Дата документу 18.02.2019 Справа № 333/3467/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/807/942/19 Головуючий у 1-й інстанції: Варнавська Л.О.
Є.У.№333/3467/18 Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Кочеткової І.В.,

суддів: Маловічко С.В.,

Гончар М.С.,

розглянувши в порядку спрощеного письмового позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди,

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 27 листопада 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

У липні2018 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що відповідач, який є її сином, заборгував банківським установам грошові кошти, внаслідок чого на її адресу постійно надходять листи та телефонні дзвінки від кредиторів із вимогою повернути заборгованість та погрозами примусового проникнення до її помешкання, звернення стягнення на належну синові ј частку квартири, в якій вона проживає разом із чоловіком-інвалідом. Неналежне виконання сином своїх боргових зобов'язань спричиняє їй постійні душевні хвилювання, внаслідок чого вона не може вести повноцінний спосіб життя, постійно відчуває страждання, психологічний дискомфорт, порушена її душевна рівновага, виражена в почуттях розпачу, тривоги, дратівливості, у почуттях страху. Внаслідок постійних душевних хвилювань у неї погіршився стан здоров'я, вона постійно хворіє, у зв'язку з чим витрачає значні кошти на лікування. Просила стягнути з відповідача моральну шкоду в сумі 7000 грн.

Заочним рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 27листопада 2018 року позов залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі про скасування судового рішення і ухвалення нового ОСОБА_3 зазначає, що судом неповно з'ясовані фактичні обставини справи, порушено норми матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, і ухвалити по справі нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відзив на апеляційну скаргу відповідач до суду апеляційної інстанції не надав.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на те, що справа є малозначною, її розгляд здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За вимогами п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст.. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що порушення відповідачем кредитних зобов'язань не є підставою для стягнення з нього грошових коштів на користь позивачки з підстав звернення до неї кредиторів і повернення нею боргів сина. Позивачка не є учасником кредитних правовідносин і не має ніяких матеріально-правових обов'язків перед кредиторами.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

За положенням ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Моральна шкода - втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб (Пункт 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.95 № 4).

Згідно ст. 23 ЦК України, у випадку порушення права особа має право на відшкодування моральної шкоди. Моральна шкода полягає:у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я;у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідач ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 є сином позивачки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка перебуває у шлюбі з ОСОБА_5, інвалідом першої групи (а.с.6, 9).І позивачки і її чоловік страждають на хронічні захворювання, витрачають значні кошти на лікування (а.с.14-21,26-39).

Сторони є співвласниками двокімнатної квартири АДРЕСА_1 з частками по 1/3 у кожного (а.с.10, 82).

На примусовому виконанні в органах ДВС перебувають судові рішення про стягнення з ОСОБА_4 на користь позивачки 3 916,50 грн. - компенсації витрат зі сплати комунальних послуг, а також 1 184, 32грн. - суми боргу (а.с.22, 23).

Ухвалою суду від 12.10.2017 за поданням державного виконавця ОСОБА_4 оголошено у розшук.

24.07.2018 на адресу ОСОБА_4 надійшов лист від ТОВ «Споживчий центр» з вимогою про сплату 1 780 грн. заборгованості за кредитним договором від 20.04.2018 (а.с.13).

Даних про виконання позивачкою цієї вимоги кредитора матеріали справи не містять.

Надавши оцінку зібраним у справі доказам за правилами ст.89 ЦПК України, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що невиконання відповідачем кредитних зобов'язань перед юридичним особам не свідчить про завдання ним моральних страждань позивачці і не є підставою для притягнення його до цивільно-правової відповідальності у вигляді відшкодування моральної шкоди на користь його матері. Душевні переживання позивачки з приводу цих обставин є її суб'єктивним сприйняттям ситуації і не можуть бути підставою для застосування ст.ст.1167, 23 ЦК України.

Добровільне погашення позивачкою боргів її сина не свідчить про протиправність поведінки останнього.

Докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження суду першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом першої інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.

За вказаних обставин доводи апеляційної скарги про невідповідність висновків суду першої інстанції вимогам закону є безпідставними.

Отже, апеляційний суд вважає, що рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляції, не вбачається.

Керуючись ст. ст. 268, 369 ч.1, 374 , 375,382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 27листопада 2018 року по цій справі залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Головуючий:

Судді: