КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №759/5936/19 Головуючий у І інстанції - Бабич Н.Д
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2019 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Гуля В.В.,

суддів Сушко Л.П., Березовенко Р.В.,

за участю секретаря Покраси В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Вітко Олександра Юрійовича на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 15 травня 2019 року про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та про поділ майна подружжя,-

встановив:

25.03.2019р. ОСОБА_2 звернувся до Святошинського районного суду м.Києва з позовною заявою до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та поділ майна подружжя.

28.03.2019 року позивачем ОСОБА_2 було подано заяву про забезпечення позову, яку аргументовано тим, що позивач проживав однією сім`єю з відповідачем ОСОБА_3 без реєстрації шлюбу з 02 червня 2015 року по 17 лютого 2017 року. Відповідач ОСОБА_3 є власником двох квартир, про що свідчать інформаційні довідки з Єдиного Реєстру права власності на нерухоме майно, а саме за адресами: АДРЕСА_1 АДРЕСА_2 . Проте, як стало відомо, квартира АДРЕСА_2 загальною площею 36,2 м2, лот № 338340 виставлена на сайті ДП «Сетам» на продаж з аукціону, призначеного на 09.04.2019 року, за уціненою ціною в розмірі 590 870 грн., в рамках виконавчого провадження № 57581492. На зазначену квартиру було накладено арешт на підставі постанови про арешт майна боржника, серія та номер: 57581492 від 01.11.2018 року, видавник: приватний виконавець Іванов А.В., Так як на відповідача ОСОБА_3 є виконавче провадження про стягнення коштів на користь третіх осіб. Позивач ОСОБА_2 звертає увагу суду на те, що майно, на частину якого він має право, як на спільне майно подружжя, може бути реалізовано, чим в подальшому буде порушено його право власності. Проте, відповідач ОСОБА_3 добровільно вирішити питання про визнання за позивачем ОСОБА_2 Ѕ права власності на частину майна, що є предметом позову не бажає, а вважає придбані квартири особистою власністю та намагається відчужити майно шляхом продажу, дарування чи міни, що в подальшому призведе до порушення його прав.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 15 травня 2019 року задоволено заяву про забезпеченя позову. Накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 ; на квартиру АДРЕСА_2 , які згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно належать відповідачу ОСОБА_3 . В задоволенні іншої частини заяви про забезпечення позову - відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 адвокат Вітко Олександр Юрійович подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на її незаконність, необґрунтованість, неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, просив ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 15 травня 2019 року скасувати.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що судом першої інстанції не було залучено його як сторону до участі в справі не зважаючи на те, що на даний час він є власником майна на яке накладено арешт. Зазначає, що Києво-Святошинським районним судом Київської області 31 жовтня 2018 року видано виконавчий лист Компанії «Морган Кін Лімітед» щодо примусового виконання рішення у справі №761/19514/17 від 02 липня 2018 року у зв`язку з набранням законної сили рішення у справі. В рамках виконавчого провадження №57581492 приватний виконавець Іванов А.В. провів перевірку майна боржника, описав і арештував майно боржника а саме квартиру за адресою : АДРЕСА_2 . 09 квіт 2019 року під час публічних торгів в межех виконавчого провадження №57581492 де боржником є ОСОБА_3 . Вказана вище квартира реалізована ДП «СЕТАМ» шляхом проведення електронних торгів, лот №338340. На підставі викладеного приватним нотаріусом Києво-Святошиського районного нотаріального округу Київської області видано Фоліс Ірині Аркадіївні свідоцтво від 18 квітня 2019 року, яким посвідчено, що громадянину ОСОБА_1 належить на праві власності квартира , яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 24. Таким чином зазначає, що починаючи з 18 квітня 2019 року квартира належала йому. В апеляційній скарзі просить оскаржувану ухвалу скасувати. Окрім того апелянт зазначає, що чоловік відповідача ОСОБА_3 -позивач ОСОБА_2 подав 25.03.2019 р. цей так званий позов про визнання факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та поділ майна подружжя щоб незаконно формально зменшити обсяг майна відповідача ОСОБА_3 на яке може бути накладено стягнення в рамках зведеного виконавчого провадження, для того щоб таке майно формально перейшло у власність дружній та підконтрольній відповідачу ОСОБА_3 особі - чоловіку позивачу ОСОБА_6 , і щоб за рахунок такого майна не можна було б здійснити стягнення в рамках виконання даних рішень судів. Таким чином, апелянт вказує, що вказане свідчить, що даний позов у справі № 759/5936/19, є надуманим та повністю сфабрикованим, і націлений не на захист законних прав чи інтересів ОСОБА_2 , на перешкоджання виконанню рішень судів, які набрали законної сили та перебувають на примусовому виконанні в рамках зведеного виконавчого провадження та на захист незаконних інтересів саме ОСОБА_3

Відзив на апеляційну скаргу у встановлений апеляційним судом строк не надходив.

Відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Суд першої інстанції розглянувши заяву позивача про забезпечення позову з врахуванням норм діючого законодавства та клопотання про забезпечення позову прийшов до висновку про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 ;- на квартиру АДРЕСА_2

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи, в порядку, передбаченому статтею 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про задоволення заяви про забезпечення позову та накладення арешту на квартири суд першої інстанції виходив із того, що між сторонами існує спір, а також існує загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду у разі задоволення позову шляхом реалізації спірного майна.

Однак з такими висновками колегія суддів погодитись не може, вважає висновки суду першої інстанції передчасними, та такими що не узгоджуються з вимогами процесуального законодавства з огляду на наступне.

Забезпечення позову - це заходи цивільного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим, та повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі їх задоволення, не порушуючи при цьому збалансованості інтересів інших осіб.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має оцінювати обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням наявності зв`язку між конкретним заходом щодо забезпечення позову і змістом позовних вимог та обставинами, на яких вони ґрунтуються, і доказами, які наведені на їх підтвердження, та положеннями законодавства, яким позивач обґрунтовує свої права.

Частиною 3 ст.150 ЦПК України визначено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

При цьому співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в пункті 4 Постанови Пленуму №9 Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Колегією суддів встановлено наступне.

02 липня 2018 р. Києво-Святошинський районний суд Київської області в рамках справи № 761/19514/17 за позовом Компанії «МОРГАН КІН Лімітед», Великобританія до Відповідача ОСОБА_3 про стягнення безпідставно набутих коштів, ухвалив рішення (копія рішення суду додається) яким, вирішив стягнути з Відповідача ОСОБА_3 на користь Компанії «МОРГАН КІН Лімітед» безпідставно отримані грошові кошти у сумі 35 000 фунтів стерлінгів.

31.10.2018 р. Києво-Святошинський районний суд Київської області видав Компанії «МОРГАН КІН Лімітед» виконавчий лист щодо примусового виконання рішення у справі № 761/19514/17 від 02.07.2018 р. у зв`язку з набранням вказаним вище рішенням суду законної сили.

ОСОБА_3 відмовилася добровільно виконувати рішення суду від 02.07.2018 р., у зв`язку з чим 01.11.2018 р. Компанія «МОРГАН ЮН Лімітед» звернулася до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванова Андрія Валерійовича з заявою про примусове виконання цього рішення суду, за якою відкрито виконавче провадження № 57581492 .

У рамках виконавчого провадження № 57581492 приватний виконавець Іванов А. В. провів перевірку майнового стану Відповідача ОСОБА_3 як боржника, і встановив, що Відповідачу ОСОБА_3 на той час належала на праві власності, крім іншого, квартира загальною площею 36,2 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 24 .

Приватним виконавцем ОСОБА_7 описано та арештувано вищезазначену квартиру та виставлено квартиру на публічні торги шляхом подання 30.01.2019 року до ДП «СЕТАМ» заявки на реалізацію арештованого майна ВП № 57581492 (копія заявки додається).

09 квітня 2019 року дана Квартира під час публічних торгів, в межах виконавчого провадження № 57581492, де Відповідач ОСОБА_3 є боржником, була реалізована ДП «СЕТАМ», шляхом проведення електронних торгів, лот №338340.

Згідно з протоколом від 16.04.2019 р. №397786 переможцем торгів визнано Скаржника - громадянина Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії Філліпса Лоуренца, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Приватним виконавцем Івановим А. В., в межах виконавчого провадження №57581492 складено акт №57581492/18 від 17.04.2019 р. про проведені електронні торги, яким підтверджено, що на рахунок приватного виконавця 12.04.2019 р. надійшли кошти у сумі 561 326, 50 грн., що разом з сумою гарантійного внеску у розмірі 29543, 50 грн. складає суму ціни продажу Квартири на електронних торгах у розмірі 590870 грн.

Приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Фоліс Ірина Аркадіївна видала свідоцтво від 18.04.2019 року яким посвідчено, що Скаржнику - громадянину Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії Філліпсу Лоуренцу належить на праві власності квартира загальною площею 36,2 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 24.

Відповідно до відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власником Квартири з 18.04.2019 року, є ОСОБА_1 .

Таким чином, починаючи з 18 квітня 2019 року квартира, на яку судом накладено арешт 15 травня 2019 року, уже не належить ОСОБА_3 , а належить на праві власності апелянту у зв`язку з придбанням такої квартири на відкритих публічних торгах, у рамках виконавчого провадження № 57581492.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції не встановив чи належить майно відповідачу і наклав арешт на майно сторонньої особи не залученої до участі в справі.

Таким чином ухвала суду першої інстанції не відповідає вимогам ст.263 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення заяви про забезпечення позову, що в силу ст. 376 ЦПК України є підставою для скасування ухвали суду та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову з наведених вище підстав.

Керуючись ст.ст.367, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 15 травня 2019 року скасувати та постановити нову постанову, якою відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та про поділ майна подружжя,

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 24 вересня 2019 року.

Суддя-доповідач В.В. Гуль

Судді Л.П. Сушко

Р.В. Березовенко