Ухвала

18 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 204/6184/15-ц

провадження № 61-20565св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф., Шиповича В. В.,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - ОСОБА_3 про стягнення боргу, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору недійсним й застосування наслідків недійсності правочину, та за позовом третьої особи з самостійними вимогами щодо предмету спору - ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про визнання договору недійсним й застосування наслідків недійсності правочину, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська, у складі судді Самсонової В. В., від 21 червня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області, у складі колегії суддів: Максюти Ж. І., Макарова М. О., Куценко Т. Р., від 21 лютого 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - ОСОБА_3 про стягнення боргу.

У квітні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про визнання договору недійсним та застосування наслідків недійсності правочину.

У квітні 2016 року третя особа із самостійними вимогами щодо предмету спору - ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про визнання договору недійсним та застосування наслідків недійсності правочину.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21 червня 2016 року у задоволенні первісного позову, зустрічного позову та позову третьої особи із самостійними вимогами щодо предмету спору - відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 лютого 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, а рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21 червня 2016 року залишено без змін.

У березні 2017 року ОСОБА_1 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21 червня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 лютого 2017 року і ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимогОСОБА_1 у повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 червня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі.

Статтею 383 ЦПК України, в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - ЦПК України), що набув чинності 15 грудня 2017 року, визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до пункту 4 Перехідних положень ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

06 червня 2019 року на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Верховного Суду справу № 204/6184/15-ц розподілено судді-доповідачеві.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача про проведення підготовчих дій та обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, колегія суддів встановила відсутність підстав, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, а тому призначає справу до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Керуючись статтями 34, 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - ОСОБА_3 про стягнення боргу, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору недійсним й застосування наслідків недійсності правочину, та за позовом третьої особи з самостійними вимогами щодо предмету спору - ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про визнання договору недійсним й застосування наслідків недійсності правочину, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21 червня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 лютого 2017 рокупризначити до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Інформацію про дату розгляду справи і персональний склад колегії суддів оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта

В. В. Шипович