Провадження № 22-ц/801/113/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Сичук М. М.
Доповідач:Голота Л. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2019 рокуСправа № 127/27276/14-цм. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

Головуючого судді - Голоти Л.О. (суддя-доповідач),

суддів: Денишенко Т.О., Рибчинського В.П.,

за участю секретаря судового засідання Топольської В.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, звернення стягнення на предмет іпотеки,

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 21 вересня 2018 року, ухвалене у складі судді Сичука М. М., дата складання повного тексту рішення відсутня, -

в с т а н о в и в :

У грудні 2014 року товариство з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ «ОТП Факторинг Україна») звернулося у суд з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки.

Позов мотивований тим, що згідно з умовами договору купівлі - продажу кредитного портфелю № б/н від 10 грудня 2010 року та договору відступлення прав вимоги № б/н від 10 грудня 2010 року, ПАТ «ОТП Банк» у відповідності до статей 512, 514, 1077-1079, 1082, 1084 ЦК України відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором № ML-B00/G006/2006 від 13 жовтня 2006 року, укладеним між АКБ «Райффайзенбанк України», правонаступником якого є ЗАТ «ОТП Банк», та ОСОБА_3 Таким чином, до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права ПАТ «ОТП Банк» щодо права вимоги до відповідачів за кредитним договором № ML-B00/G006/2006 від 13 жовтня 2006 року.

Згідно кредитного договору № ML-B00/G006/2006 від 13 жовтня 2006 року, укладеного між ОСОБА_3 та АКБ «Райффазенбанк України», правонаступником якого є ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» надав ОСОБА_3 кредит в сумі 84740,00 доларів США.

Відповідач в свою чергу зобов'язаний прийняти, належним чином використати та повернути позивачу вказані кредитні кошти у строки, зазначені в Кредитному договорі, а також сплатити відповідну платню за користування кредитом.

На підставі пунктів 1.9 кредитного договору позивач вимагав від ОСОБА_3 повного повернення кредиту, сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків, а також сплати пені та штрафів, нарахованих за прострочення виконання зобов'язань. Вимога позивача ОСОБА_3 станом на момент подання позову не виконана.

Станом на 08 серпня 2014 року заборгованість відповідача перед позивачем по кредитному договору № ML-B00/G006/2006 від 13 жовтня 2006 року становить 98952,70 доларів США, що станом на 08 серпня 2014 року відповідно до офіційного курсу НБУ еквівалентно 1247467,00 грн., з яких: залишок заборгованості за кредитом становить 80220,48 доларів США, що станом на 08 серпня 2014 року відповідно до офіційного курсу НБУ еквівалентно 1011315,52 грн., заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками складає 18732,22 доларів США, що станом на 08 серпня 2014 року відповідно до офіційного курсу НБУ еквівалентно 236151,48 грн.

Станом на 08 серпня 2014 року позичальнику нарахована пеня за порушення строків погашення кредиту в розмірі 4515193,23 грн.

В забезпечення своєчасності виконання зобов'язань ОСОБА_3 по кредитному договору № ML-B00/G006/2006 від 13 жовтня 2006 року був укладений договір поруки № SR-B00/G006/2006 від 13 жовтня 2006 року між банком та ОСОБА_4 Поручитель прийняв на себе зобов'язання відповідати за повне та своєчасне виконання відповідачем його зобов'язань перед позивачем за кредитним договором в повному обсязі таких зобов'язань.

Вимога про погашення заборгованості за кредитним договором № ML-B00/G006/2006 від 13 жовтня 2006 року за вихідним № 507 від 08 серпня 2014 року направлено ОСОБА_4 Однак у зазначений строк не виконані умови вимоги.

Згідно кредитного договору № CNL-B00/136/2007 від 06 липня 2007 року, укладеного між ОСОБА_4 та ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», надав ОСОБА_4 кредит в сумі 12118,80 доларів США.

