Провадження № 6/201/4/2019
УХВАЛА

14 лютого 2019 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Федоріщева С.С.,

при секретарі - Максимовій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі заяву ОСОБА_1 про поворот виконання рішення у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної підприємству працівником,-

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська 27 квітня 2017 року надійшла заява ОСОБА_1 про поворот виконання рішення у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної підприємству працівником.

В обґрунтування поданої заяви вказано, що рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 серпня 2015 року у зазначеній цивільній справі було стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» 1231931,72 грн. матеріальної шкоди та 3654 грн. судових витрат, а всього 1235585,72 грн. На виконання указаного рішення було видано виконавчий лист та 10 вересня 2015 року державним виконавцем Жовтневого відділу ДВС ДМУЮ було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. 15 вересня 2015 року державний виконавець винесла постанову про стягнення з ОСОБА_1 123558,57 грн. виконавчого збору та 108 грн. витрат, пов'язаних з організацією та проведення виконавчих дій. Шляхом списання з поточного рахунку ОСОБА_1 в ПАТ КБ «Приватбанк» були стягнуті 1235585,72 грн. на користь ПАТ КБ «Приватбанк» на виконання рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська, що підтверджується розпорядження від 23 вересня 2015 року та від 17 вересня 2015 року. 28 вересня 2015 року державний виконавець винесла постанову про закінчення виконавчого провадження у зв'язку з фактичним повним виконанням рішення суду. У подальшому рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 жовтня 2015 року рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 серпня 2015 року було скасоване, а у задоволенні позову ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 було відмовлено. Також ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 листопада 2015 року було задоволено заяву ОСОБА_1 про поворот виконання рішення та стягнуто з ПАТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 грошові кошти, сплачені в рахунок виконання рішення суду у розмірі 1235858,72 грн. Указана ухвала суду виконана не була, грошові кошти не повернуті, виконавче провадження закінчено у зв'язку із скасуванням рішення суду, а саме ухвалою ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2016 року були скасовані рішення від 19 жовтня 2015 року та ухвала від 23 листопада 2015 року Апеляційного суду Дніпропетровської області. У подальшому рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 листопада 2016 року рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 серпня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ПАТ КБ «Приватбанк» відмовлено у повному обсязі. Під час розгляду справи судом апеляційної інстанції питання про поворот виконання рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська вирішено не було. З урахуванням викладеного ОСОБА_1 просив ухвалити рішення. Яким допустити поворот виконання рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 серпня 2015 року у справі № 201/10712/15-ц, а також стягнути з ПАТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 1235585,72 грн.

01 жовтня 2018 року від представника АТ КБ «Приватбанк» до суду надійшло клопотання про повернення заяви заявникові з тих підстав, що станом на дату подання ОСОБА_1 заяви про поворот виконання рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 серпня 2015 року, матеріали цивільної справи перебували у Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, а тому заявник не врахував встановлений ст. 380-381 ЦПК України (в редакції чинній на день подання заяви) та помилково звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська замість Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

14 лютого 2019 року до суду надійшла заява ОСОБА_1, у якій останній заперечує проти клопотання представника ПАТ КБ «Приватбанк» про повернення заяви, а також просив його заяву про поворот виконання рішення суду задовольнити в повному обсязі.

Від представника АТ КБ «Приватбанк» до суду 14 лютого 2019 року надійшла заява, у якій останній зазначив, що заява ОСОБА_1 підлягає поверненню, оскільки на час подання заяви до суду, вона не була підсудна Жовтневому районному м. Дніпропетровська. Крім того, представник банку звертає увагу, що заявником не надано жодного належного доказу виконання рішення суду.

Згідно із приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали поданої заяви, а також матеріали цивільної справи, суд дійшов до такого висновку.

Судом встановлено, що рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 серпня 2015 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної підприємству працівником було стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» 1231931,72 грн. матеріальної шкоди, заподіяної підприємству працівником. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3654,00 грн. В іншій частині позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» відмовлено (т.1 а.с. 19-21).

На виконання указаного рішення суду Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська 09 вересня 2015 року було видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості у розмірі 1235585,72 грн.

Постановою державного виконавця Жовтневого відділу ДВС ДМУЮ Пата Н.О. від 10 вересня 2015 року було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 201/10712/15-ц (т.3 а.с.75).

Згідно із розпорядженнями № 48706256/В6 від 17 вересня 2015 року та 48706256/В6 від 23 вересня 2015 року з поточного рахунку ОСОБА_1 в ПАТ КБ «Приватбанк» були списані грошові кошти у розмірі 1235585,72 грн. (т.3 а.с.76-77).

