Справа № 347/1373/18
Провадження № 22-ц/4808/268/19
Головуючий у 1 інстанції Крилюк М. І.
Суддя-доповідач Матківський
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

головуючого Матківського Р.Й.

суддів Василишин Л.В., Максюти І.О.

секретаря Петріва Д.Б.

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, з апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Косівського районного суду Івано-Франківської області від 22 жовтня 2018 року, ухвалене суддею Крилюк М.І.,

в с т а н о в и в:

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 та просила збільшити розмір аліментів на неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 та сина ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі 3000 гривень щомісячно для обидвох дітей, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що перебуваючи з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, у них народилося двоє дітей: дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. Шлюб між ними не розірвано, проте з відповідачем проживають окремо.

Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, участі у їх вихованні та розвитку не приймає, чим ставить її у вкрай скрутне становище, оскільки вона на даний час не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, розмір її доходів нижче прожиткового мінімуму, встановленого законом. У дочки діагностовано збіжну косоокість, що потребує корекції та вимагає додаткових витрат на лікування, проте самостійно несе всі витрати на лікування.

Оскільки відповідач на утриманні інших неповнолітніх дітей чи непрацездатних батьків немає, він працює в ПП «СтомаКо» на посаді лікаря-гігієніста, вважає, що має можливість надавати допомогу на утримання двох неповнолітніх дітей.

Позивач самостійно не може забезпечити належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дітей, а батько здоровий і працездатний та може сплачувати аліменти на двох дітей у розмірі 3000 гривень щомісячно.

22 жовтня 2018 року позивач подала до суду першої інстанції заяву про розгляд справи у письмовому провадженні та стягувати з ОСОБА_2 аліменти по 2000 гривень на кожну дитину.

Рішенням Косівського районного суду Івано-Франківської області від 22 жовтня 2018 року позов задоволено частково. Змінено розмір аліментів, визначений на підставі рішення Косівського районного суду Івано-Франківської області від 13 листопада 2017 року та присуджено стягувати із ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1.у твердій грошовій сумі на малолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі по 2000 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили.

На дане рішення ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, просить його змінити та стягувати аліменти на дітей у розмірі по 1500 гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку.

Вважає рішення ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, судом неповно з'ясовано фактичні обставини справи, не досліджено і не надано належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам, суд ухвалив рішення при недоведеності обставин, які вважав встановленими. Рішення суду є необґрунтованим, судом не досліджено докази, фактичні обставини справи, таке рішення суду істотно обмежує його права та права дітей, оскільки не буде мати можливості сплачувати присуджену суму аліментів.

Зазначає, що надав акт обстеження матеріально-побутових умов від 07 вересня 2018 року та копію трудової книжки, що офіційно не працевлаштований, однак суд до уваги цього факту не взяв.

Матеріальну допомогу дітям надає згідно своїх можливостей, бере участь у їх вихованні та дозвіллі. На час звернення позивача до суду у апелянта були стягнення по виконавчих документах, накладено арешт на невизначене майно, нерухомого майна за ним не зареєстровано.

Вважає розмір аліментів надмірним. Зазначає, що рекомендований розмір аліментів на дитину від 6 до 18 років на час прийняття рішення судом становив 1944 гривень, а гарантований - 972 гривні. Незрозуміло, якими доказами та аргументами керувався суд при прийнятті такого рішення, оскільки сума присуджених аліментів є більшою рекомендованих. У рішенні немає належного обґрунтування присудження такого розміру аліментів, тому судом неправильно застосовано норми матеріального права.

Об'єктивно зможе забезпечити без значної затримки платежів аліменти на двох дітей у розмірі 3000 гривень, не порушуючи права матері і дітей.

У разі істотного покращення майнового становища чи інших обставин позивачзможе звернутися до суду про зміну розміру аліментів.

Апелянт до апеляційного суду подав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує про розгляд справи у порядку спрощеного письмового провадження.

За змістом ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Ухвалюючи рішення про зміну розміру аліментів на дітей та визначаючи суму стягнення по 2000 гривень на кожну дитину, суд першої інстанції виходив з того, що матеріальне становище позивачки ОСОБА_1 на даний час змінилося та аліменти, які визначені до сплати за рішенням суду від 13 листопада 2017 року є недостатніми для нормального забезпечення та утримання малолітніх дітей. Діти часто хворіють, що стверджується долученими до матеріалів справи медичними документами.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони по справі є батьками двох дітей: дочки ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1, сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 6-7).

