Справа № 279/1419/19
Провадження № 2/279/996/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" вересня 2019 р.

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Шульги О.М., з секретарем Башинською Н.М., розглянувши в приміщенні суду в м.Коростені цивільну справу № 279/1419/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначив, що з 27.05.1989 року перебуває в шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу спільних неповнолітніх дітей не мають. Сімейне життя не склалось через постійні сварки, які виникали внаслідок того, що кожен має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Сім`я фактично розпалась з вини взаємного непорозуміння, наслідком чого стала втрата почуття любові та поваги. На даний час спільного господарства вони не ведуть, тому шлюб носить формальний характер. Оскільки збереження шлюбу та подальше спільне проживання неможливе просить шлюб розірвати.

В судове засідання сторони не з`явилися. Позивач надав заяву про розгляд справи у його відсутності. Зазначив, що позовні вимоги підтримує і просить їх задоволити. Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином.

За таких обставин фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про наступне.

Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 27.05.1989 року, який був зареєстрований міським відділом запису актів цивільного стану м.Коростень Житомирської області, актовий запис № 251. Від подружнього життя сторони неповнолітніх дітей не мають. Причиною розірвання шлюбу є втрата кохання та взаємопорозуміння, внаслідок чого сторони тривалий час не підтримують подружніх стосунків, проживають окремо, спільного господарства не ведуть і примирення не бажають. Збереження шлюбу та подальше спільне проживання з відповідачем позивач вважає неможливим.

За визначенням ч.2 ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Відповідно до ч. 1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічне положення закріплено в ст.24 Сімейного кодексу України.

Положеннями ч. ч. 3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, у тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, суд вважає, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 4, 12, 19, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 104, 110-112, 113, 115 Сімейного кодексу України,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем с.Курячівка Білокурякинського району, Ворошиловоградської області та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженкою м.Коростеня, Житомирської області, громадянами України, укладений ними 27.05.1989 року, який був зареєстрований міським відділом запису актів цивільного стану м.Коростень Житомирської області, актовий запис № 251.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 , як особу, що змінила прізвище під час державної реєстрації шлюбу, надалі іменувати цим прізвищем.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі протягом тридцяти днів апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня його вручення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони та учасники:

Позивач - ОСОБА_1 , місце проживання та реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 виданий Коростенським МРВ УМВС України в Житомирській області 28.09.2005 року.

Відповідач - ОСОБА_2 , місце проживання та реєстрації: місце проживання та реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , паспорт НОМЕР_4 виданий Слов`яносербським РВ УМВС України в Луганській області 01.06.2000 року.

Суддя: