Постанова

Іменем України

18 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 392/1548/16-ц

провадження № 61-29228св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Приватне акціонерне товариство «Будівельно-монтажне управління № 8», Приватне акціонерне товариство «Кіровоградське будівельно-монтажне управління № 5»,

третя особа - Маловисківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 23 березня 2017 року у складі судді Березія Ю. А., додаткове рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 12 червня 2017 року у складі судді Березія Ю. А. та ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 10 жовтня 2017 року у складі колегії суддів: Мурашка С. І., Дьомич Л. М., Карпенка О. Л.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішень судів

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Приватного акціонерного товариства «Будівельно-монтажне управління № 8» (далі - ПрАТ «Будівельно-монтажне управління № 8»), Приватне акціонерне товариство «Кіровоградське будівельно-монтажне управління № 5» (далі - ПрАТ «Кіровоградське будівельно-монтажне управління № 5»), третя особа - Маловисківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області (далі - Маловисківське ОУ ПФУ Кіровоградської області), про зобов`язання роботодавців видати довідки і визнання стажу роботи таким, що дає право на пенсію на пільгових умовах.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що відповідно до записів у його трудовій книжці його сукупний стаж роботи майстра і виконавця робіт складає 26 років 4 місяці 21 день, а загальний стаж роботи становить понад 30 років. 19 листопада 2015 року він звернувся до Управління ПФУ в Маловисківському районі за призначенням пенсії, проте отримав відмову в зв`язку з відсутністю довідки підприємства, яка підтверджує пільговий стаж роботи, після чого він звернувся до відповідачів із письмовими заявами про видачу довідок, але відповідачі заяви не задовольнили, що перешкоджає йому у реалізації права на пенсійне забезпечення.

Відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до пільгового стажу зараховується робота працівників, зайнятих повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженого Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки після досягнення ними 55 років і при стажі роботи не менше 30 років, із них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах. Відповідно списку № 2 правом на пільгову пенсію користуються монтажники по монтажу стальних і залізобетонних конструкцій, майстри і виконавці робіт, майстри будівельних і монтажних робіт, виконавці робіт.

22 лютого 2017 року позивач надіслав до суду заяву про уточнення до позовної заяви, вимагаючи визначити його стаж роботи у період із 27 серпня 1981 року по 31 січня 1987 року майстром Будівельно-монтажного управління № 5 Жовтоводського управління будівництва, із 01 лютого по 19 липня 1987 року майстром дільниці Пересувна механізована колона Будівельно-монтажного управління № 7, із 20 липня 1987 року по 01 січня 1991 року виконавцем робіт дільниці Пересувна механізована колона Будівельно-монтажного управління № 7, з 02 січня 1991 року по 20 серпня 1992 року виконавцем робіт дільниці № 2 Будівельно-монтажного управління № 8 таким, що дає право на пенсію на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173 та період навчання в Кіровоградському будівельному технікумі з 01 вересня 1976 року по 04 квітня 1979 року і проходження військової служби із 21 травня 1979 року п 28 травня 1981 року.

Рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 23 березня 2017 року відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позову.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що визнання стажу роботи таким, що дає право на пенсію на пільгових умовах, є виключною компетенцією виконавчих органів Пенсійного фонду, а у судовому порядку можуть бути оскарженні лише рішення, дії або бездіяльність цих органів.

Додатковим рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 12 червня 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_1 у частині визнання періодів навчання та проходження служби такими, що зараховуються до пільгового стажу, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Додаткове рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що відповідачі у цій справі не мають відповідної компетенції щодо відновлення порушеного права позивача у частині вимоги про визнання відповідних періодів навчання в Кіровоградському будівельному технікумі та проходження військової служби такими, що зараховуються до пільгового стажу, який дає право на пенсію на пільгових умовах, а компетентна особа - Маловисківське об`єднане управління ПФУ Кіровоградської області брало участь у справі як третя особа на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, що унеможливлює задоволення цієї частини позову без відповідної відмови суб`єкта владних повноважень у визнанні відповідних періодів навчання у Кіровоградському будівельному технікумі та проходження військової служби такими, що зараховуються до пільгового стажу, який дає право на пенсію на пільгових умовах.

Ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 10 жовтня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено. Рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 23 березня 2017 року та додаткове рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 12 червня 2017 року залишено без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що позивачем не надано належних документів, які б підтверджували умови праці у період із 27 серпня 1981 року до 20 серпня 1992 року.

Короткий зміст та узагальнюючі доводи касаційної скарги, позиції інших учасників

У жовтні 2017 року ОСОБА_1 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 23 березня 2017 року, додаткове рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 12 червня 2017 рокута ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 10 жовтня 2017 рокув якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди дійшли помилкового висновку про те, що позивачем не надано належних документів, які б підтверджували умови праці у період із 27 серпня 1981 року до 20 серпня 1992 року, оскільки у матеріалах справи є всі необхідні документи, а саме: копія трудової книжки, довідки про заробітну плату, накази про прийняття, звільнення, переведення. Судами не розглянуто по суті вимоги про зобов`язання роботодавця видати довідку.

У грудні 2017 року від ПрАТ «Будівельно-монтажне управління № 8» надійшли заперечення на касаційну скаргу ОСОБА_1 , у яких заявник просить відхилити вказану касаційну скаргу та залишити без змін рішення судів попередніх інстанцій, посилаючись на те, що касаційна скарга є необґрунтованою і такою, що не підлягає задоволенню. Заявник зазначає, що необхідними умовами для виникнення в особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, зазначених у списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації умов праці. Відсутність таких обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06 листопада 2017 року відкрито касаційне провадження, витребувано цивільну справу та надано строк на подання заперечень на касаційну скаргу.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У травні 2018 року вказану справу разом із матеріалами касаційного провадження передано до Верховного Суду.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (частина перша статті 263 ЦПК України).

Частиною першою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Позиція Верховного Суду

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню із таких підстав.

Судами встановлено, що ОСОБА_1 у період із 27 серпня 1981 року по 01 лютого 1987 року працював майстром у Будівельно-монтажному управлінні № 5 Жовтоводського управління будівництва, з 01 лютого 1987 року переведений майстром у Будівельно-монтажне управління № 7 ПМК Жовтоводського управління будівництва, з 20 липня 1987 року переведений виконробом дільниці № 7 ПМК Будівельно-монтажного управління № 7 Жовтоводського управління будівництва, з 02 січня 1991 року переведений виконавцем робіт на дільницю № 2 Будівельно-монтажного управління № 8 Жовтоводського управління будівництва.

Наказом від 29 березня 1994 року № 80 Державного комітету України по використанню ядерної енергії «Держкоматом» Будівельно-монтажне управління № 8, як структурний підрозділ Жовтоводського будівельного промислово-проектного об`єднання, ліквідовано та створено Державне підприємство Будівельно-монтажне управління № 8 «Держкоматом» м. Черкаси.

Згідно з наказом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Черкаській області від 11 липня 1995 року № 162-АТ Державне підприємство Будівельно-монтажне управління № 8 «Держкоматом» перетворене у Відкрите акціонерне товариство «Будівельно-монтажне управління № 8».

09 жовтня 2000 року ОСОБА_1 звільнений з Відкритого акціонерного товариства «Будівельно-монтажне управління № 8» за власним бажанням.

19 жовтня 2000 року ОСОБА_1 прийнятий майстром будівельної дільниці № 3 АТВТ «Реконструкція», із 02 січня 2001 року переведений на посаду виконавця робіт будівельної дільниці № 3 Акціонерного товариства відкритого товариства «Реконструкція», із 11 листопада 2002 року переведений старшим виконавцем робіт на дільниці № 1 Акціонерного товариства відкритого товариства «Реконструкція», 28 січня 2008 року звільнений з посади за власним бажанням, що підтверджується записами у трудовій книжці та довідками підприємств.

У період із 1976 року по 1979 рік ОСОБА_1 навчався у Державному вищому навчальному закладі «Кіровоградський будівельний коледж» на денному відділенні.

У період із 21 травня 1979 року по 28 травня 1981 року ОСОБА_1 проходив строкову військову службу.

Як вбачається зі Статуту ПрАТ «Будівельно-монтажне управління № 8», ПрАТ «Будівельно-монтажне управління № 8» є правонаступником прав та обов`язків Будівельно-монтажного управління № 7 та Будівельно-монтажного управління № 8 Жовтоводського управління будівництва.