Відповідно до виконавчого листа, виданого Косівським районним судом Івано-Франківської області 06 лютого 2018 року по справі № 347/1942/17 за рішенням Косівського районного судувід 13 листопада 2017 рокуз ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1стягуються аліменти на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 30 відсотків з усіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для відповідного віку щомісячно, до досягнення ними повноліття.

Позивач звернулась із позовом про зміну розміру аліментів, що присуджені вказаним рішеннямв силу змін її матеріального стану та зміни мінімального розміру аліментів на одну дитину, що не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку( а.с.13).

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Так, 08 липня 2017 року набрали чинності зміни до СК України внесені на підставі Закону України № 2037-19 від 17 травня 2017 року, зокрема до ст. 182 СК України, частина друга якої передбачає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.Отже, законом встановлено мінімальний розмір аліментів - 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» (час звернення з позовом до суду) з 01 липня 2018 року розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років становить 1559 гривень, від 6 до 18 років - 1944,00 гривень.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей у меншому за мінімальний розмір, встановлений статтею 182 СК України, призводить до порушення прав дітей на належне матеріальне забезпечення, та визначаючи суму їх утримання по 2000 гривень на кожну дитину взяв до уваги, що відповідач жодним переконливими доказами не довів неспроможність сплачувати саме такий розмір аліментів.

До апеляційної скарги апелянт також не надав належних доказів матеріального стану, що не має можливості сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі.

Згідно наявної в матеріалах справи копії трудової книжки ОСОБА_2 працює у ПП ОСОБА_7 за трудовим договором зубним гігієністом з 08 листопада 2009 року, зареєстрований у державній службі зайнятості Косівського РУЗ, з квітня 2017 року припинено виплату допомоги по безробіттю (а.с. 44).

За даними довідки про склад сім'ї та акту обстеження матеріально-побутових умов сім'ї ОСОБА_2 зареєстрований у АДРЕСА_1 а фактично проживає у квартирі в м. Косові. Земельна ділянка площею 0,1906 га та будинок знаходиться у власності батька ОСОБА_7 (а.с. 43).

Вказані обставини не свідчать про незадовільне матеріальне становище відповідача, тим більше, що 02 жовтня 2018 року він у поданій до суду першої інстанції заяві дав згоду сплачувати аліменти у розмірі по 1500 гривень щомісячно на двох дітей (а.с.53).

Стаття 182 СК України у редакції, чинній на момент звернення до суду з указаним позовом, до обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів відносяться: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Вирішуючи спір суд першої інстанції правильно врахував зміну матеріального стану позивача, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною та згідно довідки, виданої Управлінням праці та соціального захисту населення, їй з 01 січня 2018 року по 30 червня 2018 року призначено допомогу при народженні дитини, загальна сума якої становить 5160 гривень (а.с. 8).

Вказаний дохід позивача не може бути достатнім для належного забезпечення двох малолітній дітей, тим більше, що дочці ОСОБА_4 з 2012 року лікарем-окулістом діагностовано збіжну косину очей та згідно запису лікаря від 26 жовтня 2016 року рекомендовано корекцію окулярами (а.с. 56, зворот).

Згідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, що надає право апелянту звернутися до суду із вимогою про зменшення розміру аліментів з належним обґрунтуваннямвимог.

Апелянт ОСОБА_2 ні до заяви про скасування заочного рішення, ні до апеляційної скарги не подав жодного доказу про розмір отримуваного заробітку чи його відсутність або інших об'єктивних даних про неможливість отримувати доходи для сплати визначеної судом суми аліментів.

Визначивши можливість сплачувати аліменти по 1500 гривень щомісячно, апелянт жодним доказом не підтвердив, що сплата ним по 2000 гривень аліментів суттєво може вплинути на його матеріальний стан чи стане для нього непомірним тягарем.

На думку колегії суддів суд першої інстанції правильно вважав, що розмір аліментів по 2000 гривень щомісячно на кожну дитину, забезпечить можливість нормального розвитку, навчання, харчування та лікування, враховуючи наявні в матеріалах справи докази щодо дійсного фінансового стану позивача та з врахуванням обставини, що мати дітей на даний час не працює у зв'язку з доглядом за сином до досягнення трирічного віку.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції та не дають підстав вважати, що судом порушено норми процесуального права та/або неправильно застосовано норми матеріального права.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції, врахувавши наведені норми матеріального права та обставини справи, правильно визначився з характером спірних правовідносин, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і наддав їм належну оцінку, дійшов правильного висновку про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382-384 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Косівського районного суду Івано-Франківської області від 22 жовтня 2018 рокузалишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст постанови виготовлено 15 лютого 2019 року.

Головуючий: Р.Й. Матківський

Судді: Л.В. Василишин

І.О. Максюта