РІШЕННЯ

Іменем України

12 лютого 2019 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Вірченко О.М.,

при секретарі Мельніченко А.Д.,

за участю заявниці ОСОБА_1, представника заявниці ОСОБА_2, представника заінтересованої особи Бердянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області Смирнової Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи - комунальна медична установа «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 5 м. Макіївки Донецької області», Західна виправна колонія управління Державної пенітенціарної служби України в Донецькій області № 97, Бердянське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, про встановлення факту трудової діяльності,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту трудової діяльності, заінтересовані особи - комунальна медична установа «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 5 м. Макіївки Донецької області», Західна виправна колонія управління Державної пенітенціарної служби України в Донецькій області № 97, Бердянське об'єднане управління ПФУ в Запорізькій області, мотивуючи свої вимоги наступним. Заявниця працювала в період з 01 серпня 1993 року по 02 жовтня 1994 року медсестрою кабінету профілактики інфекційних захворювань Міської дитячої лікарні № 3 м. Макіївки; з 01 грудня 1994 року по 01 липня 1995 року дезінфектором Установи з виконання покарань № 97; з 01 липня 1995 року по 29 вересня 1997 року медсестрою Установи з виконання покарань № 97; з 29 вересня 1997 року по 08 червня 2000 року медсестрою Установи з виконання покарань № 97, яку на підставі наказу Державного департаменту України з питань виконання покарань № 165 від 29 листопада 1999 року було перейменовано в Західну виправну колонію № 97; з 08 червня 2000 року по 10 грудня 2000 року медсестрою Західної виправної колонії № 97 управління Державного департаменту України з питань виконання покарань в Донецькій області. На даний час заявниця проживає в м. Бердянську та до 06 серпня 2018 року проходила службу в Державній кримінально-виконавчій службі України, має звання старшого лейтенанта виконавчої служби. На даний час заявниця не має можливості поновити запис в трудовій книжці про перебування у трудових відносинах у період з 01 серпня 1993 року по 10 грудня 2000 року, оскільки оригінал її трудової книжки та особову справу, які зберігались в Управлінні Державної пенітенціарної служби України в Донецькій області, втрачено через загострення соціально-політичної ситуації в державі. Трудова діяльність ОСОБА_1 в період з 01 серпня 1993 року по 10 грудня 2000 року підтверджується відповідними довідками. Оскільки встановлення факту перебування заявниці із зазначеними в її заяві установами дозволить включити перебування ОСОБА_1 у трудових відносинах в період з 01 серпня 1993 року по 10 грудня 2000 року до трудової книжки, просила суд встановити факт її трудової діяльності у вказаних установах.

Заявниця в судовому засіданні заяву підтримала, пояснила суду, що в зв'язку із втратою трудової книжки період її перебування в трудових відносинах в період з 01 серпня 1993 року по 10 грудня 2000 року не включено до трудового стажу, що на даний час позбавляє можливості отримувати відповідні доплати, а також в майбутньому буде порушено її право на отримання пенсії у визначений законом строк.

Представник заявниці заяву підтримала з викладених в ній підстав та просила її задовольнити

Представник заінтересованої особи - Бердянського об'єднаного управління ПФУ в Запорізькій області пояснила, що в серпні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до управління із заявою про роз'яснення нарахування їй пенсійного стажу. Заявниці було роз'яснено, що надані нею документи видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, тобто не є легітимними, та рекомендовано звернутись до суду з метою встановлення трудового стажу.

Представники інших заінтересованих осіб в судове засідання не з'явились, належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання через оголошення на сайті суду, причину неявки суду не повідомили.

Суд, вислухавши заявницю, її представника, свідків, дослідивши матеріали справи, дослідивши надані письмові докази у сукупності, вважає, що заява підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 48 КЗпП України та п. 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Згідно з п. 2.4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення або звільнення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження).

Відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній затверджений постановою Кабінетом Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з трудовою книжкою серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 проходила службу в Державній кримінально-виконавчій службі України безперервно 17 років 07 місяців 25 днів (з 11 грудня 2000 року по 06 серпня 2018 року).

