ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 вересня 2019 року

м. Харків

справа № 645/4071/15-ц

провадження № 22-ц/818/3369/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Тичкової О.Ю.,

суддів: - Котелевець А.В.

- Піддубного Р.М.,

за участю секретаря судового засідання Сидорчук М.О.

сторони справи:

позивачі ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3

відповідачі Житлова комісія Харківського гарнізону,

Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова

Міністерства оборони України,

Начальник Харківського гарнізону,

інші учасники справи:

третя особа - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова на рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 10 квітня 2019 року, ухвалене у складі судді Бабкової Т.В.,-

у с т а н о в и в:
7 травня 2015 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , яка діяла особисто та в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ОСОБА_3 звернулися з позовом, після уточнення якого 21.08.2015 (т.1 а.с.148-152) просили визнати протиправним та скасувати рішення житлової комісії Харківського гарнізону, викладене в протоколі засідання житлової комісії Харківського гарнізону № 23 від 20.03.2015; визнати за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , неповнолітньою (на час звернення у суд з позовом) ОСОБА_4 , ОСОБА_3 право користування квартирою АДРЕСА_1 у якості жилого приміщення для постійного користування; зобов`язати начальника Харківського гарнізону, Квартирно експлуатаційний відділ м. Харкова Міністерства оборони України (надалі КЕВ м. Харкова) та житлову комісію Харківського гарнізону подати до ГКЕУ ЗС України пропозиції про виключення з числа службових квартирно експлуатаційного відділу м. Харкова Міністерства оборони України квартири АДРЕСА_1 ; стягнути з відповідачів сплачений судовий збір.

Позов мотивований тим, що на підставі рішення Київської районної в м. Харкові ради № 169-2 від 07.09.2010 ОСОБА_1 у зв`язку з проходженням ним військової служби 08.09.2010 на сім`ю з п`яти чоловік був виданий службовий ордер № 490 серії 10 на право зайняття трикімнатної ізольованої квартири АДРЕСА_1 (надалі Квартира). ОСОБА_1 разом із сім`єю вселилися Квартиру та були в ній зареєстровані 13.11.2010. За час проходження військової служби ОСОБА_1 неодноразово відзначався державними нагородами, має статус учасника бойових дій за участь в миротворчій місії в республіці Ірак і тому має право на першочергове забезпечення жилою площею. 30.09.2014 ОСОБА_1 звернувся до житлової комісії КЕВ м. Харкова та начальника КЕВ м. Харкова із заявою про виключення Квартири з числа службового житлового приміщення, оскільки на час звільнення зі Збройних Сил України у запас загальний термін проходження його військової служби склав 25 років 6 місяців, і він разом з родиною не підлягає виселенню зі службового жилого приміщення без надання іншого жилого приміщення. Рішенням житлової комісії Харківського гарнізону від 20.03.2015 № 23, яке позивач отримав 08.04.2015, ОСОБА_1 було відмовлено в погодженні виключення Квартири з числа службових в Харківському гарнізоні. Позивачі вважають, що залишення Квартирі статусу службового житла втратив сенс, оскільки ОСОБА_1 звільнений з лав Збройних Сил України, позивачі іншого житла у власності чи користуванні не мають, не підлягають виселенню із Квартири без надання іншого жилого приміщення. Законність проживання позивачів в службовій квартирі АДРЕСА_1 підтверджена рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 09.10.2013 та ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 08.11.2013. Законність перебування ОСОБА_1 на квартирному обліку в КЕВ м. Харкова підтверджена рішенням Київського районного суду м. Харкова від 12.06.2013 та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12.02.2014. На виконання рішення суду, ОСОБА_1 отримав листа від КЕВ м. Харкова про поновлення його на квартирному обліку в Харківському гарнізоні з 21.06.2007.

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 10 квітня 2019 року позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення житлової комісії Харківського гарнізону, викладене в протоколі засідання житлової комісії Харківського гарнізону № 23 від 20 березня 2015 року в частині відмови ОСОБА_1 в погодженні питання щодо виключення Квартири з числа службових в Харківському гарнізоні. Зобов`язано Квартирно-експлуатаційний відділ м. Харкова Міністерства оборони України за встановленим порядком звернутися з клопотанням про виключення Квартири з числа службового житлового приміщення. В задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 відмовлено. Стягнуто з Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова Міністерства оборони України на користь ОСОБА_1 судовий збір 245 грн.

