328/1016/18
20.02.2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2019 року м. Токмак

Токмацький районний суд Запорізької області в складі головуючого судді Новікової Н.В., секретаря судового засідання Похвалітової М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Токмацького районного суду Запорізької області за правилами загального позовного провадження цивільну справу №328/1016/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору оренди землі, стягнення орендної плати, пені та зобовязання повернення земельної ділянки,

за участю: позивача ОСОБА_1, представника позивача адвоката ОСОБА_3, представника відповідача адвоката ОСОБА_4,-

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, який уточнив (а.с. 48-53) в якому просив: достроково розірвати Договір оренди землі, укладений між ним та відповідачем; стягнути з відповідача на його користь заборгованість по орендній платі за користування земельною ділянкою за 2015-2017 роки в сумі 11912,06 грн. та пеню в сумі 326,32 грн., а всього 12238,38 грн.; зобов'язати відповідача повернути позивачу земельну ділянку, відповідно до «Укладених умов повернення земельної ділянки» встановлених пунктом 21 Договору оренди землі від 10 серпня 2007 року та стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати.

Позов обґрунтовує тим, що 10.08.2007 між сторонами укладений договір оренди земельної ділянки строком на 6 років. Після звернення до відповідача з заявою про повернення земельної ділянки він дізнався про існування додаткової угоди до договору від 03.09.2012, яку він не підписував. Відповідач не виплатила позивачу орендну плату у сумі 5 193,33 (2016 рік) та у сумі 4 588,71 грн. (2017 рік), чим порушила умови договору оренди. У звязку з невиконанням договору відповідач повинна сплатити заборгованість та пеню. Систематичне порушення відповідачем умов договору є підставою для його розірвання.

У встановлений судом строк, 08.11.2018 відповідачем ОСОБА_2 наданий відзив на позов (а.с. 156-164), обґрунтований тим, що нею сплачена позивачу орендна плата за 2016 рік у сумі 5 195,00 грн. шляхом здійснення електронного переказу 02.12.2016, а за 2017 рік у сумі 4 600,00 грн. 22.08.2017, а тому просить у позові відмовити повністю.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні суду пояснив, що він отримував грошові кошти від ОСОБА_2 у 2016-2017 р.р., проте, його не влаштовує отримання орендної плати грошима, він хоче отримувати орендну плату зерном, про що неодноразово просив відповідача. На запитання свого представника, він пояснив, що не знає, що за суми були йому перераховані відповідачем у 2016 та 2017 роках, можливо це були суми на лікування.

Представник позивача адвокат ОСОБА_3 у судовому засіданні позов та обставини, яким він обґрунтований, підтримав.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявилась, була повідомлена належним чином про дату, час і місце розгляду справи. Відповідно до заяви (а.с. 166), просила суд провести розгляд справи за її відсутності і у присутності її представника.

Представник відповідача адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні позов не визнав з обставини, викладених у відзиві, надавши суду для огляду оригінали документів доданих до відзиву. Крім того, в судовому засіданні 20.02.2019 року представник відповідача відмовився від виклику та допиту свідка ОСОБА_5, відмова прийнята судом.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, представника відповідача, дослідивши докази, якими сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Позивач ОСОБА_1 є власником земельної ділянки, що розташована на території Коханівської сільської ради Токмацького району Запорізької області, площею 4,47 га., яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 11).

10.08.2007 року сторони уклали договір оренди землі терміном на 6 років, який зареєстрований у Токмацькому районному відділі Запорізької регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» від 21.01.2009 року за № 10 (а.с.12-13).

03.09.2012 року сторони уклали додаткову угоду до договору оренди землі №10 від 21 січня 2009 року, відповідно до якої договір укладено на 10 років до 01 грудня 2022 року. Згідно з умовами вказаної додаткової угоди внесені зміни у розділ «Орендна плата», а саме, «Орендна плата за земельну ділянку, яка належить орендодавцю на підставі державного акту, на праві приватної власності, вноситься орендарем, згідно діючого законодавства України, за один рік у розмірі 3,0% від вартості паю. Форма орендної плати: три тони зерна фуражного або три % від грошової оцінки паю» (а.с. 14).

Інші умови договору до яких не внесено зміни, зберігають чинність.

Згідно п.11 Договору оренди землі від 10.08.2007 орендна плата вноситься у строк до 20 грудня.

Вищевказані обставини встановлені рішенням Токмацького районного суду Запорізької області від 06.06.2016 у справі №328/529/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору оренди землі та стягнення орендної плати. Рішення суду набрало законної сили 05.10.2016. У звязку з тим, що вказані обставини встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, вони не доказуються при розгляді цієї справи, що зазначено у ч.4 ст.82 ЦПК України (а.с. 28-32).

