Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/4424/16-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2019 року Придніпровський районний суд м. Черкаси

в складі: головуючого судді: Казидуб О.Г.

при секретарі: Зайцевій О.І.

розглянувши подання старшого державного виконавця Придніпровського відділу державної виконавчої служби м. Черкаси Головного територіального управління юстиції ОСОБА_1 ОСОБА_2 Івановича у праві виїзду за межі України-,

ВСТАНОВИВ :

20 листопада 2018 року Головний державний виконавець Придніпровського відділу державної виконавчої служби м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_3 звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з поданням, в якому просить тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України ОСОБА_1

В обґрунтування подання вказує, що на виконанні у Придніпровському відділ ДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області перебуває виконавче провадження № 55599814 з виконання виконавчого листа Придніпровського районного суду м. Черкаси № 711/4424/16-ц від 23.11.2016 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 боргу в сумі 168589,80 грн.

За вказаним виконавчим документом боржником є - ОСОБА_1, дата народження 26.12.1969, РНОКПП НОМЕР_1.

Відповідно до статей 3, 4, 24, 25, 26 Закону України Про виконавче провадження (далі - Закон), виконавцем 11.05.2017 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою боржника зобовязано подати декларацію про доходи та майно та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження.

Вказують, що рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, декларацію не надано, будь - яких дій спрямованих на його виконання в розумні терміни не здійснено, що суперечить вимогам частини пятої статті 19 Закону України "Про виконавче провадження".

Під час виконання рішення суду виконавцем встановлено, що згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, нерухомого майна, яке б належало боржнику на праві приватної власності, немає.

Згідно результатів аналітичного пошуку транспортних засобів по «НАІС ДДАІ» МВС України та відповіді Управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУНП в Черкаській області у божника ОСОБА_1 відсутні транспортні засоби.

Під час перевірки майнового стану боржника ОСОБА_1 за адресою, вказаною у виконавчому документі, а саме: АДРЕСА_1 державним виконавцем було встановлено, що боржник за вказаною адресою проживає, але ліквідного майна

Державним виконавцем були виявлені рахунки в банках боржника та направлені постанови про арешт коштів боржника: від 07.06.2018 року - рахунки в АБ «Укргазбанк», від 23.04.2018 року - рахунки в ПАТ КБ «Приватбанк». Були направлені платіжні вимоги , однак станом на 25.10.2018 року кошти з рахунків за виконавчим провадженням №55599814 стягнуті не були.

Також виконавцем 20.06.2017 року та 11.07.2017 року на адресу боржника надсилались виклики (копії додаються) щодо явки до виконавця для надання пояснень щодо причин невиконання виконавчого напису нотаріуса, однак боржник на виклики не зявився, про причини неявки виконавця не повідомила.

Вжитими виконавцем заходами встановлено, що боржник отримує пенсію в УПФУ в м.Черкасах в розмірі: 1452,00 грн. щомісячно. 29.05.2018 року державним виконавцем винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника №55599814 від 29.05.2018 року.

За повідомленням Державної міграційної служби України від 20.02.2018 року, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії БО №950811, виданим 13.07.2011, орган що видав 7110.

Зазначає, що рішення до теперішнього часу не виконано, а боржник ухиляється від ефективного своєчасного та в розумні строки виконання рішення суду, не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного йому майна і доходів.

Просить суд тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1.

Сторони в судове засідання не зявились. Причини неявки суду не відомі, про день, час та місце слухання справи були повідомлені належним чином..

В судовому засіданні встановлено, що на виконанні у Придніпровського відділу ДВС м.Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області знаходиться виконавче провадження № 55599814 з виконання виконавчого листа Придніпровського районного суду м. Черкаси № 711/4424/16-ц від 23.11.2016 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 боргу в сумі 168589,80 грн.

За вказаним виконавчим документом боржником є - ОСОБА_1, дата народження 26.12.1969, РНОКПП НОМЕР_1.

На сьогоднішній день рішення боржником не виконано, декларацію не надано, будь яких дій спрямованих на його виконання не здійснено. Боржник на вимоги державного виконавця щодо виконання рішення суду не реагує та ухиляється від його виконання.

Під час виконання рішення суду виконавцем встановлено, що згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, нерухомого майна, яке б належало боржнику на праві приватної власності , немає.

Також, згідно результатів аналітичного пошуку транспортних засобів по «НАІС ДДАІ» МВС України та відповіді Управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУНП в Черкаській області у боржника ОСОБА_1 відсутні транспортні засоби.

Під час перевірки майнового стану боржника ОСОБА_1 за адресою, вказаною у виконавчому документі, а саме: АДРЕСА_1 державним виконавцем було встановлено, що боржник за вказаною адресою проживає, але ліквідного майна не виявлено.

Державним виконавцем були виявлені рахунки в банках боржника та направлені постанови про арешт коштів боржника: від 07.06.2018 року - рахунки в АБ «Укргазбанк», від 23.04.2018 року - рахунки в ПАТ КБ «Приватбанк». Були направлені платіжні вимоги , однак станом на 25.10.2018 року кошти з рахунків за виконавчим провадженням №55599814 стягнуті не були.

Також виконавцем 20.06.2017 року та 11.07.2017 року на адресу боржника надсилались виклики (копії додаються) щодо явки до виконавця для надання пояснень щодо причин невиконання виконавчого напису нотаріуса, однак боржник на виклики не зявився, про причини неявки виконавця не повідомила.