Рішення суду мотивоване тим, що відповідно до Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої Наказом Міністерства оборони України від 31.07.2018 № 380, виключення квартир з числа службових для забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей здійснюється на підставі клопотання КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району за встановленим порядком, виключення квартири з числа службових входить до повноважень відповідно сільської, селищної, міської, районної в місті (у разі їх створення) ради (відповідною державної адміністрації), яка видала відповідний ордер на житло. До вирішення питання щодо виключення спірної квартири із числа службових позовні вимоги ОСОБА_1 та членів його сім`ї про визнання права користування Квартирою в якості житлового приміщення для постійного проживання є передчасними.

Не погодившись із рішенням суду, Квартирно-експлуатаційний відділ м. Харкова подав апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що протокол від 20.03.2015 №23 є законним та обґрунтованим. Законні підстави для погодження питання щодо виключення Квартири з числі службових відсутні тому, що перебування ОСОБА_1 на квартирному обліку в КЕВ м. Харкова суперечить вимогам п. 23 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями. Необхідною умовою перебування військовослужбовців на членів їх сімей на квартирному обліку є потреба в поліпшені житлових умов. Враховуючи ту обставину, що ОСОБА_1 був забезпечений постійним житлом на склад сім`ї 4 особи ( він, дружина, син та дочка) під час проходження служби у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, він повинен був знятися з квартирного обліку за місцем проходження служби в м. Кривий Ріг. Також рапорт ОСОБА_1 від 21.06.2007 не підписаний всіма членами його сім`ї, тому є неналежно оформленим, що свідчить про незаконність рішення житлової комісії КЕВ м. Харкова від 21.06.2007 № 2 про зарахування ОСОБА_1 з сім`єю на квартирний облік в КЕВ м. Харків. ОСОБА_1 не здав квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , яка була отримана ним за рахунок Міністерства оборони в якості постійного житла. Власником зазначеної квартири на підставі свідоцтва про право власності від 05.11.2010 стала ОСОБА_5 (мати ОСОБА_1 ), яка в свою чергу за договором купівлі-продажу від 20.03.2012 продала квартиру ОСОБА_6 . Таким чином, погодження питання щодо виключення житлового приміщення, яке займають позивачі, з числа службових в Харківському гарнізоні надасть можливість отримати ОСОБА_1 вдруге постійне житло за рахунок Міністерства оборони. У житлової комісії Харківського гарнізону відсутні законні та обґрунтовані підстави для погодження пропозиції щодо виключення спірного житлового приміщення з числа службових в Харківському гарнізоні. Позивачі не довели будь-яких порушень їх законних прав та інтересів, на що суд уваги не звернув і безпідставно задовольнив позов.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відзив обґрунтований тим, що стороною відповідача не доведено жодної з обставин, на які вона посилається в апеляційній скарзі. Рішення житлової комісії Харківського гарнізону, викладене в протоколі засідання житлової комісії Харківського гарнізону № 23 від 20 березня 2015 року, є не законним. Рішенням суду ОСОБА_1 та його родину було поновлено на квартирному обліку в КЕВ м. Харків на підставі протоколу засідання житлової комісії КЕВ м. Харкова від 20.04.2018 за №2, з моменту постановки на квартирний облік, а саме з 21.06.2007. Він є особою, звільненою з військової служби в запас, на момент звільнення не був забезпечений постійним житлом, має вислугу більше 20 років.

Позивачі ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та третя особа - ОСОБА_4 в заявах, які надійшли до апеляційного суду 16.07.2019, просять відмовити в задоволені апеляційної скарги, залишити рішення суду першої інстанції без змін, слухати справу за їх відсутністю.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1 та представників відповідачів, дослідивши наявні у справі докази, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, відзиву на неї, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до п.4 ч.1, ч.2 ст. 376 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Як установлено судом та підтверджується матеріалами справи, з 07.05.2007 по 19.05.2011 ОСОБА_1 проходив військову службу на посаді заступника начальника - головного інженера КЕВ м. Харків Південного територіального Квартирно-експлуатаційного управління ( т.1 а.с. 14).

