Провадження № 6/537/147/2019
Справа № 537/3961/19
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.09.2019 р.Крюківський районний суд Полтавської області у складі головуючого судді Маханькова О.В., за участі секретаря судового засідання Скічко Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кременчуці подання державного виконавця Крюківського РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області Яременко О.О. про примусовий привід боржника ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

18.09.2019 року державний виконавець Крюківського РВДВС ГТУЮ у Полтавській області Яременко О.О. звернувся до суду з поданням про примусовий привід боржника ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Подання обгрунтоване тим, що боржник не з`явився за викликом виконавця.

В судове засідання державний виконавець Крюківського РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області не з`явився по невідомій суду причині.

Боржник в судове засідання не з`явився по невідомій суду причині.

Згідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд , вивчивши матеріали подання вважає, що подання задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч.1ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно п.14 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу.

Відповідно до ч.1ст.438 ЦПК України розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

З наведеного вбачається, що суд може застосувати привід боржника лише у випадку, коли боржник отримав виклик виконавця та не з`явився за викликом виконавця без поважних причин.

Державним виконавцем складено виклик боржника, однак не надано доказів його отримання боржником, тобто винних дій по невиконанню обов`язку, встановленого законом.

А також вивчивши подання , суд вважає, що прохальна частина подання є неконкретизованою, оскільки державний виконавець не пропонує, на яку дату необхідно застосувати привід боржника до державного виконавця (дату та годину, на яку необхідно доставити боржника з урахуванням десятиденного терміну, протягом якого розглядається подання судом (ст. 438 ЦПК України), строку для направлення ухвали суду на виконання та строку виконання відповідним органом ухвали про привід), а також не зазначає, на яку адресу (№ кабінету) потрібно доставити приводом боржника;

- не зрозуміло, до якого державного виконавця потрібно доставити боржника, оскільки подання про привід боржника підписане держвиконавцем Яременко О.О., в постанові про відкриття провадження зазначено, що виконавче провадження №57498065 знаходиться на виконанні держвиконавця Басаргіної Глушко О.В.;

- будь-яких доказів про виклик боржника до державного виконавця і ігнорування боржником цих викликів (що є підставою для застосування приводу) суду не надано.

Суд звертає увагу на те, що в матеріалах подання відсутні підтверджуючі документи про те, що боржник ОСОБА_1 ,будучи належним чином повідомленим, без поважних причин не з`явився за викликом до державного виконавця.

Крім цього, суд звертає увагу на те, що привід боржник є суттєвим втручанням у приватне життя особи у розумінні ст.8 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, і тому має бути легітимним, виправданим та пропорційним цілям, які мали бути досягнуті.

Також, суд відмовляючи в задоволенні поданні державного виконавця враховує позицію Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), висловлену у п.33 рішення ЄСПЛ у справі "Фельдман проти України", за яким будь-яке втручання у право особи на повагу до її приватного та сімейного життя становитиме порушення статті 8 Конвенції, якщо воно не здійснювалося «згідно із законом», не переслідувало легітимну ціль та було «необхідним у демократичному суспільстві» у тому сенсі, що воно було пропорційним цілям, які мали бути досягнуті.

З урахуванням викладеного вбачається, що державний виконавець, звертаючись до суду з поданням про привід боржника, не вжив всіх заходів, необхідних для задоволення зазначеного подання, а тому подання не є обґрунтованим, оскільки не доведене належними доказами

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 247, 438 ЦПК України, ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження», суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання державного виконавця Крюківського РВДВС ГТУЮ у Полтавській області Яременко О.О. про примусовий привід боржника ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Маханьков О.В.