КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 760/1984/19
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/8857/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2019 року м. Київ

колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого Болотова Є.В.,

суддів: Лапчевської О.Ф., Музичко С.Г.,

при секретарі Прохоровій В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за поданням приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Коновалова Олександра Сергійовича про обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 ,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 24 квітня 2019 року, постановлену під головуванням судді Шереметьєвої Л.А.,-

встановила:

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 24 квітня 2019 року назване подання задоволено.

Тимчасово обмежено в праві виїзду за межі України без вилучення паспорта для виїзду за кордон боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІН НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 до виконання боргових зобов'язань про стягнення коштів у виконавчому провадженні № 56839906.

Виконання ухвали доручено Державній прикордонній службі України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду з постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні подання, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник вимоги апеляційної скарги підтримали.

Представник ОСОБА_2 проти апеляційної скарги заперечив.

Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Коновалов О.С. в судове засідання не з`явилась, про його час і місце повідомлений належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Задовольняючи подання про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, суд першої інстанції виходив із того, що боржник ухиляється від виконання рішення суду.

Висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

З матеріалів справи вбачається, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Коновалова О.С. перебуває виконавче провадження № 56839906 з примусового виконання виконавчого листа № 2-135/14 виданого Солом`янським районний судом м. Києва 24 вересня 2014 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 5 060 410 грн 96 коп.

Обґрунтовуючи подання, приватний виконавець зазначив, що рішення набрало законної сили 09 вересня 2014 року. Виконавчий лист було пред`явлено до виконання до ВПВР УДВС України ГТУЮ у м. Києві, та 26 лютого 2016 року виконавчий документ повернуто стягувачу на підставі п. 2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». Примусово стягнуто боргу 305 617 грн 25 коп. 23 липня 2018 року приватним виконавцем відкрито виконавче провадження. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 24 липня 2018 року у боржника на праві власності перебувають земельні ділянки. Приватний виконавець зазначає, рішення суду не виконується з 2014 року, боржник маючи кошти на рахунках в банківських установах, користуючись цими коштами та виїжджаючи за кордон, рішення суду не виконує.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом,- до виконання зобов`язань.

Згідно п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, утримання від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; обов`язок допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; подання виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; повідомлення виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; своєчасна явка на вимогу виконавця; надання пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

З матеріалів справи вбачається, що 24 вересня 2014 року Солом`янським районним судом м. Києва видано виконавчий лист № 2-135/14 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість у розмірі 5 060 410, 96 грн.

До 2016 року стягнення за виконавчим листом № 2-135/14 здійснювалось ВПВР УДВС України ГТУЮ у м. Києві.

23 липня 2018 року приватним виконавцем відкрито виконавче провадження.

Постановою від 24 липня 2018 року накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику.

Згідно відповіді ПАТ «Кредобанк» постанова про арешт коштів боржника прийнята до виконання, здійснено арешт грошових коштів на рахунку № НОМЕР_2 ( 840 ), залишок яких склав 170, 36 доларів США.

Згідно відповіді ПАТ «ПриватБанк» арешт на рахунки боржника накладено, залишок становить 1 344 грн 96 коп.

05 грудня 2018 року приватним виконавцем направлено запит до АТ КБ «ПриватБанк» про надання виписок по рахунках боржника з метою встановлення наявності у боржника грошових коштів.

05 грудня 2018 року АТ КБ «ПриватБанк» було надано відповідь №20.1.0.0.0/7- 181129/918, згідно якої боржник користувався рахунком на суму близько 130 000 грн 00 коп.

На вимогу приватного виконавця № 298 від 19 грудня 2018 року ПАТ «Універсал банк» надав виписки по рахункам боржника № НОМЕР_4 та № НОМЕР_5 за період з 23 липня 2017 року по 19 грудня 2018 року, згідно яких боржник в цей період витрачав кошти на власні потреби.

Згідно відомостей Державної прикордонної служби України за період з 23 вересня 2016 року по 27 листопада 2017 року боржник неодноразово перетинав кордон України.

Рішення суду про стягнення 5 060 410 грн 96 коп., боржником не виконується майже п`ять років. При цьому, маючи в наявності нерухоме майно, земельні ділянки, боржник не вживає заходів щодо їх реалізації для погашення боргу. Наявні на банківських рахунках кошти, боржник використовує не на сплату боргу, а на власні потреби. При цьому боржник має можливість, в тому числі фінансову неодноразово перетинати кордон України.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість подання приватного виконавця, оскільки вищенаведені обставини дають підстави вважати, що боржник ухиляється від виконання судового рішення.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду від 24 квітня 2019 року постановлена з додержанням норм процесуального права, відтак підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 382 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 24 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 23 вересня 2019 року.

Головуючий Є.В. Болотов

Судді: О.Ф. Лапчевська

С.Г. Музичко