Рішенням житлової комісії КЕВ м. Харків (протокол від 21.06.2007 року № 2) ОСОБА_1 зі складом сім`ї 5 осіб ( він, дружина, син, донька, мати) був зарахований на квартирний облік в КЕВ м. Харків в загальну чергу та включений до списку першочерговиків (як учасник бойових дій) з 21.06.2007 (т.1 а.с. 92).

Рішенням виконавчого комітету Фрунзенської районної у м. Харкові ради від 17.08.2010 № 92/2 Квартира була включена до числа службової житлової площі КЕВ м. Харкова Міністерства оборони (т.1 а.с. 35).

На підставі рішення виконавчого комітету Київської районної ради № 169 2 від 07.09.2010 року ОСОБА_1 та членам його сім`ї: ОСОБА_7 (дружина), ОСОБА_3 (син), ОСОБА_4 (донька), ОСОБА_5 (мати) виданий службовий ордер № 490 від 08.09.2010 на трьохкімнатну Квартиру (т.1 а.с. 23).

Згідно довідки КЕВ м. Харків про склад сім`ї та реєстрацію № 62 від 16.04.2015 у Квартирі зареєстровані та проживають ОСОБА_1 (основний), ОСОБА_8 (дружина), ОСОБА_3 (син), ОСОБА_4 ( донька) ( т.1 а.с. 24).

У квітні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до КЕВ м. Харкова з письмовим клопотанням про звернення до Фрунзенської державної адміністрації з клопотанням про виключення Квартири із числа службових (т.1. а.с. 25). У вересні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до КЕВ м. Харкова з проханням погодити зазначене питання з Міністром оборони України ( т. 1 а.с. 26).

Рішенням житлової комісії КЕВ м. Харкова від 20.03.2015 (протокол №23) в погодженні питання щодо виключення житлового приміщення підполковника запасу ОСОБА_1 (КЕВ, вислуга - 27 років, учасник бойових дій, склад сім`ї 4 особи) за адресою : АДРЕСА_3 (3-х кімнатна, житлова площа 52,6 кв.м) з числа службових в Харківському гарнізоні відмовлено (т. 1 а.с. 32).

Згодом рішенням житлової комісії КЕВ м. Харкова від 17.11.2015 (протокол № 3) було скасовано рішення житлової комісії КЕВ про зарахування ОСОБА_1 на квартирний облік КЕВ м. Харкова зі складом сім`ї 5 осіб в загальну чергу та включення до списку першочерговиків (як учасника бойових дій) та зазначених осіб знято з квартирного обліку (т.1 а.с. 212).

Підставою для прийняття зазначеного рішення КЕВ було те, що ОСОБА_1 був вже забезпечений постійним житлом за рахунок Міністерства оборони України під час проходження служби у м. Кривий Ріг, тому не може вважатися таким, що потребує поліпшення житлових умов.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 23.02.2016, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 14.11.2017, вищезазначене рішення житлової комісії КЕВ м. Харкова визнане протиправним та скасоване, зобов`язано КЕВ м. Харкова поновити ОСОБА_1 в загальній черзі на отримання житла та включити в списки військовослужбовців, які потребують отримання житла, з моменту подання рапорту про зарахування на квартирний облік в КЕВ м. Харкова (т.1 а.с.15 22).

Скасовуючи рішення житлової комісії КЕВ м. Харкова від 17.11.2015 (протокол № 3), суд дійшов висновку про те, що підстави для зняття ОСОБА_1 з квартирного обліку відсутні: він та члени його сім`ї не мають у власності будь якого житла. На момент звільнення ОСОБА_1 не був забезпечений постійним житлом, так як 2007 року знявся з реєстрації в м. Кривий Ріг та переїхав до Харкова, що встановлено рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 09.10.2013.

Вищезазначеним рішенням суду, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 08.11.2013 року (т.1. а.с. 37- 40) ,було відмовлено у задоволені позову заступника військового прокурора Харківського гарнізону в інтересах держави про визнання ОСОБА_1 разом з членами сім`ї такими, що втратили право користування Квартирою, та їх виселення. Судом було встановлено, що ОСОБА_1 належить до кола осіб, які згідно з вимогами ст.125 ЖК України не підлягають виселенню зі службового житлового приміщення без надання іншого житлового приміщення.

