Справа № 202/3403/19
Провадження № 2/202/1674/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2019 року місто Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська в складі головуючого судді Марченко Н.Ю., за участю секретаря судового засідання Дівіндір Н.М., позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,-

ВСТАНОВИВ:

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини.

В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 15 грудня 1995 року. Мають дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На початку серпня 2018 року припинили з відповідачем шлюбні відносини, проживають окремо. Дочка проживає разом із нею. Відповідач надає допомогу на утримання дочки в розмірі 500 грн. щомісяця, але цих кошті недостатньо для забезпечення її гармонійного розвитку.

За цих підстав позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 5000 грн. щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Ухвалою суду від 13 червня 2019 року було відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

У судовому засіданні позивач позов підтримала.

Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, пояснивши, що має можливість сплачувати аліменти, але в меншому розмірі.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав:

Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15 грудня 1995 року.

Мають дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з матір`ю.

Згідно з частиною 1 статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частини 3 статті 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Статтею 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до частини 1 статті 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно зі статтею 184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше.

Приймаючи до уваги, що позивач у своєму позові просить стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі, суд, з урахуванням матеріального стану сторін та всіх інших обставин, передбачених статтею 182 Сімейного кодексу України, в тому числі обов`язку обох батьків утримувати дитину, приходить до висновку, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , слід визначити в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно, який буде необхідним та достатнім для забезпечення розвитку дитини та підлягає щорічно індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше, починаючи стягнення з 24 травня 2019 року (дня пред`явлення позову до суду) до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Крім того, згідно зі статтею 141 ЦПК України, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 307 грн. 36 коп.

Керуючись ст. ст. 141, 258-259, 263-265, 430 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 (дві тисячі) грн. щомісячно, який підлягає щорічно індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше, починаючи стягнення з 24 травня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 307 (триста сім) грн. 36 коп.

Рішення підлягає негайному виконанню у межах стягнення суми платежу аліментів за один місяць.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду безпосередньо або через Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська (до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи) протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дані позивача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Дані відповідача: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Строк складання повного судового рішення 27 серпня 2019 року.

Суддя Н.Ю. Марченко