Справа № 288/634/19
Провадження № 2/288/367/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2019 року смт Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - Рудник М. І.,

з участю секретаря судових засідань - Добрянської В.П.,

представників позивача - Бочківського А.Б., Черних І.А.,

відповідачів - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

представника третьої особи: органу опіки і піклування Попільнянської РДА - Білобжицької А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Попільня Житомирської області цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування виконавчого комітету Андрушківської сільської ради Попільнянського району Житомирської області, в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа: Попільнянська районна державна адміністрація (орган опіки та піклування) Житомирської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Орган опіки та піклування виконавчого комітету Андрушківської сільської ради Попільнянського району Житомирської області (далі - позивач) звернувся до суду в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 з позовною заявою до ОСОБА_1 (далі - відповідач-1), ОСОБА_2 (далі - відповідач-2), третя особа: Попільнянська районна державна адміністрація (орган опіки та піклування) Житомирської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, в обґрунтування якої вказують, що перевіркою та зібраними матеріалами встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживають з реєстрацією в АДРЕСА_1 . Від спільного проживання мають 5-х малолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

В позовній заяві зазначають, що ОСОБА_2 веде нездоровий спосіб життя, схильний до частого вживання спиртних напоїв, на даний момент ніде не працює, разом з дружиною ОСОБА_1 не займаються веденням домашнього господарства, не обробляють земельної ділянки. Основним доходом для проживання є соціальна допомога, яку отримує ОСОБА_1 у зв`язку з народженням 5-х дітей.

Відповідачі вихованням своїх малолітніх дітей не займаються. Діти одягнені не по сезону, в повній мірі не забезпечені одягом, взуттям, предметами особистої гігієни, шкільним приладдям, іграшками. Квартира, в якій проживає родина, знаходиться в антисанітарному стані, кімнати не білені, стіни та підлога брудні, в кімнатах панує затхле повітря, у квартирі та перед нею присутній постійний безлад. У кімнатах на купах накладений брудний одяг, на підлозі по кімнатах розкидані залишки зіпсованої їжі.

Відповідачі не піклуються про культурний та освітній розвиток дітей: немає шкільного куточку, де діти робили б домашні завдання, відсутні ігри для їх розвитку, не забезпечують їх належним оздоровленням та лікуванням. Діти часто хворіють на педикульоз - це і є причиною постійних пропусків дітей в ЗДО «Сонечко».

Сім`я перебуває на обліку сімей, які потрапили у складні життєві обставини вже не один рік. Сім`я перебувала під соціальним супроводом центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, була знята з супроводу комісією з питань захисту дитини при райдержадміністрації без досягнення позитивного результату. Окрім того на засіданнях виконкому сільської ради дану сім`ю неодноразово заслуховували щодо виконання батьківських обов`язків в сім`ях. Однак, в цілому, вжиті заходи не дали позитивного результату: батьки не реагували на прийняті рішення та надані рекомендації, вимоги головного спеціаліста ССД, продовжують вести не здоровий спосіб життя, що свідчить про їхнє небажання піклуватись про утримання та виховання малолітніх дітей.

В поточному році сім`я відповідачів регулярно відвідувалась суб`єктами соціальної роботи, сільським головою та комісією ОЗО «Андрушківський ліцей ім. А.Н.Вітрука». Під час соціальних інспектувань сім`ї виявлено: в кімнатах важкий запах, не прибрано, в цілому панує антисанітарія, недостатньо продуктів харчування, діти одягнені неохайно, купи брудного одягу. Батьки не вживають заходів щодо покращення умов життя дітей, що свідчить про їх байдужість та небажання належним чином піклуватись про них.

Неодноразово мамі надавались поради щодо правильного виконання своїх батьківських обов`язків головним спеціалістом ССД. Постійні профілактичні бесіди працівників соціально-психологічної служби ліцею, працівників ювенальної превенції, посадових осіб служб у справах дітей ніяких результатів протягом років не дали. Батьки агресивно ставляться до порад спеціалістів, на контакт не йдуть, грублять.

На даний час відповідач ОСОБА_7 не працює, але й порядку в квартирі і на подвір`ї не наведено.

Позивач просить в інтересах малолітніх дітей, позбавити батьківських прав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , по відношенню до їхніх малолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та стягнути з них аліменти на користь їх дітей.

Представники позивача органу опіки та піклування виконавчого комітету Андрушківської сільської ради Попільнянського району Житомирської області в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили задовольнити їх в повному обсязі.

Відповідачі в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково, заперечували проти позбавлення їх батьківських прав по відношенню до дітей. Зазначили, що вони стараються робити все, що в їх силах, щоб краще було для дітей. Також вони вказують, що є певні недоліки, але вони будуть їх виправляти.

Представник третьої особи орган опіки і піклування Попільнянської РДА Житомирської області в судовому засіданні позов підтримала, не заперечувала проти його задоволення.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вислухавши сторони, суд приходить до наступного висновку.

Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України).

Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до статті 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

26 грудня 2009 року Андрушківською сільською радою Попільнянського району Житомирської області, зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка після державної реєстрації шлюбу змінила своє прізвище на « ОСОБА_9 », що підтверджується штампом Андрушківської сільської ради Попільнянського району Житомирської області в паспортах відповідачів на сторінці про сімейний стан. /а. с. 22-23/

Як вбачається з свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ./ а. с. 24-28/

Відповідно до довідок виконавчого комітету Андрушківської сільської ради Попільнянського району Житомирської області від 17 квітня 2019 року № 374 -375, 377-378, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 і до складу їх сім`ї входять діти: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . /а. с. 18, 20-21/

Відповідно до характеристики від 16 квітня 2019 року № 372 та довідки від 17 квітня 2019 року № 376 Андрушківської сільської ради Попільнянського району Житомирської області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. За період проживання зарекомендувала себе, як безвідповідальна мати, яка ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно своїх 5-х дітей. Не приділяє достатньої уваги вихованню та утриманню доньок і сина. /а. с. 16, 19/

Відповідно до характеристики від 17 квітня 2019 року № 373 Андрушківської сільської ради Попільнянського району Житомирської області відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , за період проживання зарекомендував себе, як безвідповідальний батько, який ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно своїх 5 дітей. Не приділяє достатньої уваги їх вихованню та утриманню. На даний час не працює. /а. с. 17/

Згідно довідки ТОВ «Сігнет Центр» від 16 вересня 2019 року № 259, ОСОБА_2 працює підсобним працівником на підставі наказу № 2445-Кп від 11 вересня 2019 року по даний час. /а. с. 73/

Як вбачається з Актів обстеження умов проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , від 04 січня 2018 року, 19 січня 2018 року, 28 лютого 2018 року, 08 серпня 2018 року, 09 жовтня 2018 року, 13 листопада 2018 року, 27 листопада 2018 року, 04 січня 2019 року, 09 січня 2019 року, 19 лютого 2019 року, 26 березня 2019 року, 01 серпня 2019 року та від 16 серпня 2019 року складених комісією Андрушківської сільської ради Попільнянського району Житомирської області, у квартирі не придбано, брудна підлога, лежав брудний одяг, по всій квартирі розвішений випраний одяг, в кухні гори брудного посуду, залишків їжі. Сім`я мешкає в одній кімнаті, де тепло, але брудно. На спальних місцях брудна спальна білизна. Господарства немає. Обробляють город. В будинку не відремонтовані вікна, потребується косметичного ремонту. Дівчата мають окремі кімнати зі спальними місцями. Холодильник порожній, зовсім малий запас продуктів. Для розвитку дітей батьки не створюють жодних умов. Діти не забезпечені належним одягом, харчуванням, предметами особистої гігієни, іграшками шкільним приладдям, постійною білизною. Також діти не мають шкільного куточка, де мають робити уроки. Членами комісії з батьками проведено бесіди та надано час для усунення недоліків. /а. с. 5-15,71-72/

Відповідно до характеристик Опорного закладу освіти «Андрушківський ліцей ім.. В.Н. Вітрука» від 03 червня 2019 року № 49-50 та ДНЗ «Сонечко», ОСОБА_2 , навчається в ліцеї з 2016 року, пропуски навчальних занять з неповажних причин відсутні, повільно засвоює навчальний матеріал. ОСОБА_3 навчається у першому красі, навчальний матеріал засвоює згідно програмних вимог на середній рівень. Діти виховуються у проблемній сім`ї, батьки не приділяють належної уваги їх вихованню, хоча часто цікавляться їх навчанням, приходять на батьківські збори. Діти приходять до школи у брудному одязі, одягнені не по сезону. У дітей часто відбувається зараження педикульозом. ОСОБА_4 відвідує Андрушківський дошкільний навчальний заклад «Сонечко» з липня 2015 року. Сім`я в якій виховується ОСОБА_10 повна, недостатньо благополучна. Дитина до знань в садочку ставиться позитивно, займається охоче. Мова дівчинки виразна, є невеликі запинки, словесний запас відповідно до віку. Розвиток елементарних математичних здібностей відповідає віку./ а. с.56-58/

Рішеннями виконавчого комітету Андрушківської сільської ради Попільнянського району Житомирської області від 10 квітня 2019 року № 20 затверджено Висновок органу опіки та піклування Андрушківської сільської ради про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , орган опіки та піклування вважає за доцільне підняти клопотання перед судом, щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 та ОСОБА_1 відносно їх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

В судовому засіданні свідок ОСОБА_11 повідомила, що вона працює директором Опорного закладу освіти «Андрушківський ліцей ім.. В.Н. Вітрука», навчаються в ліцеї двоє діток: ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , діти навчаються посередньо, не завжди охайно одягнуті, в дітей педикульоз, мама відвідує батьківські збори. Вона входила в комісію при обстеженні умов проживання сім`ї, тому може зазначити, що умови проживання незадовільні, брудно.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні дала покази про те, що вона працює директором дитячого садочка «Сонечко», даний садочок відвідує 3-є діток, діти фізично розвинені, одяг чистий, в дітей педикульоз, в будинку не дуже охайно, останні рази прибрано, батько допомагає фізично в садочку.

Оцінюючи усі докази у їх сукупності, суд вважає недоведеними обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог про позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та стягнення з них аліментів, виходячи із наступного.

Законодавство про охорону дитинства ґрунтується на Конституції України, Конвенції ООН про права дитини, відповідно до преамбули якої, дитині для повного й гармонійного розвитку необхідно зростати в сімейному оточенні. Згідно статті 9 Конвенції, держави-сторони дбають про те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їхньому бажанню. Статтею 18 Конвенції про права дитини, передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Крім цього, вказані правовідносини регулюються міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і складається із Закону України «Про охорону дитинства» від 21 червня 2001 року №-2558-ІІІ, а також інших нормативно-правових актів, що регулюють суспільні відносини у цій сфері.

Відповідно до статей 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно зі статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього.

Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом із батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Право дитини на отримання належного сімейного виховання виникає у неї від народження.

Відповідно до положень статей 1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.

Відповідно до положень статті 9 Конвенції ООН «Про права дитини» держави-сторони дбають про те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи за судовим рішенням визначають відповідно до застосовного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в інтересах дитини. Вирішення такого питання може бути необхідним у тому чи іншому випадку, коли, наприклад, батьки жорстоко поводяться з дитиною чи не піклуються про неї. При цьому всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у вирішенні такого питання та викладати свою позицію.

Статтею 164 СК України встановлено виключний перелік підстав для позбавлення матері чи батька дитини батьківських прав. Зокрема, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Пленум Верховного Суду України в п.п.15, 18 Постанови N3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити у задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських прав.

За загальним правилом позбавлення батьківських прав спрямоване насамперед на захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей та є засобом стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків.

Згідно з пункту 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до частини 2 статті 78, частин 1, 6 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Пунктами 4,5 статті 19 СК України передбачено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування.

Як вбачається матеріалів справи, орган опіки та піклування Андрушківської сільської ради, в своєму висновку вважає за доцільне підняти клопотання перед судом, щодо позбавлення батьківських прав щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 та ОСОБА_1 відносно їх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Згідно частини 6 статті 19 Сімейного кодексу України, суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши всі докази, суд не погоджується з висновками щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідачів та ставиться до них критично, оскільки такі висновки винесено без достатніх правових підстав, невмотивовано, не містять обґрунтування доцільності такого рішення з точки зору позитивного впливу на дитину.

Відсутні будь-які докази того, що на виконання вимог статей 1-3, 9 Конвенції ООН «Про права дитини», державні органи вживали необхідних та достатніх заходів щодо надання необхідної допомоги сім`ї відповідачів, що відповідачам реально був наданий комплекс соціальних послуг з метою покращення ситуації в їх родині.

Відповідно до статті 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.

У рішенні Європейського суду від 18 грудня 2008 року по справі "Савіни проти України" зазначається "що хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати, що розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини".

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини (справа «Хант проти України» від 7 грудня 2006 року) свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Факт оскарження відповідачем заяви про позбавлення батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини. Позбавлення батьківських прав має бути виправдане інтересами дитини, і тоді інтереси повинні мати переважний характер над інтересами батьків, між інтересами дитини та інтересами батьків має існувати справедлива рівновага. (Ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20.07.2016, №760/18209/15-ц та від 14.09.2016, №216/2914/14-ц).