Згідно послужного списку підполковник запасу ОСОБА_1 проходив військову службу, зокрема, з 01.08.2000 по 02.08.2004 на посаді головного інженера - заступника начальника КЕЧ району Одеського військового округу, з 02.08.2004 по 08.04.2005 на посаді офіцера відділення (з відновлення соціальної та матеріальної інфраструктури) відділу (підтримки урядових структур) (Ірак) управління 7 окремої механізованої бригади, з 08.04.2005 по 07.05.2007 - на посаді головного інженера - заступника начальника КЕЧ району Південного територіального Квартирно-експлуатаційного управління. Наказом заступника Міністра оборони України від 07.05.2007 № 76 ОСОБА_1 звільнено з посади головного інженера заступника начальника Криворізької квартирно-експлуатаційної частини (району) Південні територіального квартирно-експлуатаційного управління та призначено на посаду заступника начальника відділу - головного інженера Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова цього ж управління. Наказом першого заступника Міністра оборони України № 216 від 11.10.2011 та наказом Начальника КЕВ м. Харкова від 14.11.2011 № 147 ОСОБА_1 був звільнений з військової служби у запас вислуга років у Збройних Силах України - календарна 24 р. 2 місяці, загальна 25 р. 6 м. (т.1 а.с. 14, 114, 125, 126).

Судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги про те, що при отриманні службового ордеру на Квартиру позивач та повнолітні члени його сім`ї уклали договір найму службового приміщення військовослужбовцями, які не здали постійне житло за попереднім місцем служби (т. 1 а.с. 83 86), надали письмове зобов`язання звільнити трикімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_4 ( т.1 а.с. 79, 80), проте зазначеного обов`язку не виконали; рапорт ОСОБА_1 від 21.06.2007 про зарахування на квартирний облік належним чином не оформлений тому, що не містить підписів всіх членів сім`ї, не можуть бути підставою для скасування рішення суду.

Відповідно до ст. 122 Житлового кодексу Української РСР (надалі ЖК УРСР) у редакції, що діяла на час видачі позивачам ордеру, єдиною підставою для вселення у надане службове приміщення, є спеціальний ордер, що видається виконавчим комітетом відповідної ради.

Службовий ордер № 490 від 08.09.2010 на Квартиру (т.1 а.с. 23), що був виданий ОСОБА_1 на склад сім`ї 5 осіб ( він, дружина, двоє дітей та мати), надає позивачам право проживати, користуватися службовою житловою площею та звертатися в установленому порядку з проханням виключити зазначену Квартиру з числа службових.

Документи, що містяться в матеріалах справи, та обставини, встановлені рішеннями суду в інших цивільних справах за участю тих же осіб (що відповідно до вимог ч. 5 ст. 82 ЦПК не підлягають доказуванню у дійсній цивільній справі), свідчать про те, що позивачі вселилися у спірну Квартиру в установленому законом порядку і не можуть бути виселені з нього без надання іншого житлового приміщення.

На підставі рішення житлової комісії КЕВ м. Харкова від 20.04.2018 підполковник запасу ОСОБА_1 з 21.06.2007, зі складом родини 4 особи: він, дружина, син, донька, був відновлений на квартирному обліку в КЕВ м. Харкова в загальну та першочергову (учасник бойових дій) (т.2 а.с. 116-117).

Згідно довідки КЕВ м. Харкова № 5950 від 16.09.2019 ОСОБА_1 перебуває на квартирному обліку зі складом родини: він, дружина, син та донька, з 21.06.2007 - у загальній черзі за № 1367 та з 21.06.2007 - у першочерговій (УБД) за № 107 (т.3 а.с. 151).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Частина перша статті 5 ЦПК України визначає, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до частини другої ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 47 Конституції України гарантує кожному мати право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до ст. 125 ЖК України особи які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації, що надали їм службове приміщення не менш як десять років не можуть бути виселені з службових жилих приміщень без надання іншого жилого приміщення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 12 Закону України № 2011-XII від 20.12.1991 «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених ЖК УРСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової військової служби) та члени їх сімей, які проживають разом з ними, забезпечуються службовими жилими приміщеннями, що повинні відповідати вимогам житлового законодавства. Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла.

