Постанова

Іменем України

13 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 679/1245/16-ц

провадження № 61-28826св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Білоконь О. В., Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф., Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_3,

відповідач - Нетішинський професійний ліцей,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_3, яка діє від свого імені та від імені своєї малолітньої дочки ОСОБА_4, на рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області, у складі судді Сопронюк О. В., від 15 березня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області, у складі колегії суддів:Грох Л. М., Гринчука Р. С., Костенка А. М., від 18 травня 2017 року.

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2016 року ОСОБА_3 звернулась до суду із позовом до Нетішинського професійного ліцею про відновлення права на проживання в кімнаті, оскарження дій та бездіяльності.

Позовна заява ОСОБА_3 мотивована тим, що на підставі ордера № 37 від 05 січня 1995 року її сім'я проживала у кімнаті № АДРЕСА_1. У березні 2004 року з дозволу директора ліцею вона була переселена до кімнати № НОМЕР_1. У цій кімнаті вона проживала разом з малолітньою дочкою ОСОБА_5, а у подальшому і зі своєю тіткою. У 2006 році позивач була звільнена з роботи у зв'язку з скороченням та з цього часу за нею утворилася заборгованість по оплаті за житло у розмірі 959, 43 грн. Рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 10 січня 2014 року (справа № 2/679/11/2014) виселено ОСОБА_6 та її доньку малолітню ОСОБА_4 з кімнати № НОМЕР_1 гуртожитку без надання іншого житла та стягнуто з неї на користь ліцею збитки, завдані порушенням зобов'язання, у розмірі 959, 43 грн. При ухваленні цього судового рішення, на думку заявника, судом було враховано неправдиві відомості відповідача щодо самовільного зайняття нею кімнати № НОМЕР_1, при цьому керівництво Нетішинського професійного ліцею стверджувало, що гуртожиток є відомчим, а позивач та її дочка не працюють та не навчаються у ліцеї, тому відсутні підстави для надання їм іншої кімнати в гуртожитку. Позивач вважала, що керівництво Нетішинського професійного ліцею подало протиправний позов про виселення попри те, що мало видати їй новий ордер при переселенні до іншої кімнати, безпідставно не надавало довідки для отримання пільг на оплату житла, що зумовило виникнення у неї боргу. Такими діями та бездіяльністю керівництва ліцею порушено її права та інтереси.

Посилаючись на зазначені обставини, ОСОБА_3 просила суд відновити їй та її дочці право жити сім'єю у кімнаті № НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 і визнати противоправними дії та бездіяльність Нетішинського професійного ліцею, колишнього і теперішнього директорів та юриста Ткачука В. О.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 15 березня 2017 року ОСОБА_3 відмовлено у задоволенні заявлених позовних вимог.

Рішення суду першої інстанції мотивоване безпідставністю заявлених позовних вимог, зважаючи на встановлені судовим рішенням преюдиційні обставини, які підтверджують відсутність у позивача права на проживання у гуртожитку.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 18 травня 2017 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Апеляційний суд, залишаючи без змін рішення суду першої інстанції, виходив із того, що суд першої інстанції правильно визначився з правовідносинами, які виникли між сторонами, та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню при вирішенні спору.

Судове рішення апеляційного суду мотивоване тим, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого та правильного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_3, оскільки рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 10 січня 2014 року її було виселено із гуртожитку.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводи

У червні 2017 року ОСОБА_3 подано до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій заявник просить скасувати рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 15 березня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 18 травня 2017 року, а справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Доводи касаційної скарги обґрунтовано тим, що судами попередніх інстанцій повно і всебічно не з'ясовано обставини справи. Висновок місцевого суду про безпідставність заявлених позовних вимогє необґрунтованим. Саме через неправомірні дії відповідача заявника разом з донькою було виселено із гуртожитку. Заявник вказала, що з 1995 року проживала у гуртожитку, була вселена на підставі ордеру. Дії відповідача з виселення її та її дочки з гуртожитку вважає протиправними.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 вересня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі за поданою касаційною скаргою.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів». Відповідно до пункту 4 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

