Справа № 202/9477/14-ц
Провадження № 2-в/202/1/2019
УХВАЛА

Іменем України

17 вересня 2019 року Індустріальний районний суд м Дніпропетровська у складі головуючого судді Мачуського О.М., за участю секретаря судового засідання Репіної А.С., представника відповідача АТ «ВТБ Банк» - Зимненка Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро, заяву судді Дніпровського позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення суми та за позовною заявою третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_5 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Венчурні інвестиційні проекти», Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк», ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_1 про визнання права власності, справа № 202/9477/14-ц, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2014 року ОСОБА_1 звернулась до Індустріального районного суду М.Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення суми.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15 січня 2016 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення суми залишено без розгляду.

15 січня 2016 року суддею Індустріального районного суду м. Дніпропетровська по даній цивільній справі ухвалено додаткове рішення, яким частково задоволено позовні вимоги третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_5 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Венчурні інвестиційні проекти », Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк», ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_1 про визнання права власності.

14 січня 2019 року на адресу апеляційного суду Дніпропетровської області надійшла цивільна справа №202/9477/14-ц (апеляційне провадження №22-ц/803/3470/19) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми та за позовом третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_5 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Венчурні інвестиційні проекти», Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк», ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_1 , про визнання права власності для розгляду, апеляційної скарги Акціонерного товариства «ВТБ Банк» на додаткове рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15 січня 2016 року.

21 січня 2019 року було відкрите апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «ВТБ Банк» на додаткове рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15 січня 2016 року.

06 травня 2019 року апеляційну скаргу Акціонерного товариства «ВТБ Банк» на додаткове рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 15 січня 2016 року було призначено до апеляційного розгляду на 11 червня 2019 року о 11 год. 10 хв.

Під час підготовки даної справи до колегії, яка призначена на 11 червня 2019 року, було встановлено факт втрати судового провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення суми та за позовом третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_5 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Венчурні інвестиційні проекти», Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк», ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_1 , про визнання права власності.

11 червня 2019 року питання стосовно розгляду апеляційної скарги Акціонерного товариства «ВТБ Банк» було зняте до відновлення втраченого судового провадження, надіслана заява про відновлення втраченого судового провадження до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська.

Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 31 липня 2019 року справу прийнято до свого провадження для вирішення питання про відновлення втраченого судового провадження у справі.

Представник Акціонерного товариства «ВТБ Банк» - Зимненко Є.В., в судовому засіданні пояснив, що підтримує заяву про відновлення втраченого провадження. Також зазначив, що при розгляді справи та винесення додаткового рішення від 15.01.2016 року, АТ «ВТБ Банк» жодним чином не повідомлявся про дати судового розгляду. Вже після реалізації додаткового рішення Індустріального районного суду від 15.01.2016 р., представник банку ознайомився з матеріалами справи та зробив фотокопії документів, що в ній містились. Також було подано апеляційну скаргу на додаткове рішення. У зв`язку з втратою цивільної справи, представником АТ «ВТБ Банк» були надані копії всіх документів для відновлення втраченого провадження та розгляду апеляційної скарги.

Інші учасники в судове засідання не з`явились, будучи належним чином повідомлені про дату та час розгляду питання про відновлення втраченого провадження.

Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі № 202/9477/14-ц.

Відповідно до ст. 488 ЦПК України, відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом.

Статтею 489 ЦПК України передбачено, що втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою учасника справи або за ініціативою суду.

Зі статті 493 ЦПК України вбачається, що при розгляді справи суд використовує частину справи, яка збереглася (окремі томи, жетони, матеріали з архіву суду тощо); документи, надіслані (видані) судом учасникам судового процесу та іншим особам до втрати справи, копії таких документів; матеріали виконавчого провадження, якщо воно здійснювалося за результатами розгляду справи; будь-які інші документи і матеріали, подані учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для відновлення справи; відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень; дані, що містяться в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі; будь-які інші відомості, документи тощо, отримані у законний спосіб з інших офіційних джерел. Суд може допитати як свідків осіб, які були присутніми під час вчинення процесуальних дій, учасників справи (їх представників), а в необхідних випадках - осіб, які входили до складу суду, що розглядав справу, з якої втрачено провадження, а також осіб, які виконували судове рішення, та вчиняти інші процесуальні дії, передбачені цим Кодексом, з метою відновлення втраченого судового провадження.

Відповідно до статті 494 ЦПК України передбачено, що на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого судового провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити. В ухвалі суду про відновлення втраченого судового провадження зазначається, на підставі яких конкретно даних, поданих до суду і досліджених у судовому засіданні, суд вважає установленим зміст відновленого судового рішення, наводяться висновки суду про доведеність того, які докази досліджувалися судом і які процесуальні дії вчинялися з втраченого провадження.