Згідно ч. 1 ст. 118 ЖК УРСР службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв`язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Жиле приміщення включається до числа службового рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті ради. Під службові жилі приміщення виділяються, як правило, окремі квартири.

Відповідно до п.6 Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 04.02.1988 №37, жиле приміщення виключається з числа службових, якщо відпала потреба в такому його використанні, а також у випадках коли в установленому порядку воно виключено з числа жилих. Сам по собі факт проживання в службових жилих приміщеннях робітників і службовців, які припинили трудові відносини з підприємством, установою, організацією, а також громадян, яких виключено з членів колгоспу, або тих, які вийшли з колгоспу за власним бажанням, не є підставою для виключення цих приміщень з числа службових.

Виключення жилого приміщення з числа службових провадиться на підставі клопотання підприємства, установи, організації рішенням виконавчого комітету відповідної районної, міської, районної вмісті Ради народних депутатів. У будинках, належних колгоспам, жиле приміщення виключається з числа службових за рішенням загальних зборів членів колгоспу або зборів уповноважених, затверджуваним виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів.

За приписами ч. 2 п. 11 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1081 від 03.08.2006, виключення житлового приміщення з числа службового провадиться згідно з рішенням виконавчого органу районної, міської, районної у місті ради за клопотанням начальника гарнізону, командира військової частини та квартирно-експлуатаційного органу.

Механізм та порядок виключення квартир із числа службових у Збройних Силах України на час виникнення спірних правовідносин було врегульовано Інструкцією про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям Збройних Сил України та членам їх сімей житлових приміщень, затвердженої наказом Міністерства оборони України №737 від 30.11.2011 року ( надалі Інструкція).

Пунктом 2.2. зазначеної Інструкції передбачено, що всі рішення щодо включення (виключення) житлового приміщення до (із) числа службового приймаються Міністром оборони України. У подальшому житлове приміщення включається (виключається) до (із) числа службового за рішенням виконавчого органу районної, міської, районної у місті ради за клопотанням начальника гарнізону, командира військової частини, погодженим з начальником відповідних територіальних квартирно-експлуатаційних управлінь.

Згідно пункту 3.5 Інструкції, для включення (виключення) квартир до (із) числа службових на підставі наказу начальника гарнізону про визначення кількості службових жилих приміщень та жилих приміщень КЕВ (КЕЧ) району направляються листи до сільських, селищних, міських, районних у місті (у разі їх створення) рад (відповідних державних адміністрацій) про включення (виключення) квартири до (із) числа службових. До листа щодо виключення квартир із числа службових обов`язково додається відповідний протокол засідання Комісії з контролю за розподілом житла в гарнізонах ЗС України».

Також згідно абз.16 п.п. 3.3 Інструкції рішення (пропозиції) Комісії з контролю за розподілом житла в гарнізонах ЗС України є остаточними для начальника гарнізону, керівника квартирно-експлуатаційного органу, голови гарнізонної житлової комісії та командира військової частини.

За змістом абзаців 4, 5 п.п. 3.5 Інструкції для виключення квартири з числа службових військовослужбовець чи особа, звільнена у запас (відставку), подає начальнику КЕВ (КЕЧ) району рапорт (заяву), підписаний (підписану) всіма повнолітніми членами сім`ї.

Обов`язковою умовою для виключення квартир з числа службових є перебування військовослужбовців і осіб, звільнених у запас або відставку, на квартирному обліку в ЗС України і відповідність займаного житла нормам законодавства, встановленим для даного населеного пункту, що буде підставою для зняття сім`ї військовослужбовця з квартирного обліку.

Рішенням житлової комісії КЕВ м. Харкова від 20.03.2015 (протокол №23) було відмовлено в погодженні питання щодо виключення Квартири з числа службових в Харківському гарнізоні ( т. 1 а.с. 32). Відмова не мотивована порушенням з боку позивача встановленого Інструкцією порядку розгляду зазначеного питання (ненадання ним відповідних документів тощо) або потребою Міністерства оброни України використовувати спірне службове приміщення. ОСОБА_9 відмовлено у зв`язку з відсутністю у нього та членів його родини права перебувати на квартирному обліку тому, що вони вже були забезпечені постійним житлом за рахунок Міністерства оброни Україгт.

