Провадження № 2/200/2862/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2019 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі : головуючого судді Єлісєєвій Т.Ю.,

при секретарі Кузьминій С.Д.

за участі позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Благоустрій міста» Дніпровської міської ради про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Управління з організації контролю у сфері благоустрою та розміщення зовнішньої реклами» Дніпровської міської ради про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії.

07.02.2019 року до суду надійшла уточнена позовна заява, подана ОСОБА_1 як фізичною особою-підприємцем.

В судовому засіданні позивач наполягала на тому, що даний позов подано нею саме як фізичною особою-підприємцем.

Представник відповідача у судовому засіданні пояснив, що отримав уточнену позовну заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, у звязку з чим, просить закрити провадження по справі, оскільки спір відноситься до юрисдикції господарського суду, спірні правовідносини виникли з приводу здійснення позивачем господарської діяльності та склад сторін свідчить про виникнення спору між субєктами господарювання.

Судом встановлено наступне.

29.12.2016 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Управління з організації контролю у сфері благоустрою та розміщення зовнішньої реклами» Дніпровської міської ради про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії.

15.12.2017 набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017, котрим ЦПК України викладено в новій редакції.

Згідно п.9 п.1 Розділу XIII Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 3-4 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Закон який встановлює нові обовязки, скасовує чи звужує права, належні учасникам судового процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі.

Відповідно до ст.19 ЦПК України в редакції від 15.12.2017 року суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно до положень ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов'язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці; справи у спорах щодо оскарження актів (рішень) суб'єктів господарювання та їх органів, посадових та службових осіб у сфері організації та здійснення господарської діяльності, крім актів (рішень) суб'єктів владних повноважень, прийнятих на виконання їхніх владних управлінських функцій, та спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем; інші справи у спорах між суб'єктами господарювання.

Згідно до ст.ст. 2, 3 ГК учасниками відносин у сфері господарювання є суб'єкти господарювання, споживачі, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, наділені господарською компетенцією, а також громадяни, громадські та інші організації, які виступають засновниками суб'єктів господарювання чи здійснюють щодо них організаційно-господарські повноваження на основі відносин власності.

Під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб'єкти підприємництва - підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватися і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність).

Вимоги позивача в останній редакції стосуються визнання дій відповідача з незаконного демонтажу кіоску позивача за адресою: м.Дніпро, вул.Карла Лібкнехта Бородинська протиправними та зобовязання повернути кіоск на його попереднє місце розташування.

З обставин справи слідує, що тимчасова споруда використовувалась позивачем для здійснення підприємницької діяльності, про що свідчать викладені в позові обставини, посилання сторін на Порядок розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності.

В свою чергу, КП «Благоустрій міста» Дніпровської міської ради, також є юридичною особою, при цьому позовні вимоги не стосуються оскарження акту (рішення) суб'єкта владних повноважень, прийнятого на виконання владних управлінських функцій.

Фактично оскаржувані дії відповідача були здійсненні у сфері організації господарської діяльності, оскільки відповідач є уповноваженим представником власника обєктів благоустрою територіальної громади м.Дніпра у відносинах із субєктами сфери споживчого ринку, демонтував як самочинно встановлений торгівельний кіоск, у якому позивач здійснювала підприємницьку діяльність.

Окрім цього, після уточнення позовних вимог, позивачем по справі вже є не фізична особа ОСОБА_1, а фізична особа-підприємець ОСОБА_1.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Згідно ст.256 ЦПК України якщо провадження у справі закривається з підстав, визначених пунктом 1 частини першої статті 255 цього Кодексу, суд повинен повідомити заявникові, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ. У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у звязку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Враховуючи викладене, з огляду на субєктний склад сторін та характер спірних правовідносин, суд приходить до висновку про закриття провадження у справі, оскільки даний спір відноситься до юрисдикції господарського суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 260, 274 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Провадження в цивільній справі за позовом за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Благоустрій міста» Дніпровської міської ради про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії - закрити.

Зобовязати Управління Державної Казначейської служби України у Шевченківському районі м. Дніпра повернути ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір в сумі 1102,42 грн. за квитанціями № 0.0.637897251.1 від 20.10.2016 року та № 0.0.679179847.1 від 29.12.2016 року.

Розяснити позивачу, що даний спір підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня її винесення ухвали. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду або через Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська.

Суддя Т.Ю. Єлісєєва