Провадження № 2/127/2102/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.09.2019 м. Вінниця Вінницький міський суд Вінницької області у складі головуючого судді Дернової В.В., секретаря Тронт М.О., за участі представника позивача - адвоката Бардина М.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Вінницька транспортна компанія» про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до відповідача Комунального підприємства «Вінницька транспортна компанія» про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.Позовні вимоги мотивовані тим, що вона вселилася у кімнату АДРЕСА_2 у грудні 2014 року. Спірна кімната є її постійним місцем проживання, вона користується правами та виконує усі обов`язки наймача житла, зокрема, щодо оплати комунальних послуг. Однак, у позасудовому порядку її право користування спірним житлом не визнається. Вказані обставини і стали підставою для звернення до суду з даним позовом. Позивач просила визнати бездіяльність протиправною та зобов`язати КП «Вінницька транспортна компанія» укласти договір найму житлового приміщення з ОСОБА_1 , що проживає в кімнаті АДРЕСА_2 .

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник - адвокат Бардин М.Б. позовні вимоги підтримали у повному обсязі з підстав, зазначених у позові, та просили їх задовольнити.

Представник відповідача - Комунального підприємства «Вінницька транспортна компанія» у судове засідання не з`явився, проте від Комунального підприємства «Вінницька транспортна компанія» надійшла заява, у якій відповідач просить суд розгляд справи проводити без участі його представника та зазначає, що КП «Вінницька транспортна компанія» визнає позов частково, а саме в частині укладення договору найму з позивачем на всю кімнату; у частині визнання дій відповідача протиправними просить відмовити.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом установлено, що ОСОБА_1 та її сину ОСОБА_2 (2002 року народження) 23.12.2014 року КП «Вінницька транспортна компанія» було видано ордер № 149 на право зайняття ліжко-місця в гуртожитку по АДРЕСА_3 на підставі Рішення адміністрації та профкому № 114 від 23.12.2014 року (а.с. 9).

Позивач ОСОБА_1 13.01.2015 року зареєструвалася у кімнаті АДРЕСА_2 , що підтверджується відміткою у її паспорті серії НОМЕР_2 , виданому 04.09.2002 року Жмеринським РВ УМВС України в Вінницькій області (а.с. 5, зворотній бік) та довідкою КП «Вінницька транспортна компанія» від 13.05.2019 року № 99 (а.с. 8).

На даний час у спірній кімнаті проживають позивач ОСОБА_1 та її діти - ОСОБА_2 , 2002 року народження, та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується довідкою КП «Вінницька транспортна компанія» від 13.05.2019 року № 99 (а.с. 8). Інші особи у спірній кімнаті не проживали та не проживають.

У відповіді КП «Вінницька транспортна компанія» № 412 від 15.04.2019 року на звернення ОСОБА_1 зазначено про те, що немає законних підстав укласти договір найму житлового приміщення на всю кімнату АДРЕСА_2 , оскільки право на зайняття усієї кімнати їй не надавалось (а.с. 7).

Разом з тим, саме ОСОБА_1 регулярно перераховує кошти на рахунок відповідача за квартплату, комунальні послуги та недоговірні платежі за спірну кімнату, що вбачається з платіжних документів, які містяться у матеріалах справи (а.с. 10-12).

Згідно зі ст. 47 Конституції України кожен має право на житло.

Відповідно до ст. 61 ЖК УРСР, користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення.

Згідно з ч.1 ст. 63 ЖК УРСР, предметом договору найму жилого приміщення у будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок.

Відповідно до ст. 379, 382 ЦК України, житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них; квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання, а згідно ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Згідно з пп. 4 п. 18 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру» від 2 березня 2016 року № 207 до документів, що підтверджують право на проживання в житлі належать: ордер, свідоцтво про право власності, договір найму (піднайму, оренди), рішення суду, яке набрало законної сили, про надання особі права на вселення до житлового приміщення, визнання за особою права користування житловим приміщенням або права власності на нього, права на реєстрацію місця проживання або інші документи.

Таким чином, суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини, що випливають з договору найму житла (спірна кімната є постійним місцем проживання ОСОБА_1 , вона користується правами та виконує усі обов`язки наймача житла, зокрема, щодо оплати комунальних послуг), а тому суд доходить до висновку про часткове задоволення позову та вважає за необхідне зобов`язати Комунальне підприємство «Вінницька транспортна компанія» укласти з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , договір найму житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_4 ) як з такою, що має право користування житлом.

Що стосується позовної вимоги про визнання бездіяльності КП «Вінницька транспортна компанія» протиправною,то суд зазначає, що між сторонами виникли цивільно-правові відносини, а тому у задоволенні даної позовної вимоги слід відмовити.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з КП «Вінницька транспортна компанія» на користь ОСОБА_1 384,20 грн. судового збору, тобто пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 13, 81, 259, 263-265, 268 ЦПК України, на підставі ст. 47 Конституції України, ст. 29, 379, 382 ЦК України, ст. 61, 63 ЖК УРСР, постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру» від 2 березня 2016 року № 207, Примірного положення про гуртожитки, затвердженого постановою Ради Міністрів Української РСР від 3 червня 1986 року № 208, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Зобов`язати Комунальне підприємство «Вінницька транспортна компанія» укласти з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , договір найму житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_4 ) як з такою, що має право користування житлом.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Комунального підприємства «Вінницька транспортна компанія» на користь ОСОБА_1 384,20 грн. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 ; РНОКПП НОМЕР_3 )

Комунальне підприємство «Вінницька транспортна компанія (м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, буд. 29; )

Повний текст судового рішення складено 26.09.2019 року.

Суддя