В судовому засіданні в суді першої інстанції було правильно встановлено, що на час розгляду клопотання ОСОБА_1 житловою комісією КЕВ м. Харкова позивач, як підполковник запасу, який на момент звільнення з військової служби не був забезпечений постійним житлом, перебуває на квартирному обліку КЕВ м. Харкова зі складом сім`ї 4 осіб в загальній черзі та включений до списку першочерговиків (як учасник бойових дій) і не підлягає виселенню зі службового житлового приміщення без надання іншого жилого приміщення. Докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 володіє чи володів на праві власності будь-яким нерухомим майном, приймав участь в приватизації державного житлового фонду, поліпшив житлові умови або був засуджений до позбавлення волі понад шість місяців, відсутні.

Згідно ст.ст. 47, 48 ЖК УРСР жиле приміщення надається громадянам у межах 13,65 кв.м. жилої площі на одну особу. При цьому враховується жила площа у жилому будинку ( квартирі), що перебуває у приватній власності громадян

Згідно технічного паспорту на квартиру (т.1. а.с. 119 122) загальна площа Квартири складає 216,7 кв.м., житлова 52, 6 кв.м.

Відповідно до статті 17 Закону України № 3477-IV від 23.02.2006 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Рисовський проти України» (№29979/04) визнав низку порушень пункту 1 статті 6 Конвенції, статі 1 Першого протоколу до Конвенції та статті 13 Конвенції у справі, пов`язаній із земельними правовідносинами; в ній також викладено окремі стандарти діяльності суб`єктів владних повноважень, зокрема розкрито елементи змісту принципу «доброго врядування». Цей принцип, зокрема, передбачає, що у разі якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і послідовний спосіб.

Крім того, в рішеннях Європейського суду з прав людини склалася практика, яка підтверджує, що дискреційні повноваження не повинні використовуватися свавільно, а суд повинен контролювати рішення, прийняті на підставі реалізації дискреційних повноважень максимально ефективно.

За таких обставин, судова колегія погоджується з висновком суду про визнання протиправним та скасування рішення житлової комісії Харківського гарнізону, викладене в протоколі засідання житлової комісії Харківського гарнізону № 23 від 20 березня 2015 року в частині відмови ОСОБА_1 в погодженні питання щодо виключення житлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , з числа службових в Харківському гарнізоні.

Разом з тим, судова колегія не може погодитися з рішенням суду в частині зобов`язання квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова Міністерства оборони України за встановленим порядком звернутися з клопотанням про виключення Квартири з числа службового житлового приміщення.

Висновок суду про задоволення позову в цій частині обґрунтований тим, що відповідно до вимог Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства оборони № 380 від 31.07.2018, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 06.09.2018 року за № 1020/32472 (надалі Інструкція від 31.07.2018), до компетенції КЕВ відноситься вирішення питання про забезпечення жилим приміщенням для постійного проживання військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби.

За змістом зазначеного наказу Інструкція затверджена з метою вдосконалення забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями. За військовослужбовцями та членами їх сімей в тому числі звільненими з військової служби в запас або відставку, які були зараховані на облік військовослужбовців та членів їх сімей, що потребують поліпшення житлових умов, до набрання чинності цим наказом, зберігається дата зарахування на облік для забезпечення житлом для постійного проживання (за результатами інвентаризації облікових справ) Рішення житлових комісій військових частин, об`єднаних житлових комісій, які були прийняті до набрання чинності цим наказом, реалізуються із урахуванням вимог вищезазначеної Інструкції. Наказ Міністерства оборони України від 30 листопада 2011 року № 737 «Про затвердження Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями» визнаний таким, що втратив силу ( пункти 4, 5 наказу Міністерства оборони № 380 від 31.07.2018)

Згідно пункту 10 розділу VII Інструкції від 31.07.2018 військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, що забезпечені службовими житловими приміщеннями незалежно від місця його знаходження, мають право на виключення цього житла з числа службового та забезпечення ним для постійного проживання за умови перебування на обліку та в порядку, визначеному пунктами 3-7 цього розділу.

