Постанова

Іменем України

16 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 766/9043/17

провадження № 61-33253св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Жданової В. С.,

Кузнєцова В. О.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Нетком»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Нетком» на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 07 червня 2017 року у складі судді Гаврилова Д. В. та рішення апеляційного суду Херсонської області від 19 липня 2017 року у складі колегії суддів: Радченка С. В., Вейтас І. В., Колісниченка А. Г.,

В С Т А Н О В И В:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нетком» (далі - ТОВ «Фірма «Нетком») про стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних.

Позовна заява мотивована тим, що 08 квітня 2010 року між позивачем та відповідачем укладено у простій письмовій формі договір позики, за умовами якого позивач надав відповідачу безпроцентну позику в сумі 589 248,00 грн зі строком повернення не пізніше 10 квітня 2011 року. Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 02 квітня 2014 року, з урахуванням рішення Апеляційного суду Херсонської області від 20 травня 2014 року, з ТОВ «Фірма «Нетком» стягнуто на користь ОСОБА_1 заборгованість з урахуванням індексу інфляції в сумі 592 194,24 грн, три відсотки річних в розмірі 49 884,28 грн та судовий збір в сумі 487,20 грн.

У зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань за договором позики, позивач, з уточненнями, остаточно просив стягнути з відповідача інфляційні втрати в розмірі 651 292,66 грн та 3 % річних в розмірі 58 14,42 грн за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором позики від 08 квітня 2010 року, нарахованих за період з 06 лютого 2014 року по 22 травня 2017 року та судові витрати.

Короткий зміст судових рішень

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 07 червня 2017 року позов задоволено. Стягнуто з ТОВ «Фірма «Нетком» на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 08 квітня 2010 року за період з 06 лютого 2014 року по 22 травня 2017 року, яка складається з інфляційних втрат в розмірі 651 292,66 грн та 3 % річних в розмірі 58 214,42 грн за несвоєчасне виконання зобов`язань, а всього 709 507,08 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що невиконання відповідачем рішення суду щодо повернення боргу за договором позики є підставою для відповідальності, передбаченої частиною другою статті 625 ЦК України, згідно якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 19 липня 2017 року апеляційну скаргу ТОВ «Фірма «Нетком»задоволено частково; рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 07 червня 2017 року змінено, виключивши з мотивувальної частини рішення посилання на факт визнання відповідачем позовних вимог; в іншій частині рішення суду залишене без змін.

Рішення апеляційного суду мотивоване тим, що висновки суду першої інстанції про задоволення позову грунтуються на матеріалах справи та вимогах закону, однак апеляційний суд не погодився із посиланням суду першої інстанції на те, що відповідач визнав позовні вимоги у повному обсязі, оскільки наявна в матеріалах справи відповідна заява про визнання позову підписана особою повноваження якої представляти інтереси відповідача жодними належними доказами не підтверджена.

Аргументи учасників справи

Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнення її доводів

У касаційній скарзі, поданій у серпні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (далі - ВССУ), ТОВ «Фірма «Нетком» посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Короткий зміст вимог заперечень (відзиву) на касаційну скаргу

У жовтні 2017 року до ВССУ надійшли заперечення на касаційну скаргу, у яких ОСОБА_1 , просив відхилити касаційну скаргу ТОВ «Фірма «Нетком», а оскаржувані судові рішення залишити без змін.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою ВССУ від 31 серпня 2017 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі та витребувано її матеріали з суду першої інстанції.

Статтею 388 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Підпунктом 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

04 червня 2018 року справу № 766/9043/17 та матеріали касаційного провадження ВССУ передано до Верховного Суду.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

З матеріалів справи вбачається, що 08 квітня 2010 року ПАТ «Фірма «Нетком» отримало у ОСОБА_1 гроші в якості позики на загальну суму 589 248,00 грн, що з урахуванням курсу НБУ гривні до долара на день укладення цього договору складає 74 400,00 доларів США. Позичальник зобов`язався повернути кошти позикодавцю не пізніше 10 квітня 2011 року.

Установлено, що рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 02 квітня 2014 року, з урахуванням рішення апеляційного суду Херсонської області від 20 травня 2014 року, які набрали законної сили, стягнуто з ТОВ «Фірма «Нетком» на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 08 квітня 2010 року, з урахуванням індексу інфляції з сумі 592 194,24 грн, 3 % річних за користування грошовими коштами в розмірі 49 884,28 грн.

Як установлено рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 02 квітня 2014 року заборгованість відповідача за договором позики від 08 квітня 2010 року з урахуванням індексу інфляції виникла за період з 11 квітня 2011 року по 05 лютого 2014 року.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Частиною третьою статті 401 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судових рішень.

Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У силу частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частини 3 статті 61 ЦПК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідачем не надано доказів погашення заборгованості за договором позики в повному обсязі.

Положеннями статті 1050 ЦК України визначено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

На підставі статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки відповідачем борг згідно договору позики на виконання рішення суду позивачу не повернуто, тому суд першої інстанції, з висновками якого погодився і суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що за період з 06 лютого 2014 року по 22 травня 2017 року відповідач має сплатити на користь позивача 3 % річних в сумі 58 214,42 грн та інфляційні втрати в сумі 651 292,66 грн.

У касаційній скарзі ТОВ «Фірма «Нетком» посилається на те, що суди попередніх інстанцій стягнули не тільки 3 % річних та інфляційні втрати але і саму суму заборгованості. Крім того, зазначає, що вимоги статті 625 ЦК України не можуть застосовуватися до правовідносин, які виникають з приводу виконання судових рішень, оскільки такі правовідносини регулюються Законом України «Про виконавче провадження». Посилається на те, що індексації підлягає лише гривня, а іноземна валюта, яка є предметом договору позики між сторонами індексації не підлягає.

Слід зазначити, що суди попередніх інстанцій належним чином дослідили докази у справі, в тому числі наданий позивачем розрахунок індексу інфляції та 3 % річних згідно статті 625 ЦК України та дійшли обгрунтованого висновку про задоволення позову.

Установивши, що базою нарахування відсотків є тіло кредиту у розмірі 589 248,00 грн, а сума заборгованості підтверджується деталізованим розрахунком позивача, який не спростовано під час розгляду справи відповідачем, суди дійшли обґрунтованих висновків про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних втрат у розмірі 651 292,66 грн та 3 % річних у розмірі 58 214,42 грн відповідно до частини другої статті 625 ЦК України.

Є необгрунтованими посилання на неможливість застосування до спірних правовідносин статті 625 ЦК України.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) дійшла висновку, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Тобто, після винесення судового рішення, у разі його неналежного виконання боржником, між сторонами виникають грошові зобов`язання щодо відповідальності боржника за несвоєчасне виконання цього зобов`язання, а саме, повернення коштів стягнутих рішенням суду. У стягувача виникло право на захист своїх майнових інтересів шляхом отримання суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Відповідач посилається на те, що предметом договору позики між сторонами є іноземна валюта, яка індексації не підлягає, однак вказане спростовуються матеріалами справи, оскільки договором позики від 08 квітня 2010 року сторони погодили, що предметом позики є 589 248,00 грн.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржувані судові рішення постановлено без додержання норм матеріального і процесуального права та зводяться до переоцінки доказів у справі, що, відповідно до положень статті 400 ЦПК України, знаходиться поза межами повноважень Верховного Суду.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

З підстав вищевказаного, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Оскільки у задоволенні касаційної скарги відмовлено, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.

Ухвалою ВССУ від 31 серпня 2017 року зупинено виконання рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 07 червня 2017 року та рішення апеляційного суду Херсонської області від 19 липня 2017 року до закінчення касаційного провадження.

З урахуванням того, що касаційну скаргу залишено без задоволення, а оскаржувані рішення без змін, на підставі частини третьої статті 436 ЦПК України колегія поновлює виконання рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 07 червня 2017 року та рішення апеляційного суду Херсонської області від 19 липня 2017 року.

Керуючись статтями 400, 401, 416, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Нетком» залишити без задоволення.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 07 червня 2017 року, у незміненій частині, та рішення апеляційного суду Херсонської області від 19 липня 2017 року залишити без змін.

Поновити виконання рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 07 червня 2017 року та рішення апеляційного суду Херсонської області від 19 липня 2017 року.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Ігнатенко

В. С. Жданова

В. О. Кузнєцов