Станом на 08 серпня 2014 року заборгованість ОСОБА_4 по даному кредитному договору становить 13676,59 доларів США, що станом на 08 серпня 2014 року відповідно до офіційного курсу НБУ еквівалентно 172416,67 грн., з яких: залишок заборгованості за кредитом становить 11235,12 доларів США, що станом на 08 серпня 2014 року відповідно до офіційного курсу НБУ еквівалентно 141637,79 грн., заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками складає 2441,47 доларів США, що станом на 08 серпня 2014 року відповідно до офіційного курсу НБУ еквівалентно 30778,88 грн.

Станом на 08 серпня 2014 року позичальнику нарахована пеня за порушення строків погашення кредиту в розмірі 621925,01 грн.

В забезпечення своєчасності виконання зобов'язань за кредитним договором № CNL-B00/136/2007 від 06 липня 2007 року між банком та ОСОБА_3 було укладено договір іпотеки № PCNL-B00/136/2007 від 06 липня 2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Вінницького районного нотаріального округу Терещенко В.В. 06 липня 2007 року, відповідно до якого відповідач передав банку в іпотеку, належне йому на праві власності (на підставі договору купівлі - продажу квартири з розстрочкою платежу від 13 жовтня 2006 року) нерухоме майно, а саме - квартиру, загальною площею 74,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Пункт 1.1 договору іпотеки встановлює, що даний договір забезпечує вимоги Іпотекодержателя, що випливають з кредитного договору № CNL-B00/136/2007 від 06 липня 2007 року.

Виходячи з наведеного, ТОВ «ОТП Факторинг Україна» просило :

1)стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором № ML-B00/G006/2006 від 13 жовтня 2006 року в розмірі 98952,70 доларів США, що станом на 08 серпня 2014 року відповідно до офіційного курсу НБУ еквівалентно 1247467 грн. та пеню в розмірі 4515193,23 грн.;

2)стягнути з ОСОБА_4 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором № CNL-B00/136/2007 від 06 липня 2007 року перед позивачем становить 13676,59 доларів США, що станом на 08 серпня 2014 року відповідно до офіційного курсу НБУ еквівалентно 172416,67 грн. та суму пені у розмірі 621925,01 грн.;

3)в рахунок часткового погашення заборгованості за кредитним договором № CNL-B00/136/2007 від 06 липня 2007 року звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру, загальною площею 74,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_3, а кошти отримані від реалізації предмета іпотеки, направити на погашення загальної заборгованості перед ТОВ «ОТП Факторинг Україна», що виникла на підставі кредитного договору № CNL-B00/136/2007 від 06 липня 2007 року в розмірі 13676,59 доларів США, що станом на 08 серпня 2014 року відповідно до офіційного курсу НБУ еквівалентно 172416,67 грн. та пені в розмірі 621925,01 грн.

4)Застосувати спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом продажу ТОВ «ОТП Факторинг Україна» предмету іпотеки із застосуванням процедури продажу, передбаченої статтею 38 ЗУ «Про іпотеку», а саме з правом укладення ТОВ «ОТП Факторинг Україна» договору купівлі - продажу будь-яким способом, в тому числі нотаріального укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем та з наданням ТОВ «ОТП Факторинг Україна» всіх повноважень продавця, в тому числі, але не виключно: отримання дублікатів правовстановлюючих документів з відповідних установ, організацій, підприємств незалежно від форм власності та підпорядкування, органів нотаріату, здійснення будь - яких платежів за продавця, отримувати будь - які документи, довідки, витяги з Державних реєстрів, в органах БТІ, ЖЕУ нотаріату, ДЗК, державної реєстраційної служби, а також вільного доступу уповноважених представників ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до предмету іпотеки;

