Справа №949/1442/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2019 року Дубровицький районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді: Оборонової І.В.,

за участю секретаря: Волкодав А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дубровиця подання старшого державного виконавця Дубровицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України,

В С Т А Н О В И В:

Старший державний виконавець Дубровицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Гурик Ю.П. звернулася до суду із поданням, яке погоджено начальником Дубровицького районного відділу ДВС та просить тимчасово обмежити ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа, шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання своїх зобов`язань, покладених рішенням виконавчим документом, а саме: виконавчим листом№560/705/16-ц від 04.01.2018 року виданого Дубровицьким районним судом Рівненської області про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_2 суми грошових коштів сплачених в рахунок зобов`язань подружжя, за період з 01.05.2012 по 01.05.2015 року, за Кредитним договором № 014/89-07/974 від 18.04.2008 року у розмірі 21961,35 доларів США, що станом на день ухвалення рішення за офіційним курсом НБУ еквівалентно 595568,82 грн.

Зі змісту подання встановлено, що на виконанні у Дубровицькому районному відділі державної виконавчої служби перебуває виконавче провадження № 59268834 з виконання виконавчого листа № 560/705/16-ц від 04.01.2018 року, виданого Дубровицьким районним судом Рівненської області про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_2 суми грошових коштів сплачених в рахунок зобов`язань подружжя, за період з 01.05.2012 по 01.05.2015 року, за Кредитним договором № 014/89-07/974 від 18.04.2008 року у розмірі 21961,35 доларів США, що станом на день ухвалення рішення за офіційним курсом НБУ еквівалентно 595568,82 грн.

07.06.2019 року №5718-5719 державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Станом на 01.09.2018 року заборгованість по сплаті боргу не погашена взагалі. Боржниця ухиляється від виконання покладених на неї зобов`язань, щодо плати боргу. Державним виконавцем попереджено ОСОБА_1 про те, що до неї може бути застосовано захід як тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

Боржниця неодноразово викликалася до Дубровицького районного відділу Державної виконавчої служби. 31.07.2019 року державним виконавцем було надіслано виклик з повідомленням про вручення однак на виклик вона не з`являлася, причини неявки не повідомляла. 01.08.2019 року повернулося повідомлення про вручення особисто.

У зв`язку з чим, вважає, що остання ухиляється від сплати боргу та її дії (бездіяльність ) полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків, що виражається у приховуванні доходу (отриманий заробіток), продовження несплаті боргу після попередження державного виконавця, тривалому терміні невиконання судового рішення.

ОСОБА_1 , має змогу виконати зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин. Виконанню рішення суду не заважають будь-які незалежні від неї об`єктивні обставини (непереборної сили , події тощо).

Державним виконавцем були повторно направлені запити до реєструючих органів для перевірки майнового стану боржника.

Згідно відповідей Державної Фіскальної служби № 61234979, від 31.07.2019 року та Пенсійного фонду України № , від 31.07.2019 року боржниця в трудових відносинах не перебуває та пенсію, як пенсіонер не отримує.

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 07.06.2019 року реєстраційний номер 169630965 на боржниці зареєстровано 1/2 частку Об`єкту нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на яке звернено стягнення та накладено арешт від 04.07.2018 року реєстраційний номер 129728845 та внесено відомості про арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку.

Згідно відповідей на запит від № 3865/3795/15.8-37/4 ПАТ КБ «Приват Банк» та № 20.1.0.0.0/7 ПАТ «Державний ощадний банк України» № 115.17/07-05/41БТ були виявлені відкриті рахунки на ім`я ОСОБА_1 на які накладено арешт.

Згідно відповіді ДПС від 31.07.2019 року №285990364 у боржниці наявний закордонний паспорт НОМЕР_1 , а також відомо, що боржниця перетинала кордон 09.07.2019 року.

23.08.2019 року державним виконавцем ДВС ГТУЮ було здійснено виїзд по місцю проживання боржника, а саме, АДРЕСА_2 з метою виконання виконавчого документу, за результатами виїзду складено акт державного виконавця.

До боржника вчинений вичерпний перелік виконавчих дій, крім обмеження у праві виїзду за межі України.

У поданому до суду поданні про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, старший державний виконавець просила розглянути подання без її участі.

Відповідно до вимог ч.4 ст.441 ЦПК України старший державний виконавець та боржник в судове засідання не викликались.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши обставини та вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Статтею 441 ЦПК України передбачено, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження.

Пунктом 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до ст.6 Закону України Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом. Заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, так як пов`язаний з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання.

Заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, так як пов`язаний з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Подання виконавця повинно бути обґрунтованим, тобто містити зазначення обставин, що підтверджують необхідність обмежити право особи на виїзд за межі України.

У разі розгляду заяви про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи у праві виїзду за межі України відповідно до ст.441 ЦПК України доказуванню підлягають факти ухилення боржника від виконання рішення суду, можливість виїзду за межі України з метою ухилення від виконання рішення суду, в тому числі наявність закордонного паспорта громадянина України, вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішення суду відповідно до ст.32 Закону України «Про виконавче провадження» тощо.

Відповідно до положення ст.12 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання.

Із матеріалів справи вбачається, що старший державний виконавець звернулася до суду із поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, посилаючись на те, що до боржника вчинений вичерпний перелік виконавчих дій, крім обмеження у праві виїзду.

Отже, в контексті вищезазначених норм права, старший державний виконавець повинна була довести факт свідомого ухилення боржника від виконання судового рішення.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання.

Саме по собі невиконання боржником зобов`язань, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків.

У поданні старший державний виконавець вказує, що боржниця перетинала кордон 09.07.2019 року, проте відповідних підтверджуючих доказів цього до матеріалів подання не додано.

Окрім того, у поданні старшим державним виконавцем зазначено, що боржниця неодноразово викликалася до Дубровицького районного відділу Державної виконавчої служби. 31.07.2019 року державним виконавцем було надіслано виклик з повідомленням про вручення, однак на виклик вона не з`являлася, причини неявки не повідомляла. 01.08.2019 року повернулося повідомлення про вручення особисто.

Однак з долученої копії повідомемлення про вручення вбачається, що прізвище отримувача зазначено " ОСОБА_3 ", хоча прізвище боржника " ОСОБА_4 " (а.с.9).

Крім того, в поданні вказано, що державним виконавцем попереджено ОСОБА_1 про те, що до неї може бути застосовано тимчасове обмеження в праві виїзду, однак підтвердження цього матеріали подання не містять.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З представлених суду документів не вбачається, що з моменту відкриття виконавчого провадження від 07 червня 2019 року до моменту подачі до суду подання, старшим державним виконавцем вчинено усі виконавчі дії, спрямовані на виконання судового рішення, а наявні у поданні докази не свідчать про ухилення боржника від виконання обов`язку, покладеного на неї судовим рішенням.

Тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише при наявності достатніх на це підстав.

Свобода пересування гарантована ст.2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, частина друга якої передбачає: Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. При чому згідно з частиною 3 указаної статті це на здійснення цього права не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

У справі Гочев проти Болгарії (Gochev v. Bulgaria від 26.11.2009 року) Європейський суд з прав людини сформулював загальні стандарти щодо права на свободу пересування, зазначивши, що таке обмеження має відповідати одразу трьом критеріям: по-перше, має ґрунтуватися на законі, по-друге, переслідувати одну з легітимних цілей, передбачених у ч. 3 ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції, і по-третє, знаходитися в справедливому балансі між правами людини та публічним інтересом (тобто бути пропорційним меті його застосування). При цьому при вирішенні питання про пропорційність обмеження даного права з метою стягнення неоплачених боргів слід пам`ятати, що таке обмеження може бути виправдано лише тоді, коли воно дійсно сприятиме погашенню заборгованості.

З огляду на вищенаведене можна дійти висновку, що тимчасове обмеження у праві виїзду боржника без встановлення факту ухилення від виконання зобов`язань не буде відповідати одному із критеріїв, визначених ст.2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, за яких обмеження права на свободу пересування може бути виправдане.

Відповідно до роз`яснень Верховного Суду України викладених в узагальнені «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України» від 01 лютого 2013 року - поняття "ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням" варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборна сила, події тощо).

Таким чином, зміст норм зазначеного Закону передбачає юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України не за наявності факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. Ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань покладених на нього рішенням є оціночним поняттям.

Усупереч наведених вимог, подання старшого державного виконавця Дубровицького районного відділу державної виконавчої служби не містить належних та допустимих доказів на підтвердження факту умисного ухилення ОСОБА_1 від виконання своїх зобов`язань, тобто наявність лише самого зобов`язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Керуючись ст. 33 Конституції України, Законом України "Про порядок обмеження виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України", ст.ст.292, 294, 441, ЦПК України, суд

У Х В А Л ИВ:

У задоволенні подання старшого державного виконавця Дубровицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Дубровицький районний суд Рівненської області в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали.

Суддя: підпис

Згідно з оригіналом

Суддя Дубровицького

районного суду І.В. Оборонова