РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" лютого 2019 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Шепеля К.А.,

за участю секретаря судового засідання Бондар С.В.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

У С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з цим позовом, в якому вказав, що з відповідачем по справі перебуває в шлюбі з 5 липня 2013 року, від шлюбу неповнолітніхдітей немає. Разом із відповідачем не підтримують сімейних відносин вже понад чотири роки, за час відбування позивачем покарання за вироком суду не зустрічалися та не спілкувалися. Спору про поділ майна на день ухвалення рішення немає. Позивач просив розірвати шлюб.

Позивач у судове засідання не з'явився. Подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав повністю та просив справу розглянути у його відсутність.

Відповідач у судове засідання не з'явилася. Подала заяву, в якій позов визнала повністю та безумовно, просила справу розглянути у її відсутність.

Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки розгляд справи відповідно до положень цього Кодексу здійснювався судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Ухвалою суду від 22 січня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 25 лютого 2019 року (а.с.12).

Згідно з частиною третьою статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Суд вважає, що законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в даному випадку в наявності, що підтверджується доданими до позовної заяви такими доказами.

Згідно з свідоцтвом про шлюб, сторони уклали шлюб 5 липня 2013 року та зареєстрували його у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького районного управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис №26 (а.с.3).

Відповідно до довідки №74 старшого інспектора групи по контролю за виконанням судових рішень Вінницької виправної колонії №86 Пташинського О.М. від 5 грудня 2018 року, позивач дійсно відбуває покарання у Вінницькій ВК №86 (а.с.4).

Підставою даного позову є фактичні обставини, якими позивач обгрунтовує свої вимоги, а також правові норми, на які він посилається в підтвердження своїх вимог: небажання відповідача в добровільному порядку розірвати шлюб. Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача - про припинення певних правовідносин (розірвання шлюбу).

Вказаний спір регулюється положеннями Сімейного кодексу України. В даному випадку підлягаються застосуванню положення статей 105, 110, 112.

Відповідно до статті 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Згідно зі статтею 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки він безумовно визнаний відповідачем, це визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з вимогами частини першої статті 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

На підставі викладеного, суд вважає, що 50 відсотків сплаченого позивачем судового збору слід повернути позивачу з державного бюджету, а решту 50 відсотків - стягнути з відповідача на користь позивача.

Керуючись статтями 12, 13, 77, 78, 141, 142, 223, 247, 263, 264, 265, 279 ЦПК України, на підставі статей 105, 110, 112 СК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 5 липня 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького районного управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис №26.

Повернути ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянину України, з державного бюджету витрати по сплаті судового збору у сумі 384 (триста вісімдесят чотири) грн 20 коп.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України, мешканки АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, витрати по сплаті судового збору в сумі 384 (триста вісімдесят чотири) грн 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду.

Головуючий суддя К.Шепель