На даний час заявниця не має можливості поновити запис в трудовій книжці про перебування у трудових відносинах у період з 01 серпня 1993 року по 10 грудня 2000 року на посаді медсестри кабінету профілактики інфекційних захворювань Міської дитячої лікарні № 3 м. Макіївки, дезінфектора та медсестра Установи з виконання покарань № 97/Західної виправної колонії № 97 управління Державного департаменту України з питань виконання покарань в Донецькій області, оскільки оригінал її трудової книжки та особова справа, які зберігались в Управлінні Державної пенітенціарної служби України в Донецькій області, в зв'язку із загостренням соціально-політичної ситуації в державі залишились на території, непідконтрольній державним органам України, так як згідно з розпорядженням КМУ від 02 грудня 2015 року № 1275-р м. Макіївка Донецької обл. входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Згідно з п. 4 та п. 8 Розділу IV Інструкції з організації обліку кадрів у Державній кримінально-виконавчій службі України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 30 серпня 2017 року № 2771/5, особова справа рядового чи начальницького складу складається з п'яти частин, у яких зберігаються у першій частині - послужний список. Послужний список - це документ, що відображає проходження служби особою рядового чи начальницького складу. Послужний список складається на підставі паспортних відомостей, анкети, автобіографії, військового квитка, документів про освіту, трудової книжки та інших документів кандидата на службу.

Відповідно до розділу 10 послужного списку (особистий номер - (НОМЕР_3), в якому зазначено самостійну трудову діяльність, крім служби в Збройних Силах ДКВС, МВС, ОСОБА_1 з 01 серпня 1993 року по 02 жовтня 1994 року працювала медичною сестрою в міській дитячій лікарні № 3 м. Макіївки, з 01 грудня 1994 року по 10 грудня 2000 року - дезінфектором та медичною сестрою в Західній виправній колонії (№97) м. Макіївки.

Згідно відомостей з інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб ДФС України про суми виплачених доходів та утриманих податків, наданиих Бердянською ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області 18 квітня 2018 року, ОСОБА_1 отримувала доходи за 2 квартал 1999 року, 2-4 квартали 2000 року, 1 квартал 2001 року від Західної виправної колонії № 97.

Відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу Пенсійного фонду України форми ОК-5, сформованих 07 травня 2018 року, в 2000 році страхувальником, що сплачував страхові внески застрахованої особи ОСОБА_1, зазначена Західна виправна колонія № 97 Управління Державного департаменту України з питань виконання покарань в Донецькій області.

Свідок ОСОБА_4 пояснила, що вона разом із ОСОБА_1 працювали з грудня 1994 року по грудень 2000 року в Установі виконання покарань № 97 м. Макіївки. Свідок та заявниця є медичними працівниками. Спочатку ОСОБА_1 працювала дезінфектором, пізніше - медичною сестрою, в грудні 2000 року вона пройшла атестацію, стала фельдшером та перейшла працювати до Донецької медичної установи.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що з 1994 року по 2000 рік вона працювала разом із ОСОБА_1 Заявниця працювала медичною сестрою, після атестації стала фельдшером. В 2000 році ОСОБА_1 перейшла працювати до обласної лікарні для засуджених.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року № 5 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Встановлення даного факту має для заявниці юридичне значення, оскільки дозволить включити її перебування у трудових відносинах в період з 01 серпня 1993 року по 10 грудня 2000 року до трудового стажу, який надає право на отримання відповідних доплат, право на своєчасне отримання пенсії у відповідності із діючим законодавством.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

На підставі вищезазначеного та керуючись ст.ст. 4, 13, 18, 293, 315-319, 352, 354 ЦПК України, суд

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт того, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1 АДРЕСА_2, перебувала у трудових відносинах:

- з міською дитячою лікарнею № 3 м. Макіївки на посаді медсестри кабінету профілактики інфекційних захворювань в період з 01 серпня 1993 року по 02 жовтня 1994 року;

- з Установою виконання покарань № 97 на посаді дезінфектора в період з 01 грудня 1994 року по 01 липня 1995 року;

- з Установою виконання покарань № 97 на посаді медсестри в період з 01 липня 1995 року по 29 вересня 1997 року;

- з Установою виконання покарань № 97 (на підставі наказу Державного департаменту України з питань виконання покарань № 165 від 29 листопада 1999 року перейменована в Західну виправну колонію № 97) на посаді медсестри в період з 29 вересня 1997 року по 08 червня 2000 року;

- з Західною виправною колонією № 97 управління Державного департаменту України з питань виконання покарань в Донецькій області на посаді медсестри в період з 08 червня 2000 року по 10 грудня 2000 року.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду через Бердянський міськрайонний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 18 лютого 2019 року.

Суддя О. ОМ. Вірченко