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 21 вересня 2018 року позов задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором № ML-B00/G006/2006 від 13 жовтня 2006 року в розмірі 98952 долари США 70 центів, з яких залишок заборгованості за кредитом становить 80220 доларів США 48 центів, заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками 18732 доларів США 22 центи, в еквіваленті до національної валюти України за офіційним курсом НБУ станом на дату ухвалення рішення суду у розмірі 2776795 гривень 82 копійки та пеню в розмірі 225113 гривень 50 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором № CNL-B00/136/2007 від 06 липня 2007 року в розмірі 13676 доларів США 59 центів, з яких залишок заборгованості за кредитом становить 11235 доларів США 12 центів, заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками 2441 доларів США 47 центів, в еквіваленті до національної валюти України за офіційним курсом НБУ станом на дату ухвалення рішення суду у розмірі 383790 гривень 42 копійки та пеню в розмірі 31527 гривень 83 копійки.

В рахунок часткового погашення заборгованості за кредитним договором № CNL-B00/136/2007 від 06 липня 2007 року звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру, загальною площею 74,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_3, а кошти отримані від реалізації предмета іпотеки, направити на погашення загальної заборгованості перед ТОВ «ОТП Факторинг Україна», що виникла на підставі кредитного договору № CNL-B00/136/2007 від 06 липня 2007 року в розмірі 13676 доларів США 59 центів, в еквіваленті до національної валюти України за офіційним курсом НБУ станом на дату ухвалення рішення суду у розмірі 383790 гривень 42 копійки та пені в розмірі 31527 гривень 83 копійки. Застосовано спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом продажу ТОВ «ОТП Факторинг Україна» предмету іпотеки із застосуванням процедури продажу, передбаченої статтею 38 ЗУ «Про іпотеку», а саме з правом укладення ТОВ «ОТП Факторинг Україна» договору купівлі - продажу будь-яким способом, в тому числі нотаріального укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем та з наданням ТОВ «ОТП Факторинг Україна» всіх повноважень продавця, в тому числі, але не виключно: отримання дублікатів правовстановлюючих документів з відповідних установ, організацій, підприємств незалежно від форм власності та підпорядкування, органів нотаріату, здійснення будь - яких платежів за продавця, отримувати будь - які документи, довідки, витяги з Державних реєстрів, в органах БТІ, ЖЕУ нотаріату, ДЗК, державної реєстраційної служби, а також вільного доступу уповноважених представників ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до предмету іпотеки.

Рішення в частині звернення стягнення на предмет іпотеки не підлягає примусовому виконанню на період чинності Закону України «Про мораторій на стягнення майна з громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» в рівних частинах витрати по сплаті судового збору в розмірі 3654 гривні

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що враховуючи наявність у ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором, вимоги позивача про солідарне стягнення з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості за кредитним договором № ML-B00/G006/2006 від 13 жовтня 2006 року підлягають частковому задоволенню, а саме в розмірі 98952,70 доларів США, з яких: залишок заборгованості за кредитом становить 80220,48 доларів США, заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками складає 18732,22 доларів США та пеню в розмірі 225113,50 грн.

При цьому, суд зазначив, що вимоги в частині стягнення пені підлягають до часткового задоволення, оскільки нарахована позивачем пеня за прострочення зобов'язань в розмірі 4515193,23 гривень суперечить пункту 5 статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», згідно якого несправедливими умовами договору є встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п'ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов'язань за договором, тому у зв'язку з великою сумою нарахованої пені за прострочення зобов'язання до стягнення з відповідача підлягає 10 % від залишку заборгованості за кредитом в розмірі 225113,50 грн. (курс долара 28,061850 * заборгованість за кредитом 80220,48 доларів США = 2251135,08 грн. 2251135,08 : 100 * 10 = 225113,50 грн.).

Суд також виходив з того, що підлягають частковому задоволенню вимоги про стягнення на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» з ОСОБА_4 боргу за кредитним договором № CNL-B00/136/2007 від 06 липня 2007 року в сумі 13676,59 доларів США, з яких залишок заборгованості за кредитом становить 11235,12 доларів США, заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками складає 2441,47 доларів США та суму пені у розмірі 31527,83 грн. (курс долара 28,061850 * заборгованість за кредитом 11235,12 доларів США = 315278,252 грн. 315278,252 : 100 * 10 = 31527,83 грн.).

