Справа № 640/7714/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2019 року Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Попрас В.О.,

при секретарі - Томіної І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Харківська міська рада, ОСОБА_5 про визнання права власності в порядку спадкування за законом на 26/200 частин житлового домоволодіння з надвірними будівлями та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Харківська міська рада, ОСОБА_5 про визнання права власності в порядку спадкування за законом на 26/200 частин житлового домоволодіння з надвірними будівлями, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить визнати за нею права власності на 26/200 частин житлового домоволодіння з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що вона є дружиною та спадкоємицею ОСОБА_6 , який прийняв спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_7 (до шлюбу ОСОБА_7 ), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . На час смерті ОСОБА_7 (до шлюбу ОСОБА_7 ) на праві приватної власності належало 26/100 часток у праві власності на житлове домоволодіння з надвірними будівлями, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до рішення виконкому, яким було перерозподілено ідеальні частки усіх співвласників. Після смерті ОСОБА_6 позивачка та її син ОСОБА_2 звернулися до Восьмої ХДНК із письмовими заявами про прийняття спадщини, але отримати свідоцтво про право на спадщину за законом вони не змогли, оскільки свою частку ОСОБА_7 (до шлюбу ОСОБА_7) не зареєструвала.

Відповідач ОСОБА_2 подав до суду зустрічний позов, в якому просить визнати за ним право власності на 26/ 200 частин житлового домоволодіння з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті батька - ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що батькові належало 26/100 частин вищезазначеного домоволодіння із відповідною часткою надвірних будівель, які він прийняв після смерті своєї матері - ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . У свій час ОСОБА_7 не зареєструвала належну їй частку, що позбавила ОСОБА_2 та його мати можливості отримати свідоцтва про право на спадщину за законом у нотаріальному порядку.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_2 та її представник позов підтримали, просили його задовольнити в повному обсязі, зустрічний позов визнали. Відповідач ОСОБА_2 первісний позов визнав, свій зустрічний позов підтримав та просив задовольнити.

Представник третіх осіб ОСОБА_8 та ОСОБА_4 вважав, що позовні вимоги позивача за первісним позовом ОСОБА_1 та позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 задоволенню не підлягають, в зв`язку з недоведеністю позовних вимог, посилаючись на те, що не надано доказів, підтверджуючих, що власник 26/100 часток у праві власності на житлове домоволодіння з надвірними будівлями, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 - належало матері ОСОБА_6 спадкоємцями якого є позивачі за первісним та зустрічним позовами.

Треті особи: Харківська міська рада і ОСОБА_5 в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, тому суд розглядає справу в їх відсутність.

Вислухавши позивачку та її представника, відповідача, представника третіх осіб, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що первісний позов і зустрічний позов підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Позивачка за первісним позовом ОСОБА_1 перебувала із ОСОБА_6 у шлюбі з 15 листопада 1991 року.

Від шлюбу вони мають сина ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Матір`ю ОСОБА_6 була ОСОБА_7 відповідно до свідоцтва про народження, в графі батько відомості відсутні.

Рішенням виконкому Київської райради депутатів трудящих за №44-2 від 06.02.1968 та рішенням виконкому Київської райради депутатів трудящих № 87-1 від 20.03.1968 було прийнято до експлуатації, як закінчений будівництвом, житловий будинок літ.Б-1, власноруч побудований ОСОБА_7 , який знаходився у складі житлового домоволодіння, розташованого в АДРЕСА_1 .

Ухвалою народного суду Київського району м. Харкова від 24.05.1968 була затверджена мирова угода, якою визначені ідеальні частки у житловому домоволодінні, яке розташоване по АДРЕСА_1 , які були вирахувані БТІ, і частка ОСОБА_7 у житловому домоволодінні, яке розташоване по АДРЕСА_1 , стала складати 24/100 частини.

Рішенням виконкому Київської райради депутатів трудящих за №319-8 від 01.09.1976 р., були перерозподілені ідеальні частки співвласників домоволодіння, яке розташоване по АДРЕСА_1 , у зв`язку із узаконенням самочинних будівель, із зазначенням частки ОСОБА_7 - 26/100 частин замість первісної частки 24/100 частин.

ОСОБА_7 перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_9 . Дітей від цього шлюбу не було.

ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_7 .

Відповідно до довідки КП «Харківське міське БТІ» від 27.04.2016 частка 26/100 частин за ОСОБА_7 (у шлюбі ОСОБА_7 ) не була зареєстрована.

На час смерті матері ОСОБА_6 був зареєстрований та проживав у житловому домоволодінні по АДРЕСА_1 . До нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини він не звертався.