30 січня 2019 року ухвалою Верховного Суду справу за позовом ОСОБА_3 до Нетішинського професійного ліцею про відновлення права на проживання в кімнаті, оскарження дій та бездіяльності, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 15 березня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 18 травня 2017 року призначено до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Відзиву на касаційну скаргу не подано

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Відповідно до договору оренди від 27 вересня 1994 року, який укладений між Нетішинським ПТУ та ВП Хмельницька АЕС, останньому було надано для використання під малосімейні гуртожитки три поверхи (3, 4, 5) гуртожитку по АДРЕСА_1, площею 1800 кв.м. Строк оренди визначено до 25 серпня 1997 року. Спільним рішенням адміністрації і профспілкового комітету Хмельницької АЕС (протокол № 3 від 13 грудня 1994 року) було виділено ОСОБА_7 кімнату № НОМЕР_2 на склад сім'ї три чоловіка, в тому числі: дружину - ОСОБА_3 та дочку ОСОБА_7 22 липня 2002 року шлюб між подружжям розірвано, а в квітні 2004 року ОСОБА_3 самоправно зайняла кімнату № НОМЕР_1 гуртожитку площею 15,72 кв. м. 02 грудня 2006 року народилась ОСОБА_4.

Рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 10 січня 2014 року у справі № 2/679/11/2014, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 05 березня 2014 року, ОСОБА_6 та малолітню ОСОБА_4 виселено з кімнати № НОМЕР_1 гуртожитку по АДРЕСА_1 без надання іншого жилого приміщення. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Нетішинського професійного ліцею збитки, завдані порушенням зобов'язання, у розмірі 959, 43 грн (а.с. 43-44, 46-47).

Відповідно до постанови державного виконавця Нетішинського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області ОСОБА_8 про закінчення виконавчого провадження від 12 травня 2016 року рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 10 січня 2014 року, у частині виселення, було виконано у примусовому порядку (а.с. 45).

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Частинами першою та другою статті 400 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до частин першої, другої та п'ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 3 ЦПК України, 2004 року, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно положень статті 57 ЦПК України, 2004 року, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Крім того, відповідно до частини першої статті 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до статті 60 ЦПК України, 2004 року, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Аналогічні положення містить стаття 81 чинного ЦПК України.

Згідно частини третьої статті 61 ЦПК України, 2004 року, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Аналогічну норму містить частина четверта статті 82 ЦПК України, в якій зокрема вказано, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Звертаючись до суду з цим позовом, ОСОБА_3 посилалась на те, що Нетішинський професійний ліцей своїми діями та бездіяльністю порушив її право на проживання у кімнаті № НОМЕР_1 у гуртожитку по АДРЕСА_1.

Згідно частини третьої статі 10 ЦПК України, 2004 року, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При розгляді справи № 2/679/11/2014ОСОБА_3 не надала суду належних і допустимих доказів, які б підтверджували її право на проживання у кімнаті № НОМЕР_1 гуртожитку.

Суд першої інстанції врахував обставини, встановлені у рішенні Нетішинського міського суду Хмельницької області від 10 січня 2014 року у справі № 2/679/11/2014, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 05 березня 2014 року, які у силу положень частини третьої статті 61 ЦПК України, 2004 року, мають преюдиційне значення. Вказаними судовими рішеннями встановлено, що ОСОБА_3 у квітні 2004 року самоправно зайняла кімнату № НОМЕР_1 у гуртожитку, хоча у 1994 році їй була виділена кімната № НОМЕР_2 у гуртожитку Нетішинського ПТУ.

З урахуванням вказаних обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог. При розгляді справи судом не здобуто доказів на підтвердження протиправності дій відповідача.

Апеляційний суд, відповідно до вимог статті 303 ЦПК України, 2004 року, перевірив законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у місцевому суді, та обґрунтовано залишив вказане рішення без змін.

За правилами частини першої, другої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

З урахуванням викладених обставин, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для скасування оскаржених судових рішень, які є законними і по суті правильними.

Керуючись статтями 402, 409, 410, 415, 416, 418, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 15 березня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 18 травня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийД. Д. Луспеник

СуддіО. В. Білоконь

Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта

Ю. В. Черняк