Місцевий суд також виходив з того, що підлягають частковому задоволенню також вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки, зокрема в рахунок часткового погашення заборгованості за кредитним договором № CNL-B00/136/2007 від 06 липня 2007 року звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру, загальною площею 74,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_3, а кошти отримані від реалізації предмета іпотеки, направити на погашення загальної заборгованості перед ТОВ «ОТП Факторинг Україна», що виникла на підставі кредитного договору № CNL-B00/136/2007 від 06 липня 2007 року в розмірі 13676 доларів США 59 центів, в еквіваленті до національної валюти України за офіційним курсом НБУ станом на дату ухвалення рішення суду у розмірі 383790 гривень 42 копійки та пені в розмірі 31527 гривень 83 копійки.

Застосовано спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом продажу ТОВ «ОТП Факторинг Україна» предмету іпотеки із застосуванням процедури продажу, передбаченої статтею 38 ЗУ «Про іпотеку», а саме з правом укладення ТОВ «ОТП Факторинг Україна» договору купівлі - продажу будь-яким способом, в тому числі нотаріального укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем та з наданням ТОВ «ОТП Факторинг Україна» всіх повноважень продавця, в тому числі, але не виключно: отримання дублікатів правовстановлюючих документів з відповідних установ, організацій, підприємств незалежно від форм власності та підпорядкування, органів нотаріату, здійснення будь - яких платежів за продавця, отримувати будь - які документи, довідки, витяги з Державних реєстрів, в органах БТІ, ЖЕУ нотаріату, ДЗК, державної реєстраційної служби, а також вільного доступу уповноважених представників ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до предмету іпотеки.

Не погоджуючись із рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог.

Основними доводами апеляційної скарги є те, що місцевим судом розглянуто справу у відсутність відповідача, чим порушено його права. Застосований судом спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки позбавляє можливості приймати участь в оцінці майна, визначені ціни його продажу, що може призвести до зловживань зі сторони позивача. Банком не було дотримано процедуру досудового врегулювання спору, вимоги про дострокове виконання ним зобов'язань та звернення стягнення на предмет іпотеки не надсилалось, а тому вимога про звернення стягнення є передчасною.

Окрім цього, стягнення заборгованості з ОСОБА_4 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» за кредитним договором № CNL-B00/136/2007 від 06 липня 2007 року, а також звернення стягнення на предмет іпотеки з ОСОБА_3 призведе до стягнення однієї й тієї ж суми боргу як з боржника так і іпотекодавця.

У судове засідання учасники справи не з'явилися, хоча про дату, час і місце розгляду справи були повідомленні належним чином та завчасно.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, обговоривши підстави апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вона задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

За змістом частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду оскаржується в апеляційному порядку ОСОБА_3, іншим відповідачем апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції не подано.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині відповідає вимогам статті 263 ЦПК України.

Судом першої інстанції встановлено наступні обставини.

Згідно кредитного договору № ML-B00/G006/2006 від 13 жовтня 2006 року, укладеного між ОСОБА_3 та АКБ «Райффайзенбанк Україна», правонаступником якого є ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є «ПАТ ОТП Банк» надав відповідачу кредит в сумі 84740,00 доларів США.

В забезпечення своєчасності виконання зобов'язань ОСОБА_3 по кредитному договору № ML-B00/G006/2006 від 13 жовтня 2006 року був укладений договір поруки № SR-B00/G006/2006 від 13 жовтня 2006 року між банком та ОСОБА_4 Поручитель прийняв на себе зобов'язання відповідати за повне та своєчасне виконання відповідачем його зобов'язань перед позивачем за кредитним договором в повному обсязі таких зобов'язань.