У трудовій книжці ОСОБА_1 відсутні записи щодо проведення атестації робочого місця та наявності шкідливих і важких умов праці, що визначають його право на пенсію на пільгових умовах згідно з Списком № 2 відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Нормативно-правове обґрунтування

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Пунктом «б» розділу ХХІХ Списку № 2, затвердженого постановою Ради Міністрів України СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173, посади майстра та виконроба відносяться до посад, праця на яких дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно з Розділом 22900000 XXVII Списку № 2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10, посади майстрів будівельних і монтажних робіт та виконавців робіт відносяться до посад, праця на яких дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно з пунктом «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Із метою забезпечення соціального захисту та належного пенсійного забезпечення працівників, зайнятих на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, наказом Міністерства праці та соціальної політики від 18 листопада 2005 року № 383, зареєстрованим у Міністерстві юстиції 01 грудня 2005 року, затверджено Порядок застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі - Порядок застосування Списків № 1 та № 2).

Згідно з пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 та № 2 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року N 637 (пункт 10 Порядку застосування Списків № 1 та № 2).

Відповідно до пунктів 1, 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників, згідно додатку, затвердженому цією постановою. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Аналіз наведених норм права дає підстави дійти висновку, що сам факт наявності в списках тієї чи іншої посади, яку обіймає особа, не дає права на призначення пільгової пенсії.

Підставою для визнання права на пенсію за віком на пільгових умовах є не тільки наявність професій у відповідному Списку, а й зайнятість в умовах, передбачених Списком, повний робочий день, а також підтвердження відповідних умов праці за результатами атестації робочих місць.

Зокрема, до пільгового стажу зараховується період роботи на відповідних посадах або за професіями, при обов`язковому підтвердженні документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, належним чином оцінивши наданні сторонами докази та встановивши, що у трудовій книжці позивача відсутні відомості, що визначають його права на пенсію на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», тоді як позивачем не надано документів, які б підтверджували умови його праці у спірний період, що в силу вимог статті 60 ЦПК України 2004 року є його процесуальним обов`язком, дійшли обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Висновки судів попередніх інстанцій по суті вирішення справи є правильними, законними та обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи та не спростовані позивачем належним чином.

Крім того, в Єдиному державному реєстрі судових рішень міститься постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 27 жовтня 2016 року у справі № 392/1889/15-а, якою скасовано постанову Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 03 лютого 2016 року та відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог до управління Пенсійного фонду України в Маловисківському районі Кіровоградської області, зокрема про зобов`язання зарахувати до пільгового стажу відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» період роботи на посаді майстра та виконроба із 27 серпня 1981 року по 09 жовтня 2000 року в Будівельно-монтажному управлінні № 5 Жовтоводського управління будівництва, у Пересувній механізованій колоні будівельно-монтажного управління № 7 Жовтоводського управління будівництва, у Будівельно-монтажному управлінні № 8 Жовтоводського управління будівництва. Постанова апеляційного суду мотивована недоведеністю позивачем обставин, які породжують виникнення у нього права на нарахування пільгового стажу.

Відповідно до частини третьої статті 61 ЦПК України 2004 року обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини, а частиною другою статті 223 ЦПК України 2004 року передбачено, що після набрання рішенням суду законної сили сторони та треті особи із самостійними вимогами, а також їх правонаступники не можуть оспорювати в іншому процесі встановлені судом факти і правовідносини.

Таким чином, у спірних правовідносинах позивачем вже реалізоване своє право на судовий захист у межах адміністративного судочинства, тоді як звернення із позов у цій справі фактично свідчить про оспорювання позивачем в іншому процесі встановлених судом фактів і правовідносин, що є порушенням принципу правової визначеності.

Доводи касаційної скарги зводяться до незгоди з висновками судів попередніх інстанцій стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судами, які їх обґрунтовано спростували. В силу вимог статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати нові обставини та переоцінювати докази.

Викладене дає підстави для висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою, а тому підлягає залишенню без задоволення, арішення судів попередніх інстанцій - без змін із підстав, передбачених статтею 410 ЦПК України.

Керуючись статтями 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 23 березня 2017 року, додаткове рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 12 червня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 10 жовтня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:О. В. Ступак

І. Ю. Гулейков

Г. І. Усик