РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2019 року Василівський районний суд Запорізької області

у складі: головуючого судді Носика М.А.

секретар судового засідання Кудінова В.І.

за участю: позивача ОСОБА_1

відповідачки ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Василівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, суд,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2018 року до Василівського районного суду Запорізької області звернувся ОСОБА_1 із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. Позивач ОСОБА_1 у позовній заяві зазначає, що сторони перебували у шлюбі, який згодом було розірвано. Від шлюбу мають неповнолітню дитину, а саме: дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. На підставі рішення Василівського районного суду Запорізької області від 06 травня 2006 року по справі №2-1126/2006 видано виконавчий лист №1126/2006, який звернено до виконання, яким з позивача на користь ОСОБА_2 стягувалися аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Але, відповідно до ОСОБА_4 обстеження факту проживання ОСОБА_3 від 14 лютого 2018 року, складеного депутатом Василівської міської ради Запорізької області встановлено, що неповнолітня дитина ІНФОРМАЦІЯ_2 з 01 лютого 2017 року проживає разом з батьком та знаходиться на повному його утриманні. Рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 20 вересня 2018 року №311/703/18 встановлено обставини справи та фактичне місце проживання неповнолітньої ОСОБА_3, тому ОСОБА_1 звільнено від сплати аліментів з 01 лютого 2017 року. Позивач працює у ТОВ «Василівський завод МК», має невеликий дохід. На його утриманні знаходяться його дружина ОСОБА_5, донька дружини від першого шлюбу ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, їх спільна дитина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, внаслідок чого позивач опинився в скрутному матеріальному становищі. Угоди про добровільну сплату аліментів сторонами не досягнуто. Тому позивач ОСОБА_1 просить суд стягнути з відповідачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини всіх видів її заробітку (доходів), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 01 лютого 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 28 листопада 2018 року відкрито провадження по цивільній справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження.

Позивач ОСОБА_1 свій позов підтримав, уточнив позовні вимоги та просить стягувати аліменти з дня звернення з позовом до суду.

Відповідачка ОСОБА_2 проти позову не заперечує, згодна зі стягненням аліментів на користь позивача з дня звернення з позовом до суду. Разом з тим, заперечує проти стягнення судових витрат на користь держави.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що дана позовна заява підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Частиною першою статті 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною другою цієї ж статті визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Судом встановлено, що від шлюбу, який було розірвано, сторони мають неповнолітню дитину, а саме, дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

На підставі рішення Василівського районного суду Запорізької області від 06 травня 2006 року по справі №2-1126/2006 видано виконавчий лист №1126/2006, який звернено до виконання, яким з позивача на користь ОСОБА_2 стягувалися аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ОСОБА_4 обстеження факту проживання ОСОБА_3 від 14 лютого 2018 року, складеного депутатом Василівської міської ради Запорізької області встановлено, що неповнолітня дитина ІНФОРМАЦІЯ_2 з 01 лютого 2017 року проживає разом з батьком та знаходиться на повному його утриманні.

Рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 20 вересня 2018 року №311/703/18 ОСОБА_1 звільнено від сплати аліментів на користь ОСОБА_2 Позивач працює у ТОВ «Василівський завод МК», має невеликий дохід. На його утриманні знаходяться його дружина ОСОБА_5, донька дружини від першого шлюбу ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, їх спільна дитина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, внаслідок чого позивач опинився в скрутному матеріальному становищі.

Відповідачка ОСОБА_2 не надає матеріальної допомоги на утримання їх доньки.

Угоди про добровільну сплату аліментів сторонами не досягнуто.

З огляду на викладене, суд вважає необхідним стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини всіх видів її заробітку (доходів), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня звернення з позовом до суду, тобто з 15 листопада 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Сплату судового збору слід покласти на відповідачку. Відповідачка не звільнена від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст.180-183 СК України, ст.ст. 263-265 ЦПК України (в редакції 2017 року), суд,

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов ОСОБА_1:

Стягнути з ОСОБА_2, яка народилася 17 вересня 1980 року, зареєстроване місце проживання: 72002, Запорізька область, Михайлівський район, смт. Михайлівка, вул. Тіниста, буд.190, ІПН НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, який народився 15 листопада 1975 року, місце проживання: 71601, АДРЕСА_1, аліменти на утримання неповнолітньої дитини дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходів), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Стягнення почати з 15 листопада 2018 року, тобто з дня подання позову до суду.

Стягнути з ОСОБА_2, яка народилася 17 вересня 1980 року, зареєстроване місце проживання: 72002, Запорізька область, Михайлівський район, смт. Михайлівка, вул. Тіниста, буд.190, ІПН НОМЕР_1, судовий збір в дохід держави у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. (Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код банку отримувача (МФО): 899998, Рахунок отримувача: 6001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106, Призначення платежу: Судовий збір на користь держави).

Стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М.А. Носик