Справа №: 398/2689/19
провадження №: 2/398/1587/19
"13" вересня 2019 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі головуючого судді Орловського В.В., з участю секретаря судового засідання Величко Т.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Олександрії цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,
Позивач звернулася до суду з позовом, у якому просить визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право на користування житловим приміщення квартирою по АДРЕСА_1 .
В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 07.07.2011 року їй належить квартира АДРЕСА_2 . 27.10.2004 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем та проживали разом у спірній квартирі. Однак, в 2001 році відповідач виїхав проживати у м. Київ, де проживає до теперішнього часу. Його речей у квартирі немає. Відповідач не претендує на належну їй квартиру, не утримує її, не сплачує комунальні платежі. Добровільно знятися з реєстрації відповідач відмовляється, мотивуючи це зайнятістю на роботі. В зв`язку з реєстрацією відповідача вона не має можливості оформити житлову субсидію.
Позивач у судове засідання не з`явилася. Про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином, позивача подала заяву у якій просить розгляд справи проводити у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за адресою зареєстрованого місця проживання, враховуючи приписи ст. 128 ЦПК України відповідач вважається належним чином повідомлений про час та місце судового засідання.
Враховуючи згоду позивача, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.
Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 07.07.2011 року ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира, яка знаходиться у АДРЕСА_1 .
Згідно свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Олександрійського міського управління юстиції ОСОБА_2 та ОСОБА_3 одружились 27.10.2004 року, актовий запис №389. Після одруження прізвище дружини ОСОБА_4 .
Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 видного Олександрійським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано, актовий запис №221.
Згідно довідки КП «Житлогосп» №205 від 15.06.2011 року ОСОБА_2 зареєстрований по АДРЕСА_1 . Вибув 21.04.2011 року.
Згідно акту-розпорядження №707 від 31.10.2018 року засвідченого Директором КП «Житлогосп» складеного в присутності сусідів, при обстежені квартири АДРЕСА_3 було встановлено, що ОСОБА_2 в квартирі не проживає з 2001 року.
Реєстрація ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , також підтверджується довідкою наданою на запит суду Управлінням дозвільно-погоджувальних процедур та адміністративних послуг Олександрійської міської ради від 20.08.2019 №2230/122/16.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом (ч. 4 ст. 9 ЖК України).
Відповідно до ст.ст. 150, 155 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності квартиру (будинок), мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснення ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно з ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.
Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди відповідно до закону за своєю волею незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до п.4 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є житло, набуте нею, ним за час шлюбу внаслідок його приватизації відповідно до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду".
Особа має право на захист порушеного права у спосіб визначений законом або договором. Способи захисту цивільних прав та інтересів судом встановлені ч. 2 ст. 16 ЦК України.
Отже, судом встановлено, що відповідач не проживає у спірній квартирі, власних речей не зберігає, обов`язки по утриманню житла не здійснює, тому суд вважає, що реєстрація відповідача в житловому приміщенні за вищевказаною адресою фактично перешкоджає позивачу в реалізації її прав власника жилого приміщення, яке підлягає відновленню шляхом визнання відповідача таким, що втратив право на користування жилим приміщенням.
Згідно вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 264, 265, 280- 282, 284, 352, 354 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , рнокпп НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 ), про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) таким, що втратив право користування житловим приміщенням по АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , рнокпп НОМЕР_3 ) судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення суду складено у нарадчій кімнаті 13 вересня 2019 року.

Суддя В.В. Орловський