період з 01.06.2015 року по 31.03.2018 року становить 39431,66 грн.

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачі не проводили у встановлені строки оплату за спожиті послуги з теплопостачання, тому з них слід стягнути солідарно на користь МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» борг за надані послуги за період з 01.06.2015 року по 31.05.2018 року в сумі 39431,70 грн.

Згідно з статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Такі послуги надаються споживачу фізичній чи юридичній особі, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

Згідно зі статтею 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач житлово-комунальних послуг зобов`язаний оплачувати такі послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

За змістом статей 64, 156 ЖК України члени сім`ї власника квартири та інші особи, які проживають в жилому приміщенні, користуються жилим приміщенням нарівні з власником квартири (будинку) та зобов`язані брати участь у витратах по утриманню квартири (будинку) та прибудинкової території.

Відповідно до частини 2 статті 205 ЦК України правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю для настання відповідних правових наслідків.

Згідно зі статтею 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або він не визнаний судом недійсним.

З матеріалів справи вбачається, що поведінка сторін свідчить про фактичне укладення ними договору про постачання теплової енергії для потреби опалення та гарячого водопостачання до квартири відповідача, оскільки послуги позивачем надаються, а відповідачі ними користується та жодних претензій з цього питання до позивача не заявляв.

Відсутність письмово оформленого договору з постачальником послуг не позбавляє споживача обов`язку оплачувати надані послуги.

Зазначене узгоджується з висновком щодо застосування норм права, сформульованим у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15.

Наведене цілком спростовує доводи апеляційної скарги про відсутність підстав для нарахування плати за теплопостачання за відсутності відповідного договору.

Згідно з статтею 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відтак, посилання апелянта на те, що він не зареєстрований в квартирі АДРЕСА_1 , не має істотного значення і не впливає на його обов`язок як власника квартири належно утримувати своє майно.

Водночас відповідно до довідки Хмельницької ЖЕК № 7 від 29.01.2016 року № 0218 ОСОБА_1 проживає в АДРЕСА_1 і його сім`я складається з трьох осіб - ОСОБА_2 (дружина), ОСОБА_4 ( син , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та ОСОБА_6 (син, ІНФОРМАЦІЯ_2 ), що спростовує твердження апелянта про те, що він не споживає надані послуги з теплопостачання.

Матеріали справи не містять даних, що ОСОБА_1 звертався про перерахунок плати за надані послуги у зв`язку з тим, що він споживає ці послуги за іншою адресою.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення заборгованості за надані послуги з теплопостачання солідарно з обох відповідачів, оскільки виходячи з аналізу зазначених норм права члени сім`ї власника, як і власник квартири зобов`язані брати участь у витратах по утриманню квартири (будинку).

З врахуванням уточнення позову і пред`явлення позовних вимог лише до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.86), суд першої інстанції обґрунтовано вирішив спір в межах вимог, заявлених до цих відповідачів.

Посилання апелянта на неповідомлення його про час і місце судового розгляду є безпідставним і спростовується розпискою його повноважного представника ОСОБА_7 (а.с.76, 83), згідно якої він повідомлений про розгляд справи на 28.03.2019 року.

За змістом ч.5 ст. 130 ЦПК України вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі.

Разом з тим, апеляційним судом встановлено, що заборгованість ОСОБА_1 за послуги з теплопостачання за період з 01.06.2015 р. по 30.04.2016 року стягнута рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 вересня 2016 року на користь МКП «Хмельницьктеплокомуненерго».

Отже, підлягає стягненню з відповідачів борг за надані послуги з теплопостачання за період з 01.05.2016 року по 31.05.2018 року, що складає 35163,27 грн. - період з 01.06.2015 р. по 30.04.2016 року, за який нарахована заборгованість в сумі 4 268,43 грн. слід виключити з розрахунку.

З врахуванням наведеного рішення суду слід змінити, стягнути солідарно з відповідачів борг за надані послуги з теплопостачання за період з 01.05.2016 року по 31.05.2018 року в сумі 35163,27 грн.

Відповідно до ч.ч.1, 13 ст. 141 ЦПК України пропорційно розміру задоволених позовних вимог підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача судові витрати (1762 грн. х 89,1% = 1569,80 грн.) - з кожного по 784,90 грн.

Понесені апелянтом при подачі апеляційної скарги судові витрати підлягають стягненню з МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» на його користь пропорційно розміру задоволених вимог 285,40 грн. (2643 грн.х10,8 %).

Відповідно до ч.10 ст. 141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Відтак підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь позивача різниця у витратах, що підлягають відшкодуванню на користь обох сторін, в сумі 499,50 грн. (784,90 грн. - 285,40 грн.).

Керуючись ст.ст.374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 березня 2019 року змінити.

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_1 (РНКОПП НОМЕР_1 , місце реєстрації АДРЕСА_3 ) та ОСОБА_2 (РНКОПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) на користь Міського комунального підприємства «Хмельницьктеплокомуненерго» (29000, м. Хмельницький, вул. Пересипкіна, 5, код 03356571) заборгованість за надані послуги з теплопостачання за період з 01.05.2016 року по 31.05.2018 року в сумі 35163,27 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНКОПП НОМЕР_1 , місце реєстрації АДРЕСА_3 ) на користь Міського комунального підприємства «Хмельницьктеплокомуненерго» (29000, м. Хмельницький, вул. Пересипкіна, 5, код 03356571) 499,50 грн. понесених судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНКОПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) на користь Міського комунального підприємства «Хмельницьктеплокомуненерго» (29000, м. Хмельницький, вул. Пересипкіна, 5, код 03356571) 784,90 грн. понесених судових витрат.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 01 жовтня 2019 року.

Судді Л.М. Грох

Р.С. Гринчук

Т.В. Спірідонова