пр. № 2-з/759/169/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2019 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Коваль О.А., розглянувши заяву представника позивача про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання квартири спільною сумісною власністю, визнання рівними часток в спільному майні подружжя, набутому під час шлюбу, визнання права власності, встановлення порядку користування квартирою,

В С ТА Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати двокімнатну квартиру спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , визнати рівними частки ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в спільному майні подружжя, набутому під час шлюбу, визнати право власності за ОСОБА_1 та ОСОБА_3 по 1/2 частині двокімнатної квартири АДРЕСА_1 та 1/2 частині транспортного засобу Субару, 2006 року випуску, встановити порядок користування квартирою.

Представником позивача також була подана заява про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 та транспортний засіб Субару, 2006 року випуску, які є предметом поділу спільного майна подружжя згідно заявленого позову.

В обґрунтування заяви посилається на те, що вказана квартира і транспортний засіб набуті за час шлюбних відносин, невжиття заходів до забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь - якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду) ( ч. 1 ст. 153 ЦПК України).

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено судам, що розглядаючи таку заяву суддя має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Згідно заявлених позивачем вимог вбачається, що предметом розгляду є майно сторін, яке було ними придбане під час спільного проживання однією сім`єю, укладеного шлюбу, а саме: квартира АДРЕСА_1 та транспортний засіб Субару, 2006 року випуску, про що свідчить свідоцтво про одруження від 08.10.2004 року, свідоцтво про право власності на зазначену квартиру від 02.03.2007 року, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 26.04.2018 року, інші надані в сукупності документи.

Враховуючи дослідженні судом заявлені обставини позову та заяву про забезпечення позову, дослідивши надані суду документи, суд дійшов висновку про задоволення вказаної заяви, оскільки характер спірних правовідносин, а саме спір про майно, свідчить про те, що у разі не вжиття таких заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Суд враховує, що предметом спору є саме майно на яке позивач просить накласти арешт. Враховується судом при вирішенні даного питання і питання співмірності заявленим позивачем вимогам, та вважає їх відповідними, оскільки арешт такого майна ніяким чином не завдасть шкоди відповідачу, який при такому не позбавляється права ним користуватися. Та те, що такі заходи забезпечення позову є тимчасовими, а саме до набрання законної сили відповідного рішення суду чи визначеної ст. 157 ЦПК України ухвали.

Отже, з огляду на обставини справи, як вони викладені в заяві, суть спору, розмір вимог за позовом, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись, ст.ст.149-153, 157 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Заяву представника позивача про забезпечення позову - задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 , що на праві приватної власності належить ОСОБА_2 згідно свідоцтва про право власності від 02.03.2007 року № 392-С/КІ.

Накласти арешт на рухоме майно - транспортний засіб "Субару", 2006 року випуску, номер шасі (кузова,рами) НОМЕР_1 , що на праві приватної власності належить ОСОБА_2 згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її складення та підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України

Ухвала є обов`язковою на всій території України та може бути пред`явлена до примусового виконання протягом 3 (трьох) років в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання

Суддя Коваль О.А.