Суд враховує, що під час розгляду цієї категорії справ суд не збирає та не досліджує нові докази, не робить висновків щодо правильності тверджень суду, який розглядав справу, та про обґрунтованість вимог заявника по суті раніше пред`явленого позову за втраченим судовим провадженням, тобто не здійснює судовий розгляд в його класичному розумінні, а лише виконує функцію щодо технічного відтворення раніше існуючих матеріалів провадження.

Як вбачається з заяви Дніпровського апеляційного суду, під час підготовки даної справи до колегії на 11 червня 2019 року, було встановлено факт втрати судового провадження. За фактом викрадення цивільної справи № 202/9477/14-ц були внесенні відповідні відомості до ЄРДР та розпочато розслідування.

Акціонерним товариством «ВТБ Банк» до справи долучено наступні копії документів: позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення суми; паспорт ОСОБА_1 НОМЕР_1 ; розписка від 16.03.2010 року про отримання коштів; заява про забезпечення позову ОСОБА_1 від 01.09.2014 р.; ухвала пор відкриття провадження від 17.09.2014 року; супровідний лист від 17.09.2014 р. про направлення копії ухвали; ухвала від 18.09.2014 року про забезпечення позову; супровідний лист від 18.09.2014 р. про направлення копії ухвали; довідка про неявку сторін у судове засідання 31.10.2014 року; довідка про неявку сторін у судове засідання 20.11.2014 року; довідка про неявку сторін у судове засідання 22.12.2014 року; заява ОСОБА_5 про вступ у справу у якості третьої особи з самостійними вимогами від 30.04.2015 р.; платіжне доручення № 16; позовна заява ОСОБА_5 до ТОВ «Венчурні інвестиційні проекти», ПАТ «ВТБ Банк», ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_1 ; паспорт ОСОБА_5 КС 3977390; картка фізичної особи-платника податків ОСОБА_5 ; договір підряду на виконання будівельно-монтажних робіт від 23.04.2014 р.; ухвала від 30.04.2015 р. про залучення ОСОБА_5 у якості третьої особи з самостійними вимогами; супровідний лист від 30.04.2015 р. про направлення копії ухвали; ухвала від 15.01.2016 р. про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення суми; супровідний лист від 15.01.2016 р. про направлення копії ухвали; запит Прокуратури Дніпропетровської області від 24.10.2017 року 17/1-4860-вих 17; відповідь на запит від 31.10.2017 № 202/9477/14-ц/19350/2017; запит № 91 від 13.12.2018 від КП «Реєстрація нерухомості» Дніпровська філія; відповідь на запит від 14.12.2018 № 202/9477/14-ц/21828/2018; додаткове рішення від 15.01.2106 року.

Крім того, з метою відновлення втраченого судового провадження № 202/9477/14-ц ТОВ «Венчурні інвестиційні проекти» були надані письмові пояснення.

Ратифікація Україною Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенції) покладає на нашу державу обов`язок неухильного додержання зобов`язань за цим міжнародно-правовим документом, що вимагає від нашої держави необхідності організувати свою правову систему таким чином, щоб забезпечити реальне гарантування передбаченого Конвенцією права на судовий захист, створити рівні умови доступу до правосуддя.

Необхідність визнання обов`язковості практики Європейського суду з прав людини законодавчо ґрунтується на нормах п. 1 Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» від 17.07.1997 р., згідно якого Україна повністю визнає на своїй території дію статті 46 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року щодо визнання обов`язковою і без укладення спеціальної угоди юрисдикцію Європейського суду з прав людини в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції, а також ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 р., у якій зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Під доступом до правосуддя згідно зі стандартами Суду розуміється здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права. Розглядувана категорія разом із такими елементами як остаточність судового рішення та своєчасність виконання остаточних рішень є невід`ємними складовими права на суд, яке, у свою чергу, посідає одне з основних місць у системі фундаментальних цінностей будь-якого 1 демократичного суспільства. Однією з гарантій забезпечення права на судовий захист у цивільному судочинстві є існування на законодавчому рівні інституту цивільного процесуального права відновлення втраченого судового провадження. Застосування цього процесуального механізму в разі втрати повністю або частково судового провадження забезпечує можливість реалізації усіх складових права на судовий захист, яке не обмежується лише вирішенням справи судом, а охоплює також право на оскарження судового рішення

Враховуючи вищезазначене, та з метою захисту прав та інтересів сторін, суд дійшов висновку про необхідність відновлення втраченого судового провадження у вказаній цивільній справі та вважає, що зібраних матеріалів достатньо для відновлення провадження повністю.

Керуючись ст. ст.488,489,493,494 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву судді Дніпровського апеляційного суду Куценко ОСОБА_6 . ОСОБА_7 про відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення суми та за позовною заявою третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_5 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Венчурні інвестиційні проекти», Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк», ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_1 про визнання права власності, справа № 202/9477/14-ц задовольнити.

Відновити втрачене судове провадження по цивільній справі № 202/9477/14-ц за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення суми та за позовною заявою третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_5 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Венчурні інвестиційні проекти», Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк», ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_1 про визнання права власності.

Повний текст рішення складено 19 вересня 2019 року.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя О.М. Мачуський