Єдиний унікальний номер судової справи № 152/193/19
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

27 лютого 2019 року місто Шаргород Вінницької області

Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого - Строгого І.Л.,

за участі:

секретаря - Палій М.Д.,

представника заявника - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання, заінтересована особа Руданська сільська рада Шаргородського району Вінницької області,

у с т а н о в и в:

12 лютого 2019 року ОСОБА_2 (далі - заявниця) звернулася до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання.

Обґрунтовуючи заяву, зазначила, що 12 травня 2008 року померла її рідна сестра ОСОБА_3, яка по день смерті проживала разом із заявницею у будинку останньої, розташованому по вул. Мічуріна, 42 у с. Руданське Шаргородського району Вінницької області, хоча була зареєстрована у цьому ж селі по вул. Зелена, 34. Після смерті ОСОБА_3 залишилася спадщина, єдиним спадкоємцем якої за законом є заявниця.

Під час підготовки документів для прийняття спадщини зясувалося, що заявниця пропустила шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті сестри, у звязку з чим нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії.

Посилаючись на те, що з січня 2008 року та по день смерті 12 травня 2008 року ОСОБА_3 проживала разом з нею у її будинку по вул. Мічуріна, 42 у с. Руданське Шаргородського району Вінницької області, з метою реалізації права на спадкування, заявниця просить установити факт її постійного проживання з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 по день її смерті, яка сталася 12 травня 2008 року.

Заявниця у судове засідання не зявилась за станом здоровя, проте її представник адвокат ОСОБА_1 у судовому засіданні заяву підтримав, посилаючись на обставини, зазначені у ній та просив її задовольнити. Зазначив, зокрема, що сестра заявниці ОСОБА_3 була одружена та проживала разом зі своїм чоловіком ОСОБА_4 у с. Руданське Шаргородського району Вінницької області по вул. Зелена, 34. 18 січня 2008 року ОСОБА_4 помер і, оскільки ОСОБА_3 на той час була паралізована, заявниця перевезла її у свій будинок, розташований по вул. Мечуріна, 42 у с. Руданське. Тобто з 19 січня 2008 року і по день смерті 12 травня 2008 року заявниця постійно проживала разом зі спадкодавцем, а отже вона вважається такою, що прийняла спадщину після смерті сестри.

Представник заінтересованої особи Руданської сільської ради Шаргородського району Вінницької області у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи сільська рада повідомлялася належним чином.

Зясувавши усі обставини справи та перевіривши, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявні у справі докази, на які посилається заявниця як на підставу своїх вимог, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд установив наступне.

Згідно з повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 9 від 1 лютого 2019 року прізвище спадкодавиці після її одруження 23 січня 1942 року змінилось з «Ковалишеної» на «Петришену» (а.с. 10).

Заявниця та ОСОБА_3 є рідними сестрами, що підтверджується архівними довідками від 25 січня 2019 року № 07-191/7 та № 07-190/7, виданими Державним архівом Вінницької області (а.с. 8, 9).

Згідно зі свідоцтвами про смерть ОСОБА_5 І-АМ № 386446 та Серія І-АМ № 429704, 18 січня 2008 року помер ОСОБА_4, а 12 травня 2008 року померла ОСОБА_3 (а.с. 6, 7).

Спадкові справи до майна померлих ОСОБА_4 та ОСОБА_3 не заводилась, що підтверджується листом завідуючої Шаргородською ДНК Вінницької області ОСОБА_6 від 16 лютого 2019 року № 360/01-16 та інформаційними довідками зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 55145500 та № 55145449 від 15 лютого 2019 року (а.с. 21-23).

Із довідки виконкому Руданської сільської ради Шаргородського району Вінницької області від 11 лютого 2019 року № 113 вбачається, що ОСОБА_3, яка померла 12 травня 2008 року, на день смерті була зареєстрована у ІНФОРМАЦІЯ_2, але проживала у ІНФОРМАЦІЯ_3. Спадкоємцем за законом є сестра ОСОБА_2 (а.с. 11).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, яка складається, зокрема із земельної ділянки, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку Серія ВН № 212926 (а.с. 13).

Постановою завідуючої Шаргородської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 від 5 лютого 2019 року відмовлено у видачі ОСОБА_2 свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3, у звязку із пропуском шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с. 5).

На переконання суду, заявниця вважається такою, що прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3, оскільки на час відкриття спадщини 12 травня 2008 року вона постійно проживала разом зі спадкодавцем. Цей факт підтверджується наведеними вище письмовими доказами.

Окрім того, факт постійного проживання заявниці зі спадкодавцем на час відкриття спадщини підтверджено у судовому засіданні поясненнями представника заявниці, а також показаннями свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9, згідно з якими ОСОБА_3 була одружена та проживала разом зі своїм чоловіком ОСОБА_4 у с. Руданське Шаргородського району Вінницької області по вул. Зелена, 34. 18 січня 2008 року ОСОБА_4 помер і, оскільки ОСОБА_3 на той час була паралізована, заявниця одразу ж після смерті ОСОБА_4 перевезла сестру у свій будинок, розташований по вул. Мічуріна, 42 у с. Руданське. З 19 січня 2008 року і подень смерті ОСОБА_3 заявниця постійно проживала разом нею.

Статтею 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають юридичне значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Отже, зважаючи на це, суд вважає доведеним факт постійного проживання заявниці з ОСОБА_3 по день її смерті, яка сталася 12 травня 2008 року, що підтверджено поясненнями представника заявниці, показаннями свідків та письмовими доказами, дослідженими та перевіреними судом.

Установлення цього факту має для заявниці юридичне значення, адже від нього залежить реалізація її права на отримання спадщини після смерті сестри, як спадкоємця за законом і іншого порядку його установлення немає.

Зважаючи на усе вище викладене, суд доходить до висновку, що заяву слід задовольнити.

Керуючись статтями 2, 4, 5, 10, 11-13, 19, 76-81, 83, 89, 90, 92, 95, 258, 259, 263-265, 268, 273, 294, 315, 319 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Заяву задовольнити.

Установити факт постійного проживання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 по день її смерті, яка сталася 12 травня 2008 року.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Вінницького апеляційного суду через Шаргородський районний суд Вінницької області. У разі порушення порядку подання апеляційної скарги апеляційний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 27 лютого 2019 року.

Суддя І.Л. Строгий