Виключення квартир з числа службових для забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей здійснюється на підставі клопотання КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району за встановленим порядком.

Пункти 3 7 розділу VII Інструкції від 31.07.2018 установлюють порядок прийняття рішення про надання житлових приміщень для постійного проживання військовослужбовцям, що проходять службу. За змістом зазначених правових норм ГКЕУ на підставі рішення Комісії з контролю готує Список надання постійного житла у Збройних Силах України, що подається на затвердження заступнику Міністра оборони України (згідно з розподілом обов`язків). До виконавчих органів районної, міської, районної у місті ради КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району надає облікову справу військовослужбовця разом з витягом із Списку надання постійного житла у Збройних Силах України, копію протоколу житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії), витяг із наказу командира військової частини про надання військовослужбовцю житлового приміщення для постійного проживання. Затверджений Список надання постійного житла у Збройних Силах України є підставою для оформлення протягом десяти робочих днів КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району та подання до виконавчих органів районної, міської, районної у місті ради документів для видачі ордеру на постійну житлову площу, який є єдиною підставою для вселення в надане житлове приміщення. Ордер на постійну житлову площу в закритих військових містечках оформлюється та видається відповідним начальником КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району протягом п`яти робочих днів. Для вселення в надане житлове приміщення військовослужбовець здає ордер на постійну житлову площу до житлово-експлуатаційної організації, за її відсутності - відповідному підприємству, установі, організації, що здійснює обслуговування цього житлового приміщення, або до будинкоуправління відповідного КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району. Ордер на постійну житлову площу може бути визнаний недійсним у порядку, встановленому законодавством.

Таким чином, порядок розгляду питання щодо виключення житла з числа службового та забезпечення ним для постійного проживання військовослужбовця, який звільнений в запас, змінився порівняно з порядком, що існував на час звернення ОСОБА_1 до КЕВ у 2014 році.

Після скасування відмови Житлової комісії у погодженні питання щодо виключення Квартири з числа службових в Харківському гарнізоні звернення ОСОБА_1 повинно бути розглянуто у порядку, встановленому Інструкцією від 31.07.2018 і за результатами такого розгляду повинно бути прийняте відповідне рішення.

За таких обставин, висновок суду в зазначеній вище частині не ґрунтується на положеннях закону, що регулює спірні правовідносини. Тому покладення на КЕВ м. Харкова обов`язку за встановленим порядком звернутися з клопотанням про виключення Квартири з числа службового житлового приміщення є передчасним.

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 , яка станом на час розгляду справи стала повнолітньою, з заявою про приєднання до позову не звернулася) належить задовольнити лише в частині покладення на КЕВ м. Харкова обов`язку повторно розглянути питання щодо виключення Квартири з числа службових житлових приміщень.

Враховуючи викладене вище, судова колегія дійшла до висновку, що апеляційна скарга КЕВ м. Харкова підлягає частковому задоволенню, а рішення суду зміні в частині зобов`язання КЕВ м. Харкова за встановленим порядком звернутися з клопотанням про виключення Квартири з числа службового житлових приміщень. В цій частині рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови про зобов`язання КЕВ м. Харкова повторно розглянути питання щодо виключення Квартири з числа службових житлових приміщень. В іншій частині рішення суду належить залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 382 - 384 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова задовольнити частково.

Рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 10 квітня 2019 року змінити, скасувавши в частині задоволення позову про зобов`язання квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова Міністерства оборони України за встановленим порядком звернутися з клопотанням про виключення квартири АДРЕСА_1 з числа службових житлових приміщень.

Ухвалити в цій частині нову постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 задовольнити частково.

Зобов`язати Квартирно-експлуатаційний відділ м. Харкова Міністерства оборони України розглянути заяву ОСОБА_1 про виключення з числа службового житлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 у порядку встановленому вимогами Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженою наказом Міністерства оборони № 380 від 31.07.2018, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 6 вересня 2018 року за № 1020/32472.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Поновити дію рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 10 квітня 2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 30 вересня 2019 року.

Головуючий О.Ю. Тичкова

Судді А.В. Котелевець

Р.М. Піддубний