КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження: Доповідач - Ратнікова В.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа №375/259/18

14 лютого 2019 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Борисової О.В.

- Левенця Б.Б.

при секретарі - Куркіній І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» Литвиненко Олени Леонідівни на рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 06 червня 2018 року, ухвалене під головуванням судді Голік Н.О. у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в:

28 лютого 2018 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором посилаючись на те, що відповідно до укладеного з відповідачем договору б/н від 26 квітня 2014 року, останній отримав кредит у розмірі 1 900,00 грн. у вигляді встановленого ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Зазначає, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті http: //privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом відповідача у заяві. Також відповідач на час укладення кредитної угоди дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку.

Посилаючись на те, що відповідач не виконує належним чином умови укладеного договору, що спричинило виникнення заборгованості за кредитом станом на 31 грудня 2017 рокуна загальну суму 23 510,94 грн., яка складається із заборгованості за кредитом - 1 854,05 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 20 061, 13 грн., а також штрафу (фіксована частина) - 500 грн., штрафу (процентна складова) - 1 095,76 грн., позивач просивстягнути з відповідача на користь банку вказану загальну суму заборгованості, а також понесені судові витрати в сумі 1 762,00 грн.

Рішенням Рокитнянського районного суду Київської області від 06 червня 2018 рокупозов Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 1 854,05 грн., в рахунок відшкодування понесених судових витрат 138,95 грн., а всього 1 993,00 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, представник Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» Литвиненко Олена Леонідівна направила на адресу Апеляційного суду Київської області апеляційну скаргу, в якій просила рішення Рокитнянського районного суду Київськоїї області від 06 червня 2018 року в частині відмови у задоволенні вимог про стягнення відсотків і штрафу скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов в повному обсязі, в іншій частині рішення залишити без змін. Стягнути з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» судові витрати.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» не погоджується з рішенням суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення процентів за користування кредитом та штрафу, вважає, що рішення суду в цій частині є незаконним, постановлено з порушенням норм процесуального та матеріального права.

Зазначає, що висновок суду першої інстанції про те, що сторони не погодили розмір і порядок нарахування процентів та штрафу є неправомірним, оскільки суперечить принципам цивільного судочинства, зокрема змагальності сторін, так як право не визнавати та заперечувати проти фактів та обставин належать виключно відповідачу.

Вказує, що при укладенні кредитного договору відповідач був ознайомлений з Тарифами та умовами кредитування, про що поставив свій підпис саме на анкеті-заяві. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за договором перед відповідачем виконав, надав кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на картку. У свою чергу, відповідач умови договору щодо своєчасного повернення грошових коштів не виконує, що підтверджується наданим розрахунком заборгованості, а тому судбезпідставно відмовив банку у стягненні з відповідача відсотків за користування кредитом та штрафу.

Указом Президента України від 29 грудня 2018 року №452/2017 про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах утворено Київський апеляційний суд в апеляційному окрузі, шляхом ліквідації Апеляційного суду міста Києва та Апеляційного суду Київської області.

Відповідно до статті 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

03 жовтня 2018 року опубліковано в газеті "Голос України" № 185 повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи Київського апеляційного суду.

Згідно протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями від 04.10.2018 року справу призначено судді-доповідачу - Волохову Л.А., судді які входять до складу колегії - Сліпченко О.І., Сержанюк А.С.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 17 жовтня 2018 року справу прийнято до провадження Київського апеляційного суду, та призначено до розгляду.

Згідно розпорядження Київського апеляційного суду від 28.11.2018 № 32/0602/18, справу призначено до повторного автоматизованого розподілу, у зв'язку з тим, що рішенням Вищої ради правосуддя № 87 від 27 листопада 2018 року суддю судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Волохова Л.А. звільнено у відставку, що унеможливлює його участь у розгляді даної справи.

Протоколом повторного атоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.11.2018 визначено склад колегії суддів: Ратнікова В.М. - головуючий суддя, Левенець Б.Б., Борисова О.В.

В судове засідання представник Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», відповідач ОСОБА_4 не з"явилися, про день та час слухання справи судом повідомлені у встановленому законом порядку, причину неявки суду не повідомили, а тому колегія суддів вважає можливим розгляд справи у їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, 26 квітня 2014 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» і відповідачем у справі було укладено договір б/н за умовами якого позичальник отримав кредит у розмірі 1 900,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у відповідності до Тарифів обслуговування кредитних карт " Універсальна" у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Задовольняючи позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», стягуючи із ОСОБА_4 заборгованість за тілом кредиту у розмірі 1854,05 грн., суд першої інстанції посилався на те, що вказану суму відповідач отримав від позивача за кредитним договором, проте не повернув її банку в добровільному порядку, що призвело до виникнення заборгованості, яка підлягає стягненню в судовому порядку.

