Справа № 351/1830/19
Номер провадження №2/351/764/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 вересня 2019 року м.Снятин
Снятинський районний суд Івано-Франківської області у складі:
головуючого судді - Собка В.М.,
з участю секретаря - Нагірняк В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Снятині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житловим будинком шляхом виселення, -
Позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житловим будинком шляхом виселення, свої позовні вимоги мотивувала тим, вона є власником житлового будинку по АДРЕСА_1 . В даному житловому будинку спільно проживають діти позивачки та колишній чоловік ОСОБА_2 Останній протягом тривалого часу зловживає алкогольними напоями, через що влаштовує скандали, наносить побої. З цього приводу позивачка неодноразово зверталась в поліцію. Відповідач порушує права позивачки як власника даного будинковолодіння та чинить перешкоди у користуванні ним, а тому позивачка вимушена була звернутися до суду із даним позовом.
Позивачка подала до суду заяву, про розгляд справи за її відсутності, просила позов задоволити, на заочний розгляд справи згідна.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та день розгляду справи повідомлявся, а тому справу слід розглянути заочно у відсутності відповідача.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось.
Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, суд прийшов до такого переконання з слідуючих міркувань:
З заповіту від 24.09.2001 р. посвідченого секретарем Тростянецької сільської ради слідує, що ОСОБА_3 посвідчив все своє майно на користь ОСОБА_1 , згідно довідки про смерть ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 про що в книзі реєстрації актів про смерть за 2004 р. зроблений відповідний запис 29 вересня за №25.
З довідки від 29.07.2004 р. №633, виданої виконкомом Тростянецької сільської ради, вбачається, що ОСОБА_1 , 1980 р.н. дійсно хоронила батька ОСОБА_3 , 1954 р.н., який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 Актовий запис про смерть №25 від 29.09.2004 р. Проживали з померлим разом.
З свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 18.02.1988 р. слідує, що житловий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 дійсно належить на праві особистої власності колгоспному двору головою якого є ОСОБА_3 .
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.
Статтею 156 ЖК України передбачено, що члени сім`ї власника житлового будинку, які проживають разом з ним у будинку, який йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічну норму містить також ст.405 ЦК України.
Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для висновку про те, що право членів сім`ї власника будинку користуватися цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім`ї якої вони є.
Відповідач систематично порушує норми співжиття, притягується до кримінвльної відповідальності за насильство в сім`ї та неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП "Вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, невиконання термінового заборонного припису або неповідомлення про місце свого тимчасового перебування ".
Виходячи із наведеного суд вважає, що позов підставний та слід його задоволити.
На підставі ст.ст.319, 405 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 259, 263-265, 280-282 ЦПК, суд, -
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право на користування житловим приміщенням будинком, що розташований в АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в сумі 768, 40 грн. в дохід держави.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду з дня його проголошення. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Снятинського районного суду Собко В.М.