Відповідно до ст.1 Закону України від 06.10.1998 №161-XIV «Про оренду землі» (далі Закон №161-XIV) оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно зі ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ст.13 Закону №161-XIV договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

За змістом ст.21 Закону №161-XIV розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди.

За правилами ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути розірваний або змінений за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладанні договору.

Частиною 3 ст.31 Закону №161-XIV передбачено, що договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом.

Частиною 1 ст.32 зазначеного Закону передбачено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24, 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Відповідно до п.«в» ч.1 ст.96 ЗК України землекористувач повинен своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

Згідно з п.«д» ч.1 ст.141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати.

У постанові Верховного Суду України від 12.12.2012 у справі №6-146цс12 викладена правова позиція, відповідно до якої розірвання договору оренди землі можливе лише в разі систематичної несплати орендної плати.

Позивач наполягає на розірванні спірного договору у звязку з систематичною несплатою відповідачем орендної плати, а саме плати за 2015-2017 роки. Крім того, в судовому засіданні позивач вказав, що отримував орендну плату, проте її форма його не влаштовує, і він хотів би отримувати зерном, однак, як вбачається з позову та уточненого позову, такі підстави відсутні і можуть бути предметом іншого цивільного провадження.

Крім того, суд зазначає, що несплата відповідачем орендної плати за 2015 рік була предметом позову у справі №328/529/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору оренди землі та стягнення орендної плати, за наслідками розгляду якої у задоволенні позову було відмовлено. Вказаним рішенням суду встановлено, що орендна плата за 2015 рік була перерахована відповідачем ОСОБА_2 на рахунок Токмацького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області для виконання виконавчого листа №328/266/14-ц, виданого 28.05.2014 Токмацьким районним судом Запорізької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу в сумі 11 989,50 грн. та судового збору в розмірі 243,60 грн., а всього у сумі 12 233,31 грн. Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 05 жовтня 2016 року рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 06 червня 2016 року залишено без змін (а.с.28-35).

Відповідач на підтвердження своїх заперечень проти позову надала суду фіскальний чек від 02.12.2016 про електронний переказ ОСОБА_1 грошових коштів у сумі 5 246,95 грн. та фіскальний чек від 22.08.2017 про електронний переказ ОСОБА_1 грошових коштів у сумі 4 654,00 грн. Представник відповідача в судовому засіданні пояснив, що вказаними електронними переказами відповідачем перераховано позивачу ОСОБА_1 орендну плату за 2016 та 2017 року.

Згідно з листом управління ДЗК у Токмацькому районі Запорізької області від 19.10.2016 №К-199/0-184/6-16 нормативна грошова оцінка спірної земельної ділянки у 2016 році становить 173 111,18 грн. Відповідно до листа міськрайонного управління у Токмацькому районі та м. Токмаку ГУ ДЗК у Запорізькій області від 11.08.2017 №2184/120-17 нормативна грошова оцінка 1 га спірної земельної ділянки у 2017 році становить 34 218,58 грн.

Суд встановив, що вказані у фіскальних чеках розміри грошових коштів дорівнюють 3% нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки за 2016 та 2017 роки, майже співпадають з позовною вимогою позивача про стягнення боргу за договором оренди землі, а тому вони є орендною платою за спірним договором за 2016 та 2017 роки.

Пояснення позивача ОСОБА_1, на запитання його представника, про те що він не знає за що йому було перераховано зазначені кошти є неспроможним, оскільки суми відповідають сумам орендної плати, доказів повернення вказаних коштів суду не надано.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач ОСОБА_2 виконала умови спірного договору щодо виплати орендної плати за 2016-2017 роки, що є предметом позову ОСОБА_1, а тому вимоги позивача про дострокове розірвання Договору оренди землі, стягнення на його користь з відповідача заборгованості по орендній платі та зобовязання повернення земельної ділянки задоволенню не підлягають, у звязку з чим у позові слід відмовити повністю.

Суд відхиляє інші аргументи позивача та надані на підтвердження цих аргументів докази, які не стосуються предмета доказування, а отже не є належними доказами у цій справі (а.с. 37-41).

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, у звязку з відмовою у задоволенні позову, судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст.12, 13, 81, 89, 206, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Відмовити у позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору оренди землі, стягнення орендної плати, пені та зобовязання повернення земельної ділянки, повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Токмацький районний суд Запорізької. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Реквізити сторін:

Позивач - ОСОБА_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1.

Відповідач - ОСОБА_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_2.

Повне рішення складено 25 лютого 2019 року.

Суддя: