Справа № 484/2835/19
Провадження № 2/484/1121/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.09.2019р.Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі : головуючого судді - Медведєвої Н.А.

секретар судового засідання -Бикова О.П.

за участю позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2 ,

відповідача - ОСОБА_3 ,

представника відповідача - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Первомайську в порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення майнової шкоди в сумі 16000грн., мотивуючи тим, що в господарстві вона мала корову чорної масті віком 6 років. 03.10.2018р. вона вигнала корову на випас. Випасати корів той день була черга ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , однак за їх проханням випас здійснювали ОСОБА_7 та ОСОБА_10 . Ввечері вона пішла зустрічати корову, але пастух їй повідомив, що її корову зарізали. Вважає, що діями відповідача, який дав згоду зарізати її корову, їй завдана майнова шкода.

Ухвалою 12.07.2019р. позовна заява прийнята до розгляду, постановлено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначене підготовче засідання, визначені дати подачі до суду заяв по суті.

Ухвалою від 09.08.2019р. підготовче провадження було закрите, справа призначена до судового розгляду по суті, за клопотанням сторін викликані до суду свідки.

Позивач в судовому засіданні повністю підтримала позов та вказала, що саме відповідач повинен відшкодувати завдану їй шкоду, оскільки він дав дозвіл зарізати її корову. Її корова та корова відповідача мали відмінності у формі рогів, кольору вим`я та будові тіла. Отже відповідач повинен був виявити, що зарізали не його корову.

Відповідач своєї вини не визнав, зазначаючи, що його вина в заподіянні шкоди позивачці відсутня, оскільки коли він прибув до череди, корова була мертва. Крім того, він вважав, що померла саме його корова.

Вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що позивач мала у господарстві корову чорної масті, яку вона вранці 03.10.2018р. вигнала на випас.

Між жителями с. Бандурка Первомайського району існує усна домовленість про спільне випасання належної їм великої рогатої худоби в одній череді, яке здійснюється власниками корів почергово, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Тарасівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області від 15.05.2019р. (а.с. 4).

Відповідно до чергового графіку спільного випасання корів власниками великої рогатої худоби 03.10.2018р. випас худоби покладався на ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які передоручила випасання худоби ОСОБА_7 та ОСОБА_10 .

Зазначені обставини підтверджуються також наданими в суді поясненнями сторін та свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно положень ч.1 ст. 7 ЦК України цивільні відносини можуть регулюватися звичаєм, зокрема звичаєм ділового обороту. Звичаєм є правило поведінки, яке не встановлене актами цивільного законодавства, але є усталеним у певній сфері цивільних відносин.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

За змістом ст. 6, ч.1 ст. 627 та ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості; договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 614 ЦК України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язань. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Отже, усна домовленість власників корів по черговому випасанню худоби, що є звичаєм (усталеним правилом поведінки), тобто виникли зобов`язальні правовідносини щодо спільного (почергового) випасання належної їм худоби, що тягне за собою обов`язок особи, яка здійснює випасання череди корів, по збереженню худоби на час її випасання.

Свідок ОСОБА_9 підтвердила суду пояснення позивачки та вказала, що дійсно у жовтні 2018р. вона вигнала свою корову на випас.

Під час розгляду справи відповідач пояснив, що в його господарстві є корова чорної масті. У жовтні 2018р. йому зателефонували та сказали, що його корова надулась. Він зателефонував ветеринарному лікарю, яка порадила що зробити. Він взяв ліки та направився до місця знаходження череди. Дорогою йому знову зателефонували та повідомили, що його корова вже померла. Коли він підійшов до корови, то вона була дуже сильно надута та мертва. На його прохання приїхали ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які сказали, що таку корову неможливо здати на м`ясо. Він зателефонував ОСОБА_14 , щоб він прихав на тракторі та допоміг закопати його корову. ОСОБА_5 зателефонував заготівельнику м`яса, який погодився забрати мертву корову за 2000грн. Перед цим пастух перерізав горло вже мертвій корові, щоб спустити кров. Оскільки корова була дуже надута, він не міг помітити, що це корова не його, та був впевнений, що померла його корова. Про те, що померла не його корова, дізнався ввечері, коли його корова прийшла з череди.

Пояснення відповідача в судовому засіданні також підтвердили свідки ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14

Свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_5 пояснили, що 03.10.2018р. була їх черга випасати корів, але вони передоручити випасання ОСОБА_7 та чоловіку на ім`я ОСОБА_10 . Перед обідом їм зателефонували пастухи та повідомили, що надулась їх корова. Вони образу направились до місця перебування череди та побачили сильно надуту корову чорної масті, яка була мертва. Пастухи сказали, що корова померла приблизно 30 хвилин тому. Біля корови перебувала дружина відповідача, яка плакала за коровою. Відповідача не було. Через деякий час він прибув, також приїхали ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які відмовились приймати мертву корову. Потім зателефонували іншому заготівельнику м`яса, який прихав та забрав мертву корову за 2000грн. Перед цим корові перерізали горло та зробили надріз, щоб випустити повітря. Горло різав пастух на ім`я ОСОБА_10 .

ОСОБА_15 суду пояснила, що вона є ветеринарним лікарем. Одного дня їй зателефонував відповідач та запив, що робити, коли надулась корова. Через деякий час їй знову зателефонував відповідач та сказав, що корова померла. Пізніше також їй телефонували та питали, щоб випустити повітря з корови, оскільки вона може розірватись. Також вона пояснила, що основні причини газоутворення у корови пов`язані з їжею. Якщо таке газоутворення проходити дуже швидко, настає асфіксія та корова помирає.

Отже, судом встановлено, що коли відповідач прибув до череди, корова вже була мертва.

Статтею 22 ЦК України передбачено відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди та визначено збитки як втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі (реальні збитки), а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права(упущена вигода)

Згідно із до ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність одночасно усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки; шкоди; причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою; вини.

Однак суду не надано доказів того, що дії відповідача були протиправними та наявний причинний зв`язок між його діями та наслідками у виді смерті корови позивача.

На підставі викладеного суд вважає за необхідне відмовити в задоволені позову.

Керуючись ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди в сумі 16000грн. відмовити.

Місце проживання позивача: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Місце проживання відповідача: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до Миколаївського апеляційного суду безпосередньо до суду апеляційної інстанції. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст. 358 ЦПК України.

Повне судове рішення складене 24.09.2019р.

Суддя Н.А.Медведєва