Станом на 08 серпня 2014 року заборгованість ОСОБА_3 по даному кредитному договору становить 98952,70 доларів США, що станом на 08 серпня 2014 року відповідно до офіційного курсу НБУ еквівалентно 1247467,00 грн., з яких: залишок заборгованості за кредитом становить 80220,48 доларів США, що станом на 08 серпня 2014 року відповідно до офіційного курсу НБУ еквівалентно 1011315,52 грн., заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками складає 18732,22 доларів США, що станом на 08 серпня 2014 року відповідно до офіційного курсу НБУ еквівалентно 236151,48 грн.

Станом на 08 серпня 2014 року позичальнику нарахована пеня за порушення строків погашення кредиту в розмірі 4515193,23 грн.

Згідно кредитного договору № CNL-B00/136/2007 від 06 липня 2007 року укладеного між ОСОБА_4 та ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», надав ОСОБА_4 кредит в сумі 12118,80 доларів США.

В забезпечення своєчасності виконання зобов'язань за кредитним договором № CNL-B00/136/2007 від 06 липня 2007 року між банком та ОСОБА_3 було укладено договір іпотеки № PCNL-B00/136/2007 від 06 липня 2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Вінницького районного нотаріального округу Терещенко В.В. 06 липня 2007 року, відповідно до якого відповідач передав банку в іпотеку, належне йому на праві власності (на підставі договору купівлі - продажу квартири з розстрочкою платежу від 13 жовтня 2006 року) нерухоме майно, а саме - квартиру, загальною площею 74,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Пункт 1.1 договору іпотеки встановлює, що даний договір забезпечує вимоги Іпотекодержателя, що випливають з кредитного договору № CNL-B00/136/2007 від 06 липня 2007 року.

Станом на 08 серпня 2014 року, заборгованість ОСОБА_4 по даному кредитному договору становить 13676,59 доларів США, що станом на 08 серпня 2014 року відповідно до офіційного курсу НБУ еквівалентно 172416,67 грн., з яких: залишок заборгованості за кредитом становить 11235,12 доларів США, що станом на 08 серпня 2014 року відповідно до офіційного курсу НБУ еквівалентно 141637,79 грн., заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками складає 2441,47 доларів США, що станом на 08 серпня 2014 року відповідно до офіційного курсу НБУ еквівалентно 30778,88 грн.

Станом на 08 серпня 2014 року позичальнику нарахована пеня за порушення строків погашення кредиту в розмірі 621925,01 грн.

Згідно з умовами договору купівлі - продажу кредитного портфелю № б/н від 10 грудня 2010 року та Договору відступлення прав вимоги № б/н від 10 грудня 2010 року, ПАТ «ОТП Банк» у відповідності до статей 512, 514, 1077 - 1079, 1082, 1084 ЦК України відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором № ML-B00/G006/2006 від 13 жовтня 2006 року укладеним між АКБ «Райффайзенбанк України» правонаступником якого є ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_3, та кредитним договором № CNL-B00/136/2007 від 06 липня 2007 року укладеного між ОСОБА_4 та ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк».

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що враховуючи наявність у ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором, вимоги позивача про солідарне стягнення з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості за кредитним договором № ML-B00/G006/2006 від 13 жовтня 2006 року підлягають частковому задоволенню, а саме в розмірі 98952,70 доларів США, з яких: залишок заборгованості за кредитом становить 80220,48 доларів США, заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками складає 18732,22 доларів США та пеню в розмірі 225113,50 грн.

При цьому, суд зазначив, що вимоги в частині стягнення пені підлягають до часткового задоволення, оскільки нарахована позивачем пеня за прострочення зобов'язань в розмірі 4515193,23 гривень суперечить пункту 5 статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», згідно якого несправедливими умовами договору є встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п'ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов'язань за договором, тому у зв'язку з великою сумою нарахованої пені за прострочення зобов'язання до стягнення з відповідача підлягає 10 % від залишку заборгованості за кредитом в розмірі 225113,50 грн. (курс долара 28,061850 * заборгованість за кредитом 80220,48 доларів США = 2251135,08 грн. 2251135,08 : 100 * 10 = 225113,50 грн.).

