Справа № 439/2029/18
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 лютого 2019 року м. Броди
Бродівський районний суд Львівської області в складі головуючого судді Бородійчук О.І., з участю секретаря судового засідання Скорик І.Б.,розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Паликоровівської сільської ради Бродівського району Львівської області про визнання права на середню земельну частку (пай) як на спадкове майно і встановлення факту прийняття спадщини,
Позивач звернувся в суд з позовною заявою, в якій просить визнати за ним право на середню земельну частку ( пай) розміром 2.60 умовних кадастрових гектарів із резерву земель пайового фонду на території Паликоровівської сільської ради Бродівського району Львівської області, як на спадкове майно за заповітом і встановити факт прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2, яка померла 16 квітня 1995 року.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився.
Представник позивача адвокат ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, однак, подав суду заяву, в якій просить слухання справи проводити у його відсутності та у відсутності його довірителя, позов підтримує, просить його задовольнити.
Представник відповідача в судове засідання не зявився, але суду подано письмову заяву сільського голови Паликоровівської сільської ради Бродівського району Львівської області ОСОБА_4, № 02-17/06 від 23 січня 2019 року, в якій позовні вимоги ОСОБА_1 визнають в повному обсязі, слухання справи проводити у відсутності представника сільської ради.
Суд розглянув справу у відсутності позивача, його представника та представника відповідача, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України.
Суд, зясувавши обставини по справі, взявши до уваги заяви сторін, приходить до висновку, що позов слід задовольнити.
Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд занаявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Встановлено, що 16 квітня1995 року померла ОСОБА_2, про що 17 квітня 1995 року видано свідоцтво про смерть серії 1 - СГ № 295232(а.с. 7), яка є матірю позивача.
Встановлено, що у відповідності до рішення сесії Паликоровівської сільської ради народних депутатів Бродівського району Львівської області від 23 грудня 1994 року ОСОБА_2 була включена у списки осіб під № 2 сторінка 33 осіб-пенсіонерів, які проживають в ІНФОРМАЦІЯ_1, як така, що має право на одержання сертифіката на право власності на земельну частку (пай).
Також встановлено, що у 1995 році ОСОБА_2 була виключена з списку осіб, які мають право на середню земельну частку (пай) у звязку із її смертю (а.с.12).
З цього приводу ОСОБА_1 звертався в Паликоровівську сільську раду Бродівського району із заявою про виділення йому, як спадкоємцю першої черги, середньої земельної частки (паю), однак йому було відмовлено і розяснено право звернутися із заявою в суд (а.с.19).
Відповідно довідки Паликоровівської сільської ради № 503 від 09.10.2018 року середня земельна частка (пай) на території Паликорівської сільської ради Бродівського району становить 2.60 умовних кадастрових гектарів (а.с.17).
Довідкою Паликоровівської сільської ради № 577 від 15.11.2018 року визначено, що на території сільської ради станом на 20.10.2018 року в наявності є 5.2 га не витребуваних земель пайового фонду(а.с. 18).
На день смерті ОСОБА_2, позивач ОСОБА_5 проживав разом із нею і був зареєстрований з нею в одному будинку, що підтверджується довідкою Паликоровівської сільської ради Бродівського району Львівської області № 578 від 15.11.2018 року (а.с.11).
Частину спадщини, а саме, житловий будинок, який залишився після смерті ОСОБА_2,позивач ОСОБА_1 успадкував, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, яке видане 15 листопада 1995 року (а.с.8).
Згідно ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення за заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені законодавством України.
Відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється в момент її смерті. Тобто, покійна особа не може набувати будь-яких прав, в тому числі і права власності на земельну ділянку. Враховуючи дану обставину, користуватися правами і нести обов'язки можуть лише громадяни, які не мають статусу померлого.
Відповідно до ст. 1218 УК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності, що також дає право позивачу звертатися в суд з даним позовом.
Для оформлення права на спадщину необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, тобто протягом шести місяців з дня відкриття спадщини після смерті спадкодавця, який помер до 01 січня 2004 року, фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.
Якщо спадкодавець помер до 01 січня 2004 року, то спори щодо прийняття спадщини можуть полягати у встановленні факту прийняття спадщини або продовженні строку прийняття спадщини, якщо він пропущений з поважних причин.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року„Про судову практику у справах про спадкування, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.
Відповідно до ст. ст. 548,549 ЦК УРСРдля придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями.
Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.
Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:
1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;
2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.
Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.
Оскільки в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт прийняття спадщини позивачем ОСОБА_1 після смерті його мами ОСОБА_2, зокрема підтверджено матеріалами справи, визнання позову відповідачем по справі, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.
Керуючись ст.4,7, 12, 13, 43, 258-259,263-265, 268, 354 ЦПК України, суд
Встановити факт прийняття ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1 спадщини після смерті йогоматері ОСОБА_2, померлої16.04.1995 року.
Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на середню земельну ділянку загальною площею 2,60кадастрових гектарів із резерву земель пайового фонду на території Паликоровівської сільської ради Бродівського району Львівської області, як на спадкове майно за заповітом.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Бродівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Суддя О. Бородійчук