Рішення суду в цій частині сторонами не оскаржувалось, а тому, відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення відсотків за користування кредитом та штрафу, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено, що між сторонами досягнуто згоди щодо розміру відсотків за користування кредитом та штрафу.

Проте, з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів в повній мірі погодитись не може, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Так, відповідно до вимог ч.1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з пунктом 2.1.1.2.1 Витягу з Умов та Правил надання банківських послуг, для надання послуг банк видає клієнту картку, її вид визначений у Пам'ятці клієнта/Довідці про умови кредитування і заяві, підписанням якої клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг. Датою укладання договору є дата отримання картки, вказана у заяві. (а.с. 26 зворот)

Відповідно до пункту 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. (а.с. 28 зворот).

Пунктом 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг визначено, що при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500,00 грн. + 5 % від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих та прострочених процентів і комісій. (а.с. 29)

Згідно з пунктом 2.1.1.12.6 Умов та правил надання банківських послуг за користування кредитом і овердрафтом банк нараховує проценти в розмірі, встановленому Тарифами Банка, із розрахунку 360 календарних днів в році, якщо інше не передбачено п. 2.1.1.12.13. (а.с. 31 зворот)

З наявної в матеріалах справи довідки Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» вбачається, що на виконання умов кредитно договору №б/н від 26 квітня 2014 року банком було надано ОСОБА_4 кредитну картку НОМЕР_2 строком дії з 26.04.2014 року по 10.2017 року.

Позивач обов'язки за умовами договору виконав, надавши кредитні кошти відповідачеві.

ОСОБА_4 свої обов'язки за кредитним договором №б/н від 26 квітня 2014 року належним чином не виконував, що призвело до виникнення заборгованості, а тому Акціонерне товариства Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом про стягнення заборгованості на загальну суму 23 510,94 грн., яка складається з: 1 854,05 грн. - заборгованості за кредитом; 20 061,13 грн. - заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом, а також штрафів відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 1 095,76 грн. - штраф (процентна складова).

Відповідно до частини 1 статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Отже, з моменту підписання особою анкети-заяви, між банком та ним укладено кредитний договір шляхом приєднання такої особи до запропонованого банком договору.

Судом встановлено, що 26 квітня 2014 року відповідачем підписано анкету-заяву, якою він погодився на укладення договору про надання банківських послуг та пройшов ідентифікацію у банку. Таким чином, приєднання відповідача до Умов та Правил надання банківських послуг надало йому право на користування банківськими послугами без укладення окремого договору.

26 квітня 2014 року ОСОБА_4 було відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку, що підтверджується активацією ним вказаної кредитної картки та користування картковим рахунком, що свідчать про укладення між сторонами кредитного договору.

Частиною 1 статті 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. У вказаних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання.

За умовами договору сторони погодили щомісячну сплату відсотків за кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом, який наданий до 31 жовтня 2017 року(строк дії картки НОМЕР_2) включно.

Відтак, у межах строку кредитування до 31 жовтня 2017 року (строк дії картки НОМЕР_2) відповідач мав, зокрема, повертати позивачеві кредит і сплачувати проценти періодичними (щомісячними) платежами до 25 числа кожного місяця.

Пунктом 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг визначено, що при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500,00 грн. + 5 % від суми позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за відсотками станом на 31 жовтня 2017 року (на момент закінчення строку дії кредитного договору) у розмірі - 18 556,26 грн. (20 061,13 грн. - 1 504,87 грн. (відсотки нараховані після 31 жовтня 2017 року), штраф в сумі 500 грн. та штраф (процентна складова) 1 020,52 грн. (1 854,05 грн. заборгованість по тілу кредиту + 18 556,26 грн. заборгованість по відсоткам х 5 %).

Доводи позивача про те, що ОСОБА_4 згідно кредитного договору отримав також платіжну картку НОМЕР_3, з терміном дії до 02.18 року, а тому позовні вимоги підлягають задоволення повністю, колегія суддів відхиляє, з огляду на наступне.

Зі змісту постанови «Про здійснення операцій з використанням спеціальних платіжних засобів», затвердженої Національним банком України від 30 квітня 2010 року №223, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 06 липня 2010 року №474/17769 , залежно від умов, за якими здійснюються платіжні операції з використанням спеціальних платіжних засобів, можуть застосовуватися дебетова, дебетово-кредитна та кредитна платіжні схеми.

