Провадження №2/523/1489/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" лютого 2019 р.

Суворовський районний суд міста Одеси, в складі:

головуючого - судді Малиновського О.М.,

за участю секретаря - Шевчук М.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 15, в м. Одеса, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області про зняття арешту, -

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом в якому зазначив, що з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно він дізнався, що постановою В-14 державного виконавця Першого Суворовського відділу ДВС м. Одеси від 30 грудня 2011р., було накладено арешт на все майно належне йому на праві власності. З відповіді державної виконавчої служби він дізнався, що арешт був накладений за її борговими зобовязаннями перед ВАТ «Енергопостачальна компанія «Одесаобленерго» під час виконання виконавчого провадження ВП 24970668. Як стверджує позивач, ним була погашена заборгованість по виконавчому провадженню у повному обсязі. Втім, державний виконавець після закінчення виконавчого провадження не скасував накладений арешт. Посилаючись на порушення своїх прав, як власника, позивач просить зняти арешт накладений постановою державного виконавця від 30 грудня 2011р..

Позивач в судове засідання не зявився. Від його представника надійшло клопотання про підтримання позовних вимог та розгляду за їх відсутності.

Перший Суворовський відділ державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області не забезпечив участі свого представника у судовому засіданні. Про час та місце розгляду справи належним чином були повідомлені.

За письмовою згодою представника позивача та за відсутності відзиву на позовну заяву розгляд справи проведений в заочному прядку на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Так, з матеріалів справи убачається, що ОСОБА_1 є власником ј частини квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності від 24 вересня 1997р., виданого УЖКГ міськвиконкому Одеської міської ради.

Реєстрація права власності на вказану вище квартиру за позивачем підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 23 жовтня 2018р. №142331047. Крім того з вказаної довідки убачається, що постановою державного виконавця першого Суворовського відділу ДВС Одеського міського управління від 30 грудня 2011р. у виконавчому провадженні № 24970668 був накладений арешт на невизначене майно, все нерухоме майно, належне на праві власності ОСОБА_1

З представленої відповіді першого Суворовського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції від 27 листопада 2018р. убачається, що у виконавчій службі перебувало на виконанні виконавче провадження №24970668 з виконання наказу №4/168-10-5336 виданого 04 лютого 2011р. Будь-якої іншої інформації з виконання вказаного наказу надати не можливо в звязку з знищенням виконавчого провадження.

З боку позивача суду надано копію рішення Господарського суду Одеської області від 19 січня 2011р. (справа №4/168-10-5336) згідно якого з ФОП ОСОБА_1 на користь ВАТ «Одесаобленерго» була стягнута заборгованість недоврахованої електричної енергії в розмірі 40960,78грн., судовий збір 409,60грн. та витрати по сплаті ІТЗ в розмірі 236,00 грн.

Згідно довідки АТ «Одесаобленерго» від 25 січня 2019р. №126 повідомлено, що ОСОБА_1 25 жовтня 2012р. у повному обсязі був сплачений борг за рішенням Господарського суду Одеської області від 19 січня 2011р. (справа №4/168-10-5336). Тобто, рішення суду, яке перебувало на виконанні у виконавчій службі було фактично виконано.

За приписами п.8 ч.1 ст.49 Закону України № 606-XIV, в редакції, що діяла станом на 04 березня 2014р. виконавче провадження підлягає закінченню у випадку фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

У разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження.

Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. (частини 1,2 ст.50 Закону України № 606-XIV ).

При розгляд даної справи суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

В силу ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Статтею 318 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобовязано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Зважаючи на викладене слід дійти висновку, що державний виконавець закінчуючи виконавче провадження №24970668 з підстав передбачених п.8 ч.1 ст.49 Закону України № 606-XIV не дотримався вимог визначених ст.50 того ж Закону не зняв арешт з всього належного позивачці майна в межах виконавчого провадження, обмеження по якому тривають по теперішній час, що вказує на встановлені судом обмеження у праві розпорядження власністю позивачем.

Отже, встановлені в судовому засіданні фактичні обставини вказують на те, що накладений арешт порушує права та охоронювані законом інтереси позивача, які підлягають судовому захисту, шляхом зняття такого арешту.

Керуючись ст.ст.12,13,76,259,263-265,268, 279, 280-282 ЦПК України, -

ВИРІШИВ

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Зняти арешт невизначеного майна, все нерухоме майно, що належить ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, іпн.) накладений постановою державного виконавця першого Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції від 30 грудня 2011року у виконавчому провадженню №24970668.

Після набрання рішенням суду законної сили, рішення є підставою для виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна відомостей про накладання арешту на все майно, належне ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, іпн.).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Заочне рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня складання повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 20 лютого 2019р.

Суддя