Обставин, які є беззаперечними підставами та свідчили б про винну поведінку відповідачів щодо ухилення їх від виховання дітей, умисного і свідомого нехтування своїми обов`язками, та є підставами для позбавлення відповідачів батьківських прав судом не встановлено.

У пункті 17 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 липня 2007 року за № 3 визначено, що не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин.

Враховуючи матеріали справи, суд вбачає відсутність у відповідачів свідомого ухилення від виконання батьківських обов`язків щодо виховання дітей.

У пункті 54 рішення ЕСПЛ «Хант проти України» ( від 07.12.2006 року), суд нагадує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (див. рішення у справі Olsson v. Sweden, від 27 листопада 1992 року і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (див. рішення у справі Johansen v. Norway від 7 серпня 1996 року, п. 78.

У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (§ 100).

Статтею 150 СК України передбачений обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини.

Згідно з частини другої, четвертої статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у пункті 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Згідно статті 19 Конвенції про права дитини, держави-учасниці зобов`язані вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального поводження або експлуатації з боку батьків чи будь-якої іншої особи.

Статтею 164 СК України, передбачено вичерпний перелік підстав позбавлення матері, батька судом батьківських прав.

Законодавець визначив, що позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів. Тому у кожному випадку треба виявити і оцінити позитивний результат у долі дитини. Якщо такий результат не передбачається, то позбавлення батьківських прав не дасть дитині полегшення.

Позбавлення батьківських прав - це водночас і санкція за протиправну поведінку матері або батька, яку можна вважати юридичною відповідальністю. Суд вважає, що позбавлення відповідачів батьківських прав щодо дитини, не принесе позитивного результату у долі дитини.

Особа, яка подала позов про позбавлення батьківських прав із підстав, передбачених пунктом 2 частини першої статті 164 СК України, повинна довести, що батьки (один із батьків) ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини. У свою чергу батьки (один із батьків) мають довести, що вони належним чином виконують свої батьківські обов`язки.

Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів винної поведінки відповідачів щодо свідомого нехтування ним своїми обов`язками та ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання дітей.

На підставі наданих документальних доказів неможливо встановити характер стосунків, що склалися між батьками та дітьми, та зробити висновок про те, що відповідачі дійсно взагалі не виконують своїх батьківських обов`язків.

Згідно із статтею 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд додатково звертає увагу на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, але аналіз доказів у їх сукупності свідчить про наявність у відповідачів батьківського ставлення до дітей, бажання виконувати свої батьківські обов`язки, що на думку суду узгоджується з інтересами дітей.

Окрім іншого, суд звертає увагу, що позбавлення відповідачів батьківських прав може бути втручанням у їх право на повагу до сімейного життя, що передбачено статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Втручання у право на повагу до сімейного життя спричиняє порушення статті 8 Конвенції, за винятком випадків, коли воно здійснюється «згідно із законом», має ціль або цілі, що є легітимними згідно з пунктом 2 статті 8 Конвенції, та є «необхідним у демократичному суспільстві» для досягнення згаданої вище цілі або цілей (пункт 83 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Гаазе проти Німеччини»).

З урахуванням наведеного, з метою забезпечення якнайкращих інтересів дитини, захисту і піклування, які необхідні для її благополуччя, передбаченого статтею 152 СК України права дітей на належне батьківське виховання, суд не має підстав для позбавлення батьківських прав відповідачів щодо їх дітей, що є підставою для відмовити у задоволенні позовних вимог, при цьому попереджає їх про необхідність змінити ставлення до виховання дітей і покладає на орган опіки та піклування контроль за виконанням відповідачами батьківських обов`язків. У разі невиконання відповідачами такого попередження позивач не позбавлений можливості повторно звернутися до суду з аналогічним позовом.

Щодо стягнення аліментів з відповідачів на утримання дитини, то суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно частини 3 статті 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Керуючись Постановою Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»; Конвенцією «Про права дитини»; Законом України «Про охорону дитинства»; Законом України «Про організацію забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування»; статтями 19, 150, 151, 155, 157, 164, 165, 166 СК України; статтями 4, 12, 13, 19, 23, 28, 48, 76, 78, 81, 89, 128, 141, 258, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Органу опіки та піклування виконавчого комітету Андрушківської сільської ради Попільнянського району Житомирської області, в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа: Попільнянська районна державна адміністрація (орган опіки та піклування) Житомирської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - відмовити.

Попередити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , про необхідність змінити ставлення до виховання своїх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ОСОБА_1 та ОСОБА_2 батьківських прав та обов`язків.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Попільнянського

районного суду М. І. Рудник