Постанова

Іменем України

20 лютого 2019 року

м. Київ

справа №713/221/18

провадження №61-41002св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі:

головуючого - Висоцької В. С. (суддя - доповідач),

суддів: Лесько А. О., Пророка В. В., Сімоненко В. М., Фаловської І.М.,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на ухвалу апеляційного суду Чернівецької області від 18 червня 2018 року у складі судді Лисака І. Н.,

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство комерційного банку «ПриватБанк»,

представники позивача: Ткач Яна Олегівна, Литвиненко Олена Леонідівна,

відповідач - ОСОБА_1,

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. У лютому 2018 року публічне акціонерне товариство комерційного банку «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1, у якому просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 116 094,30 грн.

2. Позовна заява мотивована тим, що за умовами кредитного договору

від 06 липня 2006 року, укладеного між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_1, останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

3. Позичальник ОСОБА_1 підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір.

4. Позичальник неналежно виконував умови кредитного договору, допустив утворення заборгованості, яка підлягає стягненню з останнього.

Короткий зміст судових рішень

5. Рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 27 квітня

2018 року у складів судді Кибич І. А. в задоволенні позову відмовлено.

6. Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позивач пропустив установлений законом трирічний строк позовної давності звернення до суду за захистом порушеного права. Зазначив, що позивач не надав належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що при підписанні сторонами кредитного договору діяли Умови надання споживчого кредиту в редакції, що передбачає збільшення строку позовної давності до 50 років.

7. Ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 18 червня 2018 року апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» визнано неподаною та повернуто заявнику.

8. Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що провадження у справі відкрито у 2018 році, тобто після внесення змін до Конституції України

30 вересня 2016 року, представництво сторін у судах апеляційної інстанції має здійснюватися адвокатами. У встановлений судом строк заявник не надав докази на підтвердження того, що представник банку, який підписав апеляційну скаргу, є адвокатом.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

9. У касаційній скарзі, поданій у липні 2018 року, ПАТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати ухвалу апеляційного суду, справу передати до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

10. Касаційна скарга мотивована тим, що ціна позову становить 116 094,30 грн, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України ця справа є малозначною. У частині другій статті 60 ЦПК України встановлено, що у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність. За викладених обставин, апеляційний суд прийшов передчасного висновку про відсутність необхідних процесуальних прав у особи, яка подала апеляційну скаргу.

Доводи інших учасників справи

11. Інші учасники справи не скористались своїм правом на подання до суду своїх заперечень щодо змісту і вимог касаційної скарги до касаційного суду не направили.

Позиція Верховного Суду

12. Перевіривши наведені у касаційній скарзі доводи, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

13. Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду вирішення справи.

14. Касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанцій відповідно до частини третьої статті 406 ЦПК України розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.

15. Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

16. Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду.

17. Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

18. 30 вересня 2016 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», відповідно до якого Конституцію України доповнено статтями 131-1 та 131-2 щодо здійснення представництва у судах. Відповідно до пункту третього частини першої статті 131-1 та статті 131-2 Конституції України представництво виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 01 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 01 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 01 січня 2019 року (підпункт 11).

19. У частині четвертій статті 131-2 Конституції України зазначено, що законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

20. Згідно з частиною четвертою статті 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо апеляційна скарга подана представником і ці документи раніше не подавалися.

21. За приписами частини другої статті 60 ЦПК України під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

22. Таким чином, у цивільному процесуальному законі встановлено конкретні випадки, у яких представником у суді, окрім адвоката чи законного представника, може бути інша особа, яка має відповідну цивільну процесуальну дієздатність.

23. Повноваження таких осіб відповідно до пункту 1 частини першої статті 62 ЦПК України мають бути підтверджені довіреністю фізичної або юридичної особи.

24. Згідно з частиною третьою статті 62 ЦПК України довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

25. Враховуючи, що положення статті 19 ЦПК України в структурі законодавчого акту розташовані серед Загальних положень цього Кодексу, суд вправі відносити справу до категорії малозначних на будь-якій стадії її розгляду. При цьому, за змістом правил пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України справи, зазначені в ньому, є малозначними в силу властивостей, притаманних такій справі, виходячи з ціни пред'явленого позову та його предмета, без необхідності ухвалення окремого судового рішення щодо віднесення зазначеної справи до відповідної категорії.

26. Перевіряючи законність оскаржуваного судового рішення, Верховний Суд враховує, що за правилами пункту першого частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

27. Ціна позову у справі, що переглядається становить 116 094,30 грн, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому представництво банку у суді апеляційної інстанції Литвиненко О. Л. на підставі довіреності не суперечить вимогам цивільного процесуального закону.

28. Враховуючи наведене, Верховний Суд дійшов висновку про те, що апеляційний суд безпідставно повернув апеляційну скаргу

ПАТ КБ «ПриватБанк», вважаючи, що із січня 2018 року представництво особи (юридичної або фізичної) в суді апеляційної інстанції в усіх справах здійснює виключно адвокат.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

29. За викладених обставин оскаржувана ухвала суду апеляційного суду про визнання неподаною та повернення апеляційної скарги не може вважатись законною і обґрунтованою та підлягає скасуванню, а справа направленню до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду (частина шоста статті 411 ЦПК України).

Керуючись статтями 406, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» задовольнити частково.

2. Ухвалу апеляційного суду Чернівецької області від 18 червня 2018 року скасувати, справу передати до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька

Судді А. О. Лесько

В. В. Пророк

В. М.Сімоненко

І. М. Фаловська