Кредитна схема передбачає здійснення користувачем платіжних операцій з використанням спеціального платіжного засобу за рахунок коштів, наданих йому банком у кредит або в межах кредитної лінії.

Кредитна лінія під операції зі спеціальними платіжними засобами відкривається банком на визначений термін і в межах установленого договором ліміту заборгованості або граничної суми кредитування. Строк дії кредитної лінії, яка відкривається під спеціальні платіжні засоби, установлюється договором.

Користувач на власний розсуд або відповідно до умов кредитного договору, якщо кредит має цільовий характер, частково або в повному обсязі використовує кредит протягом строку дії кредитного договору і зобов'язаний повернути кредит та проценти за користування ним на умовах, установлених кредитним договором.

Банк зобов'язаний після виконання взаємних зобов'язань або в разі розірвання чи закінчення терміну дії договору на вимогу користувача видати йому довідку про повернення спеціального платіжного засобу, крім випадків передавання його користувачу у власність, кредиту та процентів за користування ним.

Таким чином, у разі закінчення строку дії кредитної лінії для продовження кредитних відносин між банком та клієнтом, що виникли внаслідок видачі попередньої кредитної картки, має переукладатися кредитний договір на таких самих умовах, на яких він був укладений, з видачею нової платіжної картки під підпис позичальника про її отримання.

З наявної в матеріалах справи довідки Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» вбачається, що на виконання умов кредитно договору №б/н від 26 квітня 2014 року банком було надано ОСОБА_4 кредитну картку НОМЕР_2 строком дії з 26 квітня 2014 року по 10.2017 року.

З даної довідки Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» також вбачається, що банком було видано ОСОБА_4 також іншу кредитну картку НОМЕР_3 строком дії з 05 травня 2014 року по 02.18 року.

Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

За приписами статтей 77, 78 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Розпорядившись своїми процесуальними правами на власний розсуд, позивач не надав суду належних та допустимих доказів, які б обґрунтовано підтверджували існування обставин, про які останній зазначає, а саме: що кредитна картка НОМЕР_3 строком дії з 05 травня 2014 року по 02.18 року, видана в межах дії одного й того ж договору кредиту б/н від 26 квітня 2014 року (термін дії якого закінчився 31 жовтня 2017 року).

Вказані твердження ґрунтуються виключно на поясненнях позивача та жодними іншими документами не підтверджені.

У зв'язку з чим, у колегії суддів, відсутні правові підстави ототожнювати платіжну картку НОМЕР_3 строком дії з 05 травня 2014 року по 02.18 року з кредитним договором №б/н від 26 квітня 2014 року .

Підсумовуючи викладене вище, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для скасування рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 06 червня 2018 року в частині стягнення судових витрат у розмірі 138,95 грн., загальної суми боргу у розмірі 1 993,00 грн. та відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення відсотків та штрафу з ухвалення в цій частині нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог, стягнення з ОСОБА_4 на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» заборгованості за відсотками у розмірі - 18 556,26 грн., штрафу в сумі 500 грн. та штрафу (процентна складова) 1 020,52 грн. та про відмову в задоволенні решти позовних вимог про стягнення заборгованості по відсотках та штрафу.

Згідно ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 цієї статті, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В ході розгляду даної справи Акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» було понесено судові витрати по сплаті судового збору до суду першої інстанції в розмірі 1 762 грн. та за подання апеляційної скарги в розмірі 2 643,00 грн., позовні вимоги та апеляційна скарга задоволені частково на загальну суму 21 930,83 грн., що становить 99% від суми заявлених вимог. З урахуванням розміру задоволених вимог відшкодуванню відповідачем на користь позивача підлягають судові витрати у загальному розмірі 4 360,95 грн.

Отже, з урахуванням вимог ч.10 ст.141 ЦПК України, з ОСОБА_4 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору на загальну суму 4 360,95 грн.

Керуючись ст.ст. 526, 530, 1048, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 77, 78, 81, 141, 367, 368, 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» Литвиненко Олени Леонідівни задовольнити частково.

Рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 06 червня 2018 року скасувати в частині стягнення судових витрат у розмірі 138,95 грн., загальної суми боргу у розмірі 1 993,00 грн. та відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення відсотків та штрафу та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Стягнути з ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» () заборгованість за відсотками в сумі 18 556,26 грн., штраф у розмірі 500 грн., та штраф у сумі 1 020,52 грн.

В задоволенні решти позовних вимог про стягнення заборгованості по відсотках та штрафів відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» () судові витрати по сплаті судового збору на загальну суму 4 360,95 грн.

В іншій частині рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 06 червня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий: Судді: