Справа № 623/3438/19
Провадження № 2/610/913/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.09.2019 року суддя Балаклійського районного суду Харківської області Тімонова В.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Ізюмського міськрайонного суду Харківської області про стягнення шкоди, завданої незаконним рішенням органу державної влади, -

ВСТАНОВИВ:

12.09.2019 року до Балаклійського районного суду із Харківського апеляційного суду за підсудністю надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Ізюмського міськрайонного суду Харківської області про стягнення шкоди, завданої незаконним рішенням органу державної влади.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що внаслідок незаконного рішення відповідача від 15.04.2019 по справі №623/1500/19 йому спричинено моральну шкоду у розмірі 1000 грн.

Ухвалою судді від 17.09.2019 року позовну заяву залишено без руху у зв`язку із тим, що вона не відповідає вимогам ч.3 ст.175 ЦПК України та надано позивачеві строк для усунення недоліків.

24.09.2019 року на адресу суду надійшов від ОСОБА_1 лист про уточнення позову.

Дослідивши позовну заяву, матеріали справи, вважаю необхідним відмовити у відкритті провадження у справі з таких підстав.

Консультативна рада європейських суддів в пункті 57 Висновку № 11 (2008) до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень підкреслює, що зміст конкретних судових рішень контролюється, насамперед, за допомогою процедур апеляції або перегляду рішень у національних судах та за допомогою права на звернення до Європейського суду з прав людини.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 11 березня 2011 року № 2-рп/2011 зазначив, що давати оцінку процесуальним діям суддів щодо розгляду конкретної судової справи може лише апеляційна і касаційна інстанції при перегляді судових рішень.

У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» роз`яснено, що виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається, і суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом.

В Постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2018 року по справі № 757/43355/16-ц викладено наступні висновки про застосування норм права:

Здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом (частини перша та третя статті 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у редакції, чинній до 30 вересня 2016 року; аналогічні приписи закріплені у частині першій і третій статті 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у редакції, чинній з 30 вересня 2016 року).

Оскарження діянь суддів (судів) щодо розгляду та вирішення справ, а також оскарження судових рішень поза порядком, передбаченим процесуальним законом, не допускається. Суди та судді не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їхніх дій чи бездіяльності під час розгляду інших судових справ, про оскарження їх рішень, ухвалених за наслідками розгляду цих справ, а також про зобов`язання судів та суддів до вчинення певних процесуальних дій.

Вчинення (невчинення) суддею (судом) процесуальних дій під час розгляду конкретної справи, а також ухвалені у ній рішення можуть бути оскаржені до суду вищої інстанції у порядку, передбаченому процесуальним законом для тієї справи, під час розгляду якої вони відповідно були вчинені (мали бути вчинені) чи ухвалені.

Усі процесуальні порушення, що їх допустили суди після отримання позовної заяви та визначення складу суду для її розгляду, можуть бути усунуті лише у межах відповідної судової справи, в якій такі порушення були допущені.

Оскарження вчинення (невчинення) судом (суддею) у відповідній справі процесуальних дій і ухвалених у ній рішень не може відбуватися шляхом ініціювання нового судового процесу проти суду (судді).

Позовні вимоги про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними діями чи бездіяльністю суду, можуть бути предметом розгляду у випадках, передбачених статтею 1176 ЦК України.

Стаття 1176 ЦК України закріплює приписи про відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю спеціальних суб`єктів, зокрема, суду. Тому приписи статті 1176 ЦК України є спеціальними щодо приписів статей 22, 23, 1166 і 1167 цього кодексу та визначають випадки, в яких може бути заявлена позовна вимога про відшкодування шкоди, завданої рішеннями, діями чи бездіяльністю суду.

В постанові Верховного Суду від 05.12.2018 року по справі № 760/20306/16-ц зазначено, що процесуальні акти і дії суддів, які стосуються вирішення питань підвідомчості судам спорів, порушення і відкриття справ, підготовки їх до розгляду, судовий розгляд справ у першій інстанції, в касаційному і наглядовому порядку та прийняття по них судових рішень належать до сфери правосуддя і можуть бути оскаржені лише в судовому порядку відповідно до процесуального законодавства України. Позасудовий порядок оскарження актів і дій суддів, які стосуються здійснення правосуддя, неможливий. Законність процесуальних актів і дій (бездіяльності) суду, вчинених при розгляді конкретної справи, не може перевірятися за межами передбаченого законом процесуального контролю. Намагання зробити це в конкретній справі шляхом подання окремого позову проти суду чи судді є протиправним втручанням у здійснення правосуддя і посягання на процесуальну незалежність.

Згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Як вбачається з доводів позовної заяви, позов пред`явлено у зв`язку із професійною діяльністю судді щодо здійснення правосуддя в цивільній справі № 623/1500/19, стороною якою був позивач. Предметом позовних вимог є відшкодування моральної шкоди, яку, за доводами позивача, останній поніс у зв`язку із розглядом цивільної справи.

З вказаних вище норм права та правових висновків Великої Палати Верховного Суду вбачається, що відкриття провадження в цивільній справі щодо відшкодування шкоди, завданої незаконним рішеннями та діями суду, можливе лише за умови, якщо вимога про відшкодування такої шкоди ґрунтується на положеннях ст. 1176 ЦК України.

Позивач в позовній заяві в якості підстав для відшкодування шкоди не посилався на положення ст. 1176 ЦК України.

Згідно ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до ч. 2 ст. 83 ЦПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Будь-яких доказів позивачем до позовної заяви не додано.

З обставин, на які посилався позивач як на підставу позовних вимог, судом не встановлено даних щодо незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт відносно позивача в цивільній справі № 623/1500/19. Також з доводів позовної заяви не вбачається даних щодо встановлення в діях відповідача, які вплинули на ухвалення рішення від 12.04.2019року, складу злочину за обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Таким чином, з доводів позовної заяви не вбачається, що позов пред`явлений з підстав, передбачених ст. 1176 ЦК України.

За таких обставин, вирішуючи питання щодо наявності підстав для відкриття провадження у справі на підставі отриманих матеріалів позовної заяви, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про відшкодування шкоди заявлені позивачем з підстав, не передбачених статтею 1176 ЦК України.

Між тим, як зазначено у вказаних вище правових висновках Великої Палати Верховного Суду, у разі надходження позовної заяви з вимогами про визнання незаконними пов`язаних з розглядом судової справи дій/бездіяльності суду (судді чи посадових осіб суду) або про відшкодування завданої незаконними діями чи бездіяльністю суду (судді) шкоди з підстав, не передбачених статтею 1176 ЦК України, суд відмовляє у відкритті провадження у справі

Враховуючи наведене та правові висновки Великої Палати Верховного Суду, суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для відкриття провадження у справі.

Керуючись ст. 175,177,186, 258-261, 353 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Ізюмського міськрайонного суду Харківської області про стягнення шкоди, завданої незаконним рішенням органу державної влади.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Балаклійський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня її підписання.

Суддя В.М. Тімонова