Також, виконавцем встановлено, що боржник отримує пенсію в УПФУ в м.Черкасах в розмірі: 1452,00 грн. щомісячно. 29.05.2018 року державним виконавцем винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника №55599814 від 29.05.2018 року.

За повідомленням Державної міграційної служби України від 20.02.2018 року, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії БО №950811, виданим 13.07.2011, орган що видав 7110.

Актом головного державного виконавця Придніпровського відділу ДВС м. Черкаси Головного територіального управління юстиції в Черкаській області ОСОБА_3 від 18 жовтня 2018 року встановлено, що 18.10.2018 року в телефонній розмові ОСОБА_4 повідомив, що боржник часто виїжджає в Росію на заробітки (аркуш справи 148).

Крім того, в матеріалах справи є клопотання ОСОБА_5 , яке адресоване на адресу суду, з якого вбачається, що ОСОБА_6, згідно нотаріальної довіреності є представником свого батька ОСОБА_7 В клопотанні зазначено, що отримавши повістку про виклик до суду, вона звязалася з боржником, так як той перебуває за межами України і повідомила про розгляд справи. Також, зазначила, що із стягувачем ведуться успішні перемовини щодо виконання рішення суду (аркуш справи 171) .

На думку суду, це свідчить про те, що боржник ОСОБА_1 знає про те, що на виконанні в Придніпровському відділі ДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області знаходиться виконавче провадження № 55599814 з виконання виконавчого листа Придніпровського районного суду м. Черкаси № 711/4424/16 про стягнення з нього на користь ОСОБА_4 боргу в сумі 168589,80 грн.

Відповідно до статті 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоровя чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також, статтею 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути обєктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоровя чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Відповідно до статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Частиною 2 та 3 вказаної статі Закону визначено обовязки та повноваження виконавця під час здійснення виконавчого провадження.

Пунктом 19 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, виникає право у державного, приватного виконавця звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до розяснень Верховного Суду України, викладених у листі від 01.02.2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України» (в частині, що не суперечить нормам ЦПК України в редакції Закону України від 03.10.2017 року та Закону України «Про виконавче провадження» в редакції від 02.06.2016 року), ухилення від виконання зобовязань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону № 3857-XII та у п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону № 606-XIV, позначає з обєктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обовязків. У звязку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Вирішуючи питання про задоволення чи відмову у задоволенні подання державного виконавця, суд має перевірити вчинення державним, приватним виконавцем при примусовому виконанні судового рішення всіх можливих виконавчих дій, та зясувати наявність доказів, які б свідчили, що боржник умисно ухиляється від виконання рішення суду.

Статтею33 Конституції України визначено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» від 21.01.1994 року (з подальшими змінами) регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і вїзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розвязання спорів у цій сфері.

Відповідно до пункту 5 частини 1, частини 2 статті 6 Закону України «Про порядок виїзду і вїзду в Україну громадян України», громадянинові, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, якщо він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) - до виконання зобовязань.

Отже, тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України - це певного виду санкція, яка може застосовуватися у звязку з ухиленням особи від виконання зобовязання, зокрема виконання судового рішення.

Майнові відносини засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні та майновій самостійності їх учасників, що означає здатність нести юридичну відповідальність за рахунок власного майна.

Звертаючись до суду із поданням про обмеження виїзду боржника за межі України, державний виконавець посилається на те, що ним у порядку примусового виконання виконавчого провадження проводяться заходи щодо забезпечення виконання рішення суду , однак ці заходи є без результативними, оскільки вимоги державного виконавця щодо термінового виконання рішення суду боржником проігноровані.

Виконавчий лист № 711/4424/16-ц про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 боргу в сумі 168589,80 грн., однак будь-яких дій направлених на погашення заборгованості боржник не здійснював.

Таким чином, суд вважає, що таке тривале невиконання рішення суду, при наявності можливості здійснювати погашення заборгованості, свідчить про свідоме ухилення боржника від виконання судового рішення.

Будучи обізнаним про існуючу заборгованість, боржник не зявляється на виклики до державного виконавця для дачі пояснень, не сприяє та не вживає заходів, направлених на виконання рішень суду (відчуження майна з метою сплати боргу, відрахування певної частини доходу від здійснення діяльності тощо).

Невиконання боржником рішення суду не зумовлено обєктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності в нього майна, неможливості бути працевлаштованим, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо. Тобто обставини, які склалися, свідчать, що боржник свідомо ухиляється від виконання рішення суду, хоча має можливість хоча б частково виконувати його.

Відповідно до ч. 1 ст. 446 ЦПК України процесуальні питання, повязані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом.

Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними статтею 441 ЦПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 441 ЦПК України, ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Дослідивши матеріали подання, суд вважає, що дії державного виконавця спрямовані на реальне та своєчасне виконання рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03 жовтня 2016 року, а тому подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1., підлягає до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про порядок виїзду з України і вїзд Законом України «Про виконавче провадження», у в Україну громадян України», Законом України «Про державну прикордонну службу України», ст.ст. 2, 4, 131, 247, 258, 260, 261, 353, 441, 446 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Подання старшого державного виконавця Придніпровського відділу державної виконавчої служби м. Черкаси Головного територіального управління юстиції ОСОБА_1 ОСОБА_2 Івановича у праві виїзду за межі України - задовольнити.

Тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 ,ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3 до виконання зобовязань, покладених на нього виконавчим листом № 711/4424/16-ц від 23.11.2016, виданим Придніпровським районним судом м. Черкаси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 боргу у сумі 168589,80 грн.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Черкаської області протягом 15-ти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 19 лютого 2019 року.

Головуючий: ОСОБА_8