Суд також виходив з того, що підлягають частковому задоволенню вимоги про стягнення на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» з ОСОБА_4 боргу за кредитним договором № CNL-B00/136/2007 від 06 липня 2007 року в сумі 13676,59 доларів США, з яких залишок заборгованості за кредитом становить 11235,12 доларів США, заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками складає 2441,47 доларів США та суму пені у розмірі 31527,83 грн. (курс долара 28,061850 * заборгованість за кредитом 11235,12 доларів США = 315278,252 грн. 315278,252 : 100 * 10 = 31527,83 грн.).

Місцевий суд також виходив з того, що підлягають частковому задоволенню також вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки, зокрема в рахунок часткового погашення заборгованості за кредитним договором № CNL-B00/136/2007 від 06 липня 2007 року звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру, загальною площею 74,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_3, а кошти отримані від реалізації предмета іпотеки, направити на погашення загальної заборгованості перед ТОВ «ОТП Факторинг Україна», що виникла на підставі кредитного договору № CNL-B00/136/2007 від 06 липня 2007 року в розмірі 13676 доларів США 59 центів, в еквіваленті до національної валюти України за офіційним курсом НБУ станом на дату ухвалення рішення суду у розмірі 383790 гривень 42 копійки та пені в розмірі 31527 гривень 83 копійки.

Застосовано спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом продажу ТОВ «ОТП Факторинг Україна» предмету іпотеки із застосуванням процедури продажу, передбаченої статтею 38 ЗУ «Про іпотеку», а саме з правом укладення ТОВ «ОТП Факторинг Україна» договору купівлі - продажу будь-яким способом, в тому числі нотаріального укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем та з наданням ТОВ «ОТП Факторинг Україна» всіх повноважень продавця, в тому числі, але не виключно: отримання дублікатів правовстановлюючих документів з відповідних установ, організацій, підприємств незалежно від форм власності та підпорядкування, органів нотаріату, здійснення будь - яких платежів за продавця, отримувати будь - які документи, довідки, витяги з Державних реєстрів, в органах БТІ, ЖЕУ нотаріату, ДЗК, державної реєстраційної служби, а також вільного доступу уповноважених представників ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до предмету іпотеки.

Перевіряючи рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що в оскаржуваній частині рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновки суду першої інстанції в цій частині.

Доводи апеляційної скарги про те, що місцевим судом розглянуто справу у відсутність відповідача, чим порушено його права є безпідставними, оскільки зі справи слідує, що представник відповідачів був повідомлений про розгляд справи 21 вересня 2018 року, про що свідчить розписка, які міститься у справі /т.1 а.с. 92, т. 2 а. с. 63/.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що застосований судом спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки позбавляє можливості приймати участь в оцінці майна, визначені ціни його продажу, що може призвести до зловживань зі сторони позивача, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки враховуючи зміст поняття «ціна», як форму грошового вираження вартості товару, послуг тощо, аналіз норм статей 38, 39 Закону України «Про іпотеку», можна дійти висновку, що у розумінні норми статті 39 Закону України «Про іпотеку» встановлення початкової ціни предмета іпотеки у грошовому вираженні визначається за процедурою, передбаченою частиною шостою статті 38 цього Закону.

За змістом частини шостої статті 38 Закону України «Про іпотеку» ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед іншими особами згідно з пріоритетом та розміром їх зареєстрованих прав чи вимог та перед іпотекодавцем в останню чергу за відшкодування різниці між ціною продажу предмета іпотеки та звичайною ціною на нього.

Разом з тим відповідно до статей 19, 57 Закону України «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження під час здійснення виконавчого провадження не позбавлені можливості заявляти клопотання про визначення вартості майна, тобто визначення іншої ціни предмета іпотеки, ніж буде зазначена в резолютивній частині рішення суду, якщо наприклад, така вартість майна змінилася.

