Справа № 700/117/16-ц
Провадження № 2/698/2/19
УХВАЛА

31 липня 2019 р. Катеринопільський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Баранова О.І.,

секретаря Триліс Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт. Катеринопіль заяву представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДЕЛЬТА» - Батюка О.О. про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дашуківські бентоніти», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДЕЛЬТА», Товариства з обмеженою відповідальністю «Даш-Бент Інвест» про визнання протиправними дій,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Катеринопільського районного суду Черкаської області перебувала справа за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дашуківські бентоніти», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДЕЛЬТА», Товариства з обмеженою відповідальністю «Даш-Бент Інвест» про визнання протиправними дій.

Рішенням Катеринопільського районного суду від 24 квітня 2019 року позовні вимоги задоволені частково.

04.07.2019 року представником відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДЕЛЬТА» - Батюком О.О. подано до суду заяву в порядку ст. 270 Цивільного процесуального кодексу України. Мотивуючи заяву ОСОБА_2 просить суд ухвалити додаткове рішення у справі № 700/117/16-ц, яким у позові ОСОБА_1 відмовити повністю та стягнути з позивача на користь ТОВ «Фінансова компанія «ДЕЛЬТА» судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 13150 грн. На підтвердження своїх вимог заявником надано копії рахунків №7 від 30.05.2019 року та №288 від 31.05.2019 року.

Суд не вбачає необхідності викликати сторони для розгляду заяви, а тому проводить розгляд за наявними письмовими матеріалами.

Згідно пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат пов`язаних з розглядом справи, до яких в числі інших належать і витрати на професійну правничу допомогу.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (ч. 2ст. 137 ЦПК України).

Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009.

Згідно з частиною четвертою статті 62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Статтями 26, 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» передбачено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3ст. 137 ЦПК України).

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані: детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги. Витрати на правничу допомогу мають бути документально підтверджені.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Частинами 1, 2 ст. 246 ЦПК України визначено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення усправі "East/WestAllianceLimited" проти України", заява N 19336/04.

При стягненні витрат на правничу допомогу слід враховувати, що представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ч. 2 ст. 15 ЦПК України).

Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Такий правовий висновок сформовано у постанові Верховного Суду від 03.05.2018 у цивільній справі справа № 372/1010/16-ц.

Відповідачем ТОВ «Фінансова компанія «ДЕЛЬТА» не надано розрахунків витрат, інших документів, що підтверджують заявлений обсяг та вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги, а тому відсутні підстави для ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язаних з розглядом справи в суді.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно ізст. 126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

В ході розгляду справи відповідач ТОВ «Фінансова компанія «ДЕЛЬТА» не долучав до матеріалів справи докази на підтвердження понесених судових витрат та не зробив про це відповідну заяву до закінчення судових дебатів.

Відповідач із заявою про ухвалення додаткового рішення із наданням доказів понесених судових витрат звернувся до суду лише 04.07.2019 року.

Додаткове рішення може бути ухвалено лише на підставі тих доказів та документів, які були подані сторонами під час судового розгляду. Ухвалення додаткового рішення на підставі доказів, наданих після ухвалення судового рішення не допускається.

Враховуючи, що відповідачем не було заявлено в судовому засіданні про намір подати відповідні докази, які підтверджують оплату витрат на професійну правничу допомогу та не подано відповідну заяву до закінчення судових дебатів у справі, як це передбачено ст. 246 ЦПК України, підстави для ухвалення додаткового судового рішення про стягнення судових витрат - відсутні.

З огляду на викладене, у задоволенні заяви ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 126, 141, 259, 260, 270 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволені заяви представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДЕЛЬТА» - Батюка О.О. про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дашуківські бентоніти», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДЕЛЬТА», Товариства з обмеженою відповідальністю «Даш-Бент Інвест» про визнання протиправними дій відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Головуючий Баранов О.І.