Відповідно до ст.529 ЦК України (в ред. 1963 р.) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Статтею 548 ЦК України (в ред. 1963 р.) встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням. Прийняття спадщини визнається належною спадкоємців з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 549 ЦК України (в ред.. 1963 р.) визначається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Таким чином, ОСОБА_6 , який постійно проживав зі своєю матір`ю ОСОБА_7 (до шлюбу ОСОБА_7) , фактично вступив в управління та володіння спадковим майном та є спадкоємцем 26/100 частин житлового домоволодіння з надвірними будівлями розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_6 помер.

Позивачка ОСОБА_1 та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 звернулися до Восьмої Харківської державної нотаріальної контори із письмовими заявами про прийняття спадкового майна у вигляді 26/100 частин житлового домоволодіння із надвірними будівлями, розташованого в АДРЕСА_1 .

Згідно відповіді на заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 Восьмою Харківською державною нотаріальною конторою від 16.09.2016 повідомлено, що у спадковій справі за №453/2016, що була заведена Восьмою Харківською державною нотаріальною конторою до майна померлого ОСОБА_6 , знаходяться документи, що з безспірністю підтверджують факт смерті спадкодавця, час та місце відкриття спадщини, факт прийняття спадщини після чоловіка та батька - ОСОБА_6 та їх родинний зв`язок із спадкодавцем. У справі також знаходяться документи, що підтверджують факт прийняття спадщини ОСОБА_6 після його матері - ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 та його родинний зв`язок із спадкодавицею. Чоловік ОСОБА_7 - ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , в іншому зареєстрованому шлюбі вона не перебувала. Заява від інших спадкодавців не надходили.

Листом від 16.06.2016 Восьма ХДНК роз`яснила неможливість видачі свідоцтв про право на спадщину за законом, посилаючись на те, що право власності на 26/100 часток у праві спільної власності на житлове домоволодіння з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_7 не зареєстровано, і зазначила про необхідність звернення до суду для оформлення своїх спадкових справ.

Державою задекларовано визнання дійсними прав на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності Закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (тобто до 3.08.2004), у разі відсутності їх державної реєстрації за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, яке діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, котре не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав (ч.4 ст.3 Закону).

Обов`язок власників забезпечити державну реєстрацію прав власності на всі без винятку об`єкти нерухомості введено лише з 29.06.1998. Саме з цього часу набрала чинності Інструкція про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, затверджена наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики від 09.06.1998 №121.

Таким чином, права, набуті (шляхом створення або придбання нерухомості) у власність до 29.06.1998 з дотриманням установленого порядку набуття, однак без держреєстрації, вважаються такими, що виникли та набуті в установленому законом порядку.

Відповідно ОСОБА_7 (до шлюбу ОСОБА_7 ) набула право власності на 26/100 частин житлового домоволодіння з надвірними будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в установленому законом порядку відповідно до законодавства, яке діяло на момент їх виникнення, згідно до рішення виконкому від 01.09.1976 р., на яке було покладено обов`язок на райжилуправління видати свідоцтва про право власності відповідно до перерозподілених часток.

Позивачка ОСОБА_2 та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 , які постійно проживали з спадкодавцем ОСОБА_6 , фактично вступили в управління та володіння спадковим майном, тобто прийняли спадщину у вигляді 26/100 частин житлового домоволодіння з надвірними будівлями розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , які ОСОБА_6 прийняв після смерті матері ОСОБА_7 (до шлюбу ОСОБА_7 ), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Таким чином, після ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 залишилася спадщина - 26/100 частин житлового домоволодіння з надвірними будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , і кожен із спадкоємців успадкував по 26/200 частин вищезазначеного домоволодіння.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб і спадкоємців).

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та його батьки.

Враховуючи викладене, суд вважає, що за позивачкою ОСОБА_1 та позивачем за зустрічним позовом ОСОБА_2 - за кожним слід визнати право власності на 26/200 частин житлового домоволодіння з надвірними будівлями, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 263 - 265ЦПК України, ст.ст. 529, 548, 549 ЦК України (в редакції 1963 р.), ст.ст. 1216, 1218, 1261 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , право власності на 26/200 частин житлового домоволодіння з надвірними будівлями, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зустрічний позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , право власності на 26/200 частин житлового домоволодіння з надвірними будівлями, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У випадку проголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення строк для апеляційного оскарження обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмовити у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Повний текст рішення виготовлено 23 вересня 2019 року.

СУДДЯ