У подальшому постановою державного виконавця від 28 вересня 2015 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 201/10712/15-ц, виданого 09 вересня 2015 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська про стягнення заборгованості у розмірі 1235585,72 грн. закінчено на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у зв'язку фактичним виконанням рішення (т.3 а.с.51).

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 жовтня 2015 року рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 серпня 2015 року було скасоване та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної підприємству працівником, відмолено (т.3 а.с.57-59).

У жовтні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду Дніпропетровської області із заявою про поворот виконання рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 серпня 2015 року (т.3 а.с.69-70).

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 листопада 2015 року заяву ОСОБА_1 про поворот виконання рішення суду задоволено. Допущено поворот виконання рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 серпня 2015 року за позовом ПАТ КБ до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної підприємству працівником. Стягнуто з ПАТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 грошові кошти, сплачені в рахунок виконання рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 серпня 2015 року у справі № 201/10712/15-ц у розмірі 1235585,72 грн. (т.3 а.с.106-107).

На виконання указаної ухвали апеляційного суду Дніпропетровської області Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська 27 листопада 2018 року було видано виконавчий лист (т.3 а.с.109, т.4 а.с.230).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляд цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2016 року рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 листопада 2015 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції (т.3 а.с.231-234).

Згідно із інформації про виконавче провадження № 49531189 з виконання виконавчого листа № 201/10712/15-ц, виданого 27 листопада 2015 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська, про стягнення з ПАТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 грошових коштів сплачених в рахунок виконання рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 серпня 2015 року у справі № 201/10712/15-ц у розмірі 1235585,72 грн., указане виконавче провадження закінчено на підставі п. 4 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (скасування рішення, яке підлягало виконанню) (т.4 а.с.1230-234).

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 листопада 2016 року рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 серпня 2015 року було скасовано та ухвалено нове рішення. В задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної підприємству працівником відмовлено у повному обсязі (т.4 а.с.214-219).

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду Дніпропетровської області із заявою про поворот виконання рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 серпня 2015 року. (т. 4 а.с.227-229). Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 березня 2017 року заяву ОСОБА_1 про поворот виконання рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 серпня 2015 року у справі за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної підприємству працівником, повернуто заявнику (т. 5 а.с.46-47). Підставою для повернення заяви про поворот виконання рішення суду стало те, що ОСОБА_1 не врахував встановлений ст. 380, 381 ЦПК України порядок звернення до суду з заявою про поворот виконання рішення, та помилково подав відповідну заяву до апеляційного суду Дніпропетровської області замість Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська, в якому перебували матеріали цивільної справи.

Постановою Верховного Суду від 28 листопада 2018 року рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 листопада 2016 року залишено без змін. (т. 5 а.с.136-140).

Питання про поворот виконання рішення судом касаційної інстанції не вирішувалося.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 444 ЦПК України суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд, суд, ухвалюючи рішення, вирішує питання про поворот виконання, якщо під час нового розгляду справи він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) або задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Суд вирішує питання про поворот виконання, якщо за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Отже, поворот виконання - це повернення позивачем відповідачеві всього одержаного ним за скасованим чи зміненим рішенням суду. Таким чином, правом звернення із заявою про поворот виконання рішення наділений лише відповідач, оскільки по суті поворот виконання спрямований на відновлення саме його прав.

Враховуючи, що рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 листопада 2016 року в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» відмовлено, та те, що ОСОБА_1 було подано заяву про поворот виконання рішення суду, в якій заявник просить стягнути в порядку повороту виконання з ПАТ КБ «Приватбанк» на його користь грошові кошти сплачені в рахунок виконання рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 серпня 2015 року, що відповідає вимогам ст. 444 ЦПК України, то суд дійшов до висновку, що заява ОСОБА_1 є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Доводи представника АТ КБ «Приватбанк» про те, що заява ОСОБА_1 про поворот виконання рішення підлягає поверненню, суд не приймає до уваги, оскільки згідно із ч. 9 ст. 444 ЦПК України якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до ч. 1-3 цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Доходячи до такого висновку, суд звертає увагу на практику Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

На підставі викладеного, керуючись ст. 444, 260, 353 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про поворот виконання рішення у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної підприємству працівником задовольнити.

Допустити поворот виконання рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 серпня 2015 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної підприємству працівником.

Стягнути з Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) грошові кошти, сплачені в рахунок виконання рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 серпня 2015 року у справі № 201/10712/15-ц у розмірі 1235585,72 грн. (один мільйон двісті тридцять п'ять тисяч п'ятсот вісімдесят п'ять грн. 72 коп.).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя С.С. Федоріщев