Справа № 431/1468/13-ц
Провадження № 6/431/325/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2019 року Старобільський районний суд Луганської області в складі:

судді Олійник С.В.,

за участю секретаря Хорольської І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Старобільського районного суду Луганської області в м. Старобільська заяву Кредитної спілки «Імперіал ЛТД» про поновлення строків пред`явлення виконавчого документа до виконання на боржника ОСОБА_1 ,

встановив:

Кредитна спілка «Імперіал ЛТД» звернулася до Старобільського районного суду Луганської області з заявою про поновлення строків пред`явлення виконавчого документа до виконання, в якій просила суд визнати причини пропуску строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа Старобільського районного суду Луганської області по справі №2/431/610/13 поважною через неможливе звернення до виконавчої служби з причин арешту рахунків КС «Імперіал ЛТД» та відсутності грошових коштів для сплати авансового внеску. Посилаючись на Рішення Конституційного суду України щодо визнання такими, що не відповідають Конституції України положення ч.2 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», а тому просить поновити пропущений строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

В судове засідання сторони по справі, не з`явились, про час та місце розгляду були повідомлені належним чином, представник заявника вказав в заяві про розгляд справи у його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлені наступні факти, які підтверджуються матеріалами справи.

Згідно заочного рішення Старобільського районного суду Луганської області від 28.08.2013 року позовні вимоги Кредитної спілки Імперіал ЛТД до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором повністю задоволені. Стягнуто солідарно з відповідачів на користь Кредитної спілки «Імперіал ЛТД» заборгованість за кредитним договором у розмірі 763,07 гривень, а також, стягнуто судовий збір в розмірі 229,40 гривень.

Згідно супровідного листа від 22.10.2013 року вказане рішення суду було направлено позивачу КС «Імперіал ЛТД» за адресою: вул. Трудова, 18, м. Старобільськ, для відома.

Заява про видачу виконавчих листів щодо стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором надійшла до суду 24.10.2013 року. Виконавчий лист отримано представником спілки ОСОБА_3 29.10.2013 року.

Строк пред`явлення виконавчого листа до виконання 22.10.2014 року.

19.11.2014 року виконавчий лист щодо боржника ОСОБА_1 повернуто стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження».

Строк повторно пред`явлення до виконання виконавчого листа до 19.11.2015 року.

Лише в 07.11.2018 року спілка звернулася до суду із заявою про поновлення строків пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката виконавчого листа. Ухвалою Старобільського районного суду від 30.11.2018 року в задоволенні заяви КС «Імперіал ЛТД» про поновлення строків пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката виконавчого листа відмовлено. Відмовляючи в поновленні строку пред`явлення виконавчого документу до виконання та видачу дубліката виконавчого листа, суд виходив з того, що заявником не надано доказів поважності причин пропуску встановленого законом строку пред`явлення виконавчих листів до виконання та втрати виконавчого документу суду.

25.01.2019 року ухвалою Старобільського районного суду в задоволенні заяви КС «Імперіал ЛТД» про поновлення строків пред`явлення виконавчого документа до виконання відмовлено. Представником спілки стверджувалося, що строк пред`явлення виконавчого листа до виконання був пропущений у зв`язку з тим, що видача виконавчого листа 28.10.2013, припала на важкий суспільний та політичний стан в Україні, а саме фазу проведення АТО. Крім того, в КС «Імперіал» з 01.01.2016 по 01.03.2018 юристів не було взагалі, тобто пред`явити виконавчі листи до виконання КС «Імперіал ЛТД» не могла з об`єктивних причин. Судом встановлено та ухвалено, що КС «Імперіал ЛТД» неодноразово зверталась до суду із заявами про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання. При цьому, жодного доказу про поважність пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання заявником не надано. Відомості про те, чи відкривалось за даним виконавчим листом виконавче провадження також не надано. Отже, судом не встановлено, а заявником не надано належних доказів пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання суду.

Отже, після 19.11.2014 та до 19.11.2015 року стягувачем заходи спрямовані на виконання рішення суду не вчинялися. Доказів звернення в цей період до виконавчої служби суду не надано, ні постанови про відкриття провадження, а ні постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження.

У заяві про поновлення процесуального строку заявник не навів особливих та непереборних обставин, що перешкодили звернутися йому до виконавчої служби з приводу виконання рішення суду в зазначений період. Крім того, не надано жодних доказів щодо відмови в прийнятті на виконання виконавчого документу через відсутність сплати авансового внеску.

У відповідності до ст.22 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 р. №606-ХIV в редакції Закону №245 від 16.05.2013 р. (чинній на момент виникнення спірних правовідносин) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки, зокрема інші виконавчі документи протягом року, якщо інше не передбачено законом. Зазначені строки встановлюються, зокрема, для виконання судових рішень з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Статтю 433 Цивільного процесуального кодексу України, відповідно до якої у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

В рішеннях Європейського суду з прав людини неодноразово ЄСПЛ порушував питання про те, що суд не може безпідставно поновлювати процесуальні строки.

Так, в рішенні ЄСПЛ «Пономарьов проти України» суд визначив, що вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень суду, однак такі повноваження не є необмеженими.

В рішенні ЄСПЛ «Устименко проти України» судом було наголошено на тому, що безпідставне поновлення процесуальних строків судом є протиправним, порушує принцип юридичної визначеності та право на справедливий суд (ст. 6 Конвенції ООН «Про захист прав людини та основоположних свобод».

Встановлено, що судом неодноразово було відмовлено у поновлення строків пред`явлення виконавчого документа до виконання.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року в справі №3236/03 «Пономарьов проти України» зазначено, що поновлення процесуального строку зі спливом встановленого строку та за підстав, які не видаються переконливими може свідчити про порушення принципу юридичної визначеності. У кожній конкретній справі суди мають ґрунтовно перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata. При цьому на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду і не допускати свідомих маніпуляцій та ухилень від отримання інформації про рух справи.

Статтею 263 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви про поновлення строків пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Керуючись ст. ст. 260-261, 433 ЦПК України, суд

ухвалив:

В задоволенні заяви Кредитної спілки «Імперіал ЛТД» про поновлення строків пред`явлення виконавчого документа до виконання на боржника ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Луганського апеляційного суду через Старобільський районний суд Луганської області протягом п`ятнадцяти з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Олійник С.В.