Справа № 442/8394/13-ц Головуючий у 1 інстанції: Гарасимків Л.І.
Провадження № 22-ц/811/947/18 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2019 року м.Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Бойко С.М.,

суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря - Жукровської Х.І.,

з участю: представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 21 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_6, треті особи: ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, про визнання частини житлового будинку спільною сумісною власністю,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2013 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом (а.с. 2-4 т.1), в якому після уточнень (а.с.132-135 т.1, а.с.10-12 т.2), остаточно просила: визнати частину житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю її та ОСОБА_6, як подружжя.

Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що до шлюбу із нею відповідач ОСОБА_6 на підставі договору дарування від 11.01.2006 року набув у власність 3/20 частини вказаного вище житлового будинку, однак, під час шлюбу належна відповідачеві частка в будинку істотно збільшилась у своїй площі та вартості внаслідок проведеної реконструкції будинку, а тому є об'єктом спільної сумісної власності подружжя.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 21.03.2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду оскаржила позивач ОСОБА_2, просить його скасувати з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права і ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Свої доводи апелянт обґрунтовує тим, що реконструкція будинку проводилась під час шлюбу сторін за рахунок їхніх спільних коштів і відповідачем не доведено, що реконструкція здійснювалась виключно за рахунок його особистих коштів, а тому вважає висновки суду в цій частині такими, що не відповідають фактичним обставинам справи.

Крім того, не погоджується апелянт і з висновком суду про не істотне збільшення внаслідок реконструкції частки відповідача у своїй вартості, оскільки за висновком проведеної у справі експертизи, вартість виконаних робіт по реконструкції належної відповідачеві частки станом на 16.10.2012 року становить 22488 грн. 55 коп.

Апелянт зазначає, що за її математичним обрахунком, виходячи з вартості частини будинку до реконструкції - 99417,5 грн. та вартості цієї частини після реконструкції - 121906 грн., збільшення вартості частки відповідача становить 22,62%, а тому є істотним відповідно до визначених Міністерством фінансів України критеріїв суттєвості.

В судове засідання апеляційного суду треті особи не з'явилась, про дату, час і місце розгляду справи всі були належним чином повідомлені, що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення їм судових повісток, клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило, а тому справу розглянуто відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України у їхній відсутності.

Заслухавши пояснення сторони позивача в підтримання апеляційної скарги, заперечення сторони відповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до вимог ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

Статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Статтею 61 СК України визначено, що об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Статтею 57 СК України визначено, що особистою власністю дружини, чоловіка є, зокрема, майно, яке набуте нею, ним до шлюбу.

Частиною першою статті 62 СК передбачено, що якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилось у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об'єктом права спільної сумісної власності.

Судом встановлено, що з 29.03.2007 року позивач ОСОБА_2 з відповідачем ОСОБА_6 перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 19.09.2013 року (а.с.5, 7-9 т.1).

Відповідно до договору дарування від 11.01.2006 року (19 т.1), ОСОБА_7 (дарувальник) подарувала, а ОСОБА_6 (одаровуваний) отримав в дар 3/20 ідеальні частини житлового будинку (що становить 29/100 ідеальних частин від належних дарувальнику 13/25 ідеальних частин будинку), за адресою: АДРЕСА_1.

На момент укладення договору дарування загальна площа будинку становила 344,2 кв.м., житлова площа - 159,5 кв.м., будинок належав на праві спільної часткової власності ОСОБА_9 (12/25) та ОСОБА_7 (13/25) (інвентаризаційна справа, а.с.138).

Право власності відповідача ОСОБА_6 на 3/20 ідеальні частини житлового будинку на підставі вказаного договору дарування було зареєстроване Дрогобицьким державним комунальним міжміським бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки 20.01.2006 року (а.с.20 т.1).

Після проведення реконструкції будинку з прибудовою, станом на вересень 2012 року, загальна площа будинку становила 354,5 кв.м., а житлова - 178,5 кв.м. (інвентаризаційна справа, а.с.165).

Згідно висновку судової інженерно-технічної експертизи №249 від 02.10.2015 року (а.с.156-181 т.1), ринкова вартість належних відповідачеві ОСОБА_6 3/20 частин будинку, загальною площею 344,2 кв.м., до проведення робіт з реконструкції (без урахування його переобладнання), на дату проведення експертизи становить 596651 грн., а ринкова вартість належних відповідачеві ОСОБА_6 3/20 частин будинку, загальною площею 354,5 кв.м., з урахуванням його переобладнання, на дату проведення експертизи становить 614506 грн.

Виходячи із співвідношення вартості належних відповідачеві ОСОБА_6 3/20 частин будинку до проведення робіт з реконструкції будинку (596651 грн.) і після їх проведення (614506 грн.), належна відповідачеві частка збільшилась лише на 2,9%, що не можна вважати істотним збільшенням частки.

Крім того, з одержаної апеляційним судом інформаційної довідки від 13.04.2018 року, у якій містяться актуальні відомості про об'єкт нерухомого майна та його власників за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.104-125 т2), встановлено, що відповідач ОСОБА_6 є власником 3/20 частин будинку, загальною площею 344,2 кв.м., житловою площею - 159,5 кв.м.

В цій інформаційній довідці міститься інформація про те, що відповідач ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право власності від 15.05.2012 року були співвласниками будинку загальною площею 153,0 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 (раніше провулок Садовий, 2/2), який ними відчужено гр.ОСОБА_10 на підставі договору купівлі-продажу від 27.11.2012 року.

Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про безпідставність заявлених позивачем вимог, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Керуючись ст.ст.367, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 21 березня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 15 лютого 2019 року.

Головуючий: Бойко С.М.

Судді: Копняк С.М.

Ніткевич А.В.