Провадження № 2-о/243/1208/2019
Справа № 243/8725/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2019 року

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого - судді Сидоренко І.О.,

при секретареві Зубкова В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Слов`янського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Костянтинівсько-Дружківське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про встановлення факту сумісного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю протягом не менше ніж п`яти років до часу відкриття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

02 серпня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. В обґрунтування заяви зазначила, що з серпня 1970 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 вона проживала однією сім`єю із своїм вітчимом - ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Так, з серпня 1970 року її мати ОСОБА_3 знаходилася у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_2 по день його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 . Заявниця із вітчимом проживали за однією адресою: АДРЕСА_1 . Проживаючи разом із вітчимом, вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет, та були пов`язані спільними правами і обов`язками притаманними членам сім`ї. В останні роки життя, стан здоров`я ОСОБА_2 значно погіршився, у зв`язку із чим, заявниця здійснювала догляд за ним, купувала ліки, готувала їжу, поралася у побуті, а після його смерті - організувала поховання.

Після смерті ОСОБА_2 залишилася спадщина у виді недоотриманої пенсії.

Вважає, що вона є спадкоємцем четвертої черги після смерті вітчима, оскільки проживала із ним однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Інших спадкоємців у померлого немає та із відповідною заявою до нотаріальної контори ніхто окрім неї не звертався.

Таким чином, у зв`язку із неможливістю реалізації своїх спадкових прав після смерті ОСОБА_2 іншим чином аніж як через звернення до суду, заявниця вимушена була звернутися до суду із даною заявою, та просити суд ухвалити рішення яким встановити факт того, що вона проживала разом із ОСОБА_2 однією сім`єю з 20 серпня 1970 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заявниця ОСОБА_1 , у судовому засіданні пояснила, що вони із матір`ю проживали разом з її вітчимом - ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 її вітчим помер, а згодом ІНФОРМАЦІЯ_2 померла і її мати - ОСОБА_3 . З 1976 року з ними почав проживати її чоловік ОСОБА_4 , до 2004 року з ними ще жила їх донька - ОСОБА_5 .

Представник заінтересованої особи Костянтинівсько-Дружківське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, будучи повідомленим про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання з проханням розгляд справи проводити у відсутності представника Ради, рішення ухвалити на розсуд суду з урахуванням наявних у справі доказів.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснила, що заявниця є її бабусею, ОСОБА_1 родич по дідусю, проживала все життя за адресою: АДРЕСА_1 . Разом із нею проживали чоловік ОСОБА_4 , її мати, донька ОСОБА_5 та дід ОСОБА_2.

Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що він є чоловіком заявника, та додав, що він разом із дружиною, її матір`ю та з вітчимом проживали з 1970 року за адресою: АДРЕСА_1 . Вітчим дружини все життя проживав разом із ними.

Суд, дослідивши надані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, приходить до висновку, що вимоги ОСОБА_10 про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини підлягають задоволенню.

У судовому засіданні встановлено, що 8 травня 1976 року заявниця зареєструвала шлюб з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про одруження серія: НОМЕР_1 .

Згідно із свідоцтвом про народження заявниці серія: НОМЕР_2 , вона народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , та її матір`ю записана ОСОБА_3 .

Відповідно до свідоцтва про смерть серія: НОМЕР_3 , ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 в с. Садове Шахтарського району Донецької області.

Згідно із свідоцтвом про смерть серія: НОМЕР_4 , ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 в с. Садове Шахтарського району Донецької області.

Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру, після смерті ОСОБА_2 відкрито спадкову справу № 350/2019.

Згідно із паспортом громадянина України НОМЕР_5 виданим 17 квітня 1996 року Шахтарським РВ УМВС України в Донецькій області, зареєстрованим місцем проживання заявниці з 15 липня 1994 року є: АДРЕСА_1 .

Згідно із паспортом громадянина України НОМЕР_6 виданим 11 квітня 1996 року Шахтарським РВ УМВС України в Донецькій області, спадкодавець ОСОБА_2 був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , з 21 серпня 1970 року. Наведене стверджується також відомостями домової книги на будинок АДРЕСА_1 .

За даними довідки про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції № 1429- , 27 березня 2019 року, заявниця була взята на облік як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_2 . Її зареєстрованим місцем проживання є: АДРЕСА_1 .