Такий правовий висновок викладений Великою Палатою Верхового Суду у постанові від 21 березня 2018 року у цивільній справі № 14-11цс18.

Верховний Суд у постанові від 20 червня 2018 року у справі № 128/4589/14-ц зробив висновок, що іпотекодавець наділений правом заявити клопотання про визначення вартості іпотечного майна під час примусового виконання рішення суду.

Велика Палата Верхового Суду у постанові від 21 березня 2018 року у справі № 235/3619/15-ц (провадження № 14-11цс18) дійшла висновку про те, що не зазначення у резолютивній частині рішення суду початкової ціни предмета іпотеки у грошовому вираженні не має вирішального значення та не тягне за собою безумовного скасування судових рішень. Визначення початкової ціни предмета іпотеки у резолютивній частині рішення суду не є остаточною, оскільки під час здійснення виконавчого провадження ціна предмету іпотеки може бути переглянута та повторно визначена на підставі оцінки суб'єкта оціночної діяльності.

Аргументи апеляційної скарги про те, що банком не було дотримано процедуру досудового врегулювання спору, вимоги про дострокове виконання відповідачем зобов'язань та звернення стягнення на предмет іпотеки не надсилалось, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими, оскільки позивачем така вимога надсилалася відповідачам, про що свідчать матеріали справи /т. 1 а. с. 49-55/.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що такий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки, який застосував суд, є виключно позасудовим способом звернення стягнення, колегія суддів вважає помилковими, оскільки у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених у статті 12 Закону України «Про іпотеку». Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя (частина третя статті 33 Закону України «Про іпотеку»). У статті 38 Закону України «Про іпотеку» передбачено право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки. Тобто у законі однозначно передбачено певні способи звернення стягнення на предмет іпотеки в разі невиконання чи неналежного виконання забезпеченого іпотекою зобов'язання.

У постанові Верховного Суду України від 05 квітня 2017 року у справі № 6-3034цс16 зроблено висновок, що обрання певного способу правового захисту, у тому числі й досудового врегулювання спору, є правом, а не обов'язком особи, яка добровільно, виходячи з власних інтересів, його використовує. Установлення законом або договором досудового способу врегулювання спору за волевиявленням суб'єктів правовідносин не вважається обмеженням юрисдикції судів і права на судовий захист. Звертаючись до суду з позовними вимогами, ПАТ «КБ «Приватбанк» обрало судовий спосіб захисту порушених прав кредитодавця щодо виконання позичальником грошових зобов'язань, забезпечених іпотекою, та просило суд звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 Закону. Закон визначає спеціальний порядок звернення стягнення на предмет іпотеки, у тому числі деякі правила для здійснення реалізації предмета за рішенням суду, зокрема в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві.

Доводи апеляційної скарги про те, що стягнення заборгованості з ОСОБА_4 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» за кредитним договором № CNL-B00/136/2007 від 06 липня 2007 року, а також звернення стягнення на предмет іпотеки з ОСОБА_3 призведе до стягнення однієї й тієї ж суми боргу як з боржника так і іпотекодавця, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки не є подвійним стягненням заборгованості вимога кредитора про звернення стягнення на майно за договором іпотеки до іпотекодавця, чия особа не збігається з особою боржника. Застосування кредитором іншого законного засобу для захисту свого порушеного та не поновленого боржником належним чином права не є подвійним стягненням заборгованості.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи зазначене, апеляційний суд вважає, що наведені в апеляційні скарзі доводи суттєвими не являються, а відтак не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись частиною четвертою статті 258, частиною першою статті 259, статтями 367, 369, 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 21 вересня 2018 року у даній справі залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Підпис Л. О. Голота

Судді: Підпис Т. О. Денишенко

Підпис В. П. Рибчинський

Згідно з оригіналом

Головуючий суддя Л. О. Голота

Повний текст постанови складено 21 лютого 2019 року.