Провадження № 2о/200/210/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«07» лютого 2019 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого-судді: Женеску Е.В.,

за участю секретаря: Кожемяки Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Шевченківський районний у місті Дніпрі відділ ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, -

В С Т А Н О В И В:

21 вересня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа.

В обґрунтування заяви посилається на те, що її дівочим прізвищем є ОСОБА_1. В період з 01.09.1974 по 10.08.1977 вона навчалась в Уваровському середньому професійно-технічному училищі № 14 Тамбовської області. У встановлений законом строк заявниця звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області щодо призначення пенсії, проте їй було відмовлено у зв'язку з невідповідністю імені, зазначеного в паспорті - російською мовою «ОСОБА_1 та імені, зазначеному в дипломі про навчання НОМЕР_1 - російською мовою «ОСОБА_1».

З урахуванням викладеного, заявник просить суд встановити факт належності їй диплома НОМЕР_1, виданого 11.08.1977 року Уваровським середнім професійно-технічним училищем № 14 Тамбовської області, реєстровий №3550.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 жовтня 2018 року відкрито провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Шевченківський районний у місті Дніпрі відділ ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, та призначено справу до слухання у відкритому судовому засіданні на 07 лютого 2019 року.

Заявник в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, вимоги, викладені в заяві, підтримав.

Заінтересована особа в судове засідання не з'явилась, про час та дату розгляду справи повідомлялась належним чином.

Суд, дослідивши й оцінивши докази в справі в їхній сукупності, доходить висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом

В судовому засіданні встановлено, щодівочим прізвищем заявника є ОСОБА_1, а прізвище «ОСОБА_1 вона отримала в зв'язку з укладенням шлюбу 14.10.1995 року з ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2, свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_3, паспортом серії НОМЕР_4, виданим Бабушкінським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області 05.05.1997 року, з відповідними записами та відмітками у ньому.

Крім того, з паспорта заявника вбачається, що її ім'я російською мовою є «ОСОБА_1.

Згідно трудової книжки НОМЕР_5 виданої на ім'я ОСОБА_1, з 01.09.1974 року по 10.08.1977 року вона навчалась в Уваровському середньому професійно-технічному училищі № 14 (запис № 1, підстава - диплом НОМЕР_6).

Згідно диплому НОМЕР_6, він виданий (мовою оригіналу): «ОСОБА_1 про те, що вона в 1974 році вступила, а в 1977 році закінчила повний курс середнього професійно-технічного училища № 14 м. Уварово Тамбовської області.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області від 20.08.2018 року відмовлено у призначенні ОСОБА_1 пенсії в зв'язку з відсутністю підстав для врахування до страхового стажу періоду навчання з 01.09.1974 року по 10.08.1977 року в Уваровському середньому професійно-технічному училищі № 14, в зв'язку з тим, що диплом про освіту виданий на ім'я «ОСОБА_1», що не збігається з написанням імені у паспорті.

Таким чином, вбачається розбіжність у написанні імен у дипломі про освіту НОМЕР_6 та у паспорті заявника.

Статтею 315 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту:

1) родинних відносин між фізичними особами;

2) перебування фізичної особи на утриманні;

3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню;

4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення;

5) проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу;

6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті;

7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження;

8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті;

9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як роз'яснено у пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року за №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (з подальшими змінами та доповненнями), в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Встановлення факту належності правовстановлюючого документу необхідно заявнику для реалізації своїх прав власника.

Виходячи з наведеного, дослідивши усі надані суду докази у їх сукупності, перевіривши відповідність вимог діючому законодавству України, суд дійшов висновку про обґрунтованість заяви ОСОБА_1, оскільки обставини, на які вона посилається в своїй заяві, знайшли своє підтвердження в матеріалах справи, розбіжність у написанні імені заявника у паспорті та у дипломі про освіту НОМЕР_6 обумовлена тим, що «ОСОБА_1 и «Наталья» є варіантами написання одного імені.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 12, 81, 133, 141, 258, 259, 263-268 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Шевченківський районний у місті Дніпрі відділ ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про встановлення факту належності правовстановлюючих документів - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серія НОМЕР_4, виданий Бабушкінським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області 05.05.1997 р., диплома НОМЕР_1, виданого 11.08.1977 року Уваровським середнім професійно-технічним училищем № 14 Тамбовської області, реєстровий №3550.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Пунктом 15.5 Перехідних положень ЦПК України передбачено, що апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя: Е.В. Женеску