Постанова

Іменем України

11 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 200/13156/15-ц

провадження № 61-12453св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І.,

суддів: Антоненко Н. О., Дундар І. О., Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач), Русинчук М. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 29 травня 2019 року в складі колегії суддів: Ткаченко І. Ю., Деркач Н. М., Каратаєвої Л.О.,

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна.

Короткий зміст рішень суду першої інстанції

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 жовтня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 кошти у розмірі 193 582,05 грн, що складають Ѕ частину вартості автомобіля марки Mitsubishi Outlander, 2012 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_2.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Короткий зміст рішень суду апеляційної інстанції

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 29 травня 2019 року знято

з апеляційного розгляду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна.

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 жовтня

2018 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна закрито.

Повернуто апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 жовтня 2018 року, як подану передчасно.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що правовою підставою, яка дає можливість відповідачу оскаржити заочне рішення у апеляційному порядку

є залишення судом першої інстанції заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. Оскільки ОСОБА_2 не подавав до суду першої інстанції заяву про перегляд заочного рішення, а відразу подав апеляційну скаргу, то апеляційне провадження підлягає закриттю.

Аргументи учасників справи

У червні 2019 року ОСОБА_2 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу апеляційного суду та передати справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційним судом не застосовано норми частини третьої статті 288 ЦПК України, оскільки заочне рішення у цій справі

є повторним.

Відзив іншими учасниками справи на касаційну скаргу не подано.

Рух справи

Ухвалою Верховного Суду від 17 липня 2019 року відкрито касаційне провадження в цій справі.

Ухвалою Верховного Суду від 28 серпня 2019 року справу призначено до судового розгляду.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція Верховного Суду

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно із частиною першою статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За формою і змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим статтями 263 і 265 цього Кодексу, і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд (стаття 282 ЦПК України).

Постановляючи ухвалу від 29 травня 2019 рокупро закриття апеляційного провадження та повернення апеляційної скарги, апеляційний суд не звернув увагу на те, що зі змісту рішення рішення Бабушкінського районного суду

м. Дніпропетровська від 12 жовтня 2018 року вбачається, що воно ухвалено

в загальному порядку, у резолютивній частині якого заначено загальний порядок та строки подання апеляційної скарги на це судове рішення відповідно до статей 354, 355 ЦПК України.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Частиною четвертою статті 411 ЦПК України передбачено, що справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

За таких обставин ухвала Дніпровського апеляційного суду від 29 травня

2019 рокуне відповідає вимогам статті 263 ЦПК України та постановлена

з порушення норм процесуального права, що в силу пункту 4 частин першої та четвертої статті 411 ЦПК України є підставою для її скасування з передачею справи для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 400, 402, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 29 травня 2019 рокускасувати, справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді: Н. О. Антоненко

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков

М. М. Русинчук