За даними довідки про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції № , 05 березня 2015 року , ОСОБА_2 , був взятий на облік як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_1 . Його зареєстрованим місцем проживання є: АДРЕСА_1 . .

З довідки №01-31/294 від 04.06.2019 року, виданої Садовською селищною адміністрацією, яка розташована у с.Садове, Шахтарського району, що на даний час є тимчасово окупованою територією, вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 . Разом із ним проживали: ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .

Відповідно до довідки про склад родини № 01-28-131 від 07.02.2017 року, виданої Садовською селищною адміністрацією, яка розташована у с.Садове, Шахтарського району, що на даний час є тимчасово окупованою територією, вбачається, що ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 разом із ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .

Згідно до вимог ч.1 ст. 76 ЦПК України «Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи».

Даючи оцінку допустимості таких доказів, як документи, що видані органами та установами на тимчасово окупованій території України, слід керуватись положенням частини другої статті 19 Конституції України, якою передбачено. що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Статтею 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», норми якого стосуються тимчасово окупованої території Донецької області, передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Таким чином, документи, видані органами та установами, що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ про встановлення факту.

Однак, суд не приймає до уваги довідку №01-31/294 від 04.06.2019 року та довідку № 01-28-131 від 07.02.2017 року, які видані Садовською селищною адміністрацією, яка розташована у с.Садове, Шахтарського району, що на даний час є тимчасово окупованою територією, як належний доказ, оскільки вона не відповідає вимогам діючого в Україні законодавства, та не містить печатки установи відповідного зразка.

Також, як встановлено в судовому засіданні, установи, які б діяли на території .Садове, Шахтарського району, підконтрольних Україні на теперішній час немає.

Відповідно до ч. 1 ст. 229 ЦПК України, суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладених у заяві по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази.

На підставі вищевикладеного, суд приймає до уваги ті фактичні обставини - письмову інформацію, яка викладена в довідці №01-31/294 від 04.06.2019 року та № 01-28-131 від 07.02.2017 року, а саме, що ОСОБА_1 проживала за за адресою: АДРЕСА_1 разом із ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .

Відповідно п. 2 Постанови Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно п. 1 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Згідно із роз`ясненнями які містяться у п. 7 вказаної Постанови, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідно заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.

За приписами статті 1264 Цивільного кодексу України, четверту чергу права спадкування за законом мають особи, які мешкали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини.

Згідно із ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно із ч. 3 Сімейного кодексу України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», до спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однієї сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину, як члена сім`ї, тощо.

Встановлення факту проживання заявниці разом із спадкодавцем ОСОБА_2 однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, є фактом, що має юридичне значення для заявниці, оскільки від його встановлення залежить виникнення у заявниці права на оформлення спадщини після смерті ОСОБА_2 як за спадкоємцем четвертої черги за законом.

У суду відсутні відомості про наявність інших спадкоємців після ОСОБА_2 крім ОСОБА_1 які б виявили бажання прийняти, чи не прийняти спадщину після її смерті.

Виходячи з аналізу чинного законодавства та встановлених обставин справи, оцінивши представлені в силу положень ст. 81 ЦПК України докази, суд приходить до висновку, що вони повністю узгоджуються між собою, не містять внутрішніх протиріч, і у своїй сукупності є достатніми, для того щоб дійти висновку, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 дійсно проживали разом однією сім`єю з 20 серпня 1970 року по ІНФОРМАЦІЯ_1, мали спільний бюджет, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки притаманні сім`ї.

За наведених обставин вимоги ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини підлягають задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст. 1264, 1268 ЦК України, ст. 3 СК України, ст.ст. 4, 76-81, 258, 259, 264, 265, 268, 315, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Костянтинівсько-Дружківське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про встановлення факту сумісного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю протягом не менше ніж п`яти років до часу відкриття спадщини - задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки с.Запорізьке Волноваського району Донецької області Донецької області однією сім`єю із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Садове Шахтарського району Донецької області, починаючи з 20 серпня 1970 року по ІНФОРМАЦІЯ_1.

Повний текст рішення виготовлений 20 вересня 2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду .

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду І.О. Сидоренко