УХВАЛА

"23" вересня 2019 р. м.Житомир

Суддя Корольовського районного суду м. Житомира Маслак В.П. розглянув матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до судді Богунського районного суду м. Житомира Лєдньова Дмитра Миколайовича про порушення конституційних прав на справедливий суд у справі №295/13051/19 та відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до судді Богунського районного суду м. Житомира Лєдньова Дмитра Миколайовича про порушення конституційних прав на справедливий суд у справі №295/13051/19 та відшкодування моральної шкоди.

Позивач зауважує, що своїми діями суддя Богунського районного суду м.Житомира Лєдньов Д.М. під час розгляду справи № 295/13051/19 порушив конституційне право на справедливий суд. У зв`язку з наведеним, просить стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 200000,00 грн.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч.1 ст.186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Частиною 6 ст.1176 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах.

Згідно з ч.1 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді, ухвалюється іменем України.

За положеннями ст.23 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суддя місцевого суду здійснює правосуддя в порядку, встановленому процесуальним законом, а також інші повноваження, визначені законом.

Відповідно до ст.125 Конституції України, судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом. Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України.

Статтею 129 Конституції України визначено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Отже, застосування положення ч.6 ст.1176 ЦК України можливе у випадку, коли предметом позову є інші дії чи бездіяльність, зокрема суду, які не пов`язані із здійсненням правосуддя, відправленням судочинства, що має на меті прийняття акту органом судової влади. Тобто це інші дії суддів (суду) при здійсненні правосуддя, коли спір не вирішується по суті, у разі їх незаконних дій або бездіяльності і якщо вина судді встановлена не лише вироком суду, а й іншим відповідним рішенням суду.

У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 року № 8 «Про незалежність судової влади» судам роз`яснено, що виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається; суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом.

Враховуючи наведене, суд відмовляє у відкритті провадження у справі.

Керуючись ст.ст.186,258-260 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до судді Богунського районного суду м. Житомира Лєдньова Дмитра Миколайовича про порушення конституційних прав на справедливий суд у справі №295/13051/19 та відшкодування моральної шкоди.

Ухвала суду першої інстанції може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається Житомирському апеляційному суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя В. П. Маслак