У Х В А Л А
15 серпня 2019 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:
головуючого судді Скрипник К.О.
за участю секретаря судового засідання Білова М.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі, без застосування технічного запису відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України заяву Акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення до
У судове засідання сторони не з`явилися, про день і час проведення слухання справи сповіщалися належним чином. У заяві банк просив слухати справу у його відсутність. Відповідно до ст. 433 ЦПК України, неявка учасників справи не є перешкодою для розгляду заяви.
Суд, вивчивши надані матеріали вважає, що заява не підлягає задоволенню за наступних підстав.
Рішення набрало законної сили та представнику позивача видані виконавчі листи по даній справі 29.01.2014 року (а.с.236).

Ухвалою від 23.02.2018 року в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк про зміну способу і порядку виконання судового рішення відмовлено.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст. 6,13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання.

Згідно зі ст. 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу, як суд першої інстанції.

Відповідно до п.17.4 ч.1 Розділ XIII Перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Так, оскільки строк звернення до суду із вимогою про видачу дубліката виконавчого документа законом не визначено, доцільність такого звернення зберігається лише в межах строків, встановлених для пред`явлення виконавчого документа до виконання, оскільки після їх спливу виконавче провадження не може бути відкрите.

Отже, вирішуючи питання про видачу дубліката виконавчого документа суду необхідно встановити чи звернувся заявник про видачу дублікату виконавчого документа в межах строку пред`явлення останнього до виконання, а у разі пропуску такого строку чи звертався заявник із заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання одночасно із заявою про видачу дубліката.

Таким чином, єдиною підставою для видачі дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання є поважність причин пропуску строку та наявність необхідних доказів щодо підтвердження факту втрати виконавчих документів.

Суд зазначає, що поважність причин пропуску строку є оціночним поняттям та має встановлюватись у кожному окремому випадку на підставі відповідних доказів, які у свою чергу оцінюються судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. При цьому, поважними причинами пропуску строку можуть бути визнані лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії та підтверджені належними доказами.

Разом з наданих з матеріалів справи вбачається, що заявником були отримані листи 29.01.2014 року, та як вказав заявник в заяві виконавчі листи при підготовці для направлення до органів виконавчої служби були втрачені, що підтверджується актом банку.

Як на доказ представник АТ КБ «Приватбанк» посилається на акт банку про втрату виконавчого документа, що не є допустимим доказом та суд критично ставиться до вказаного доказу.

Крім того, заявник просить видати виконавчі листи у справі № 422/11762/12 про стягнення заборгованості. Разом з тим, в суді розглядалася справа про звернення стягнення на майно, виселення.

Відтак, належних та допустимих доказів в підтвердження втрати виконавчих листів як і доказів поважності причин пропуску строку звернення виконавчого листів до виконання суду не надано, тому вимоги про поновлення строку та видачі дублікату виконавчих листів задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. 433 ЦПК України, п.17.4 Перехідних положень ЦПК України, суд, - ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви Акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення до виконання відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в п`ятнадцятиденний строк з дня складення ухвали.

Суддя К.О. Скрипник

.