Справа № 638/9827/18
Провадження № 2/638/1581/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2019 року Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

Головуючого: судді Семіряд І.В.,

за участі секретаря Романовій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дзержинського районного суду міста Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики у звязку з невиконанням грошового зобовязання , -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернулась до суду із вказаною позовною заявою, якою просила суд стягнути з ОСОБА_2, заборгованість за договором позики, яка з урахуванням повернутих ним 15.02.2018 р., 6000 грн., складає 161268,80 грн., також просила стягнути з відповідача 994,12 грн., - 3% річних, 120951,60 грн., неустойки та судові витрати у розмірі 2832,14 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивачем вказано про те, що 13 грудня 2017 року між нею та ОСОБА_2, був укладений письмовий Договір позики, предметом якого було передання у власність Відповідача грошових коштів в розмірі 185348,00 (сто вісімдесят пять тисяч триста сорок вісім гривень нуль копійок), що за курсом НБУ (1 долар = 27,17 грн) на день укладення Договору позики еквівалентно 6820,00 (шість тисяч вісімсот двадцять доларів США )

В підтвердження укладення договору відповідачем була надана розписка від 13.12.2017.

Строк повернення відповідно до Договору позики та Розписки, становив 13 квітня 2018 року включно.

Однак відповідач не виконав свого грошового зобовязання за Договором позики та не повернув Позивачу грошову суму позики у розмірі 6160.00 (шість тисяч сто шістдесят доларів США нуль центів), що за курсом НБУ (1 долар США = 26.18 грн) на день подання даної позовної заяви становить 161268,80 (сто шістдесят одну тисячу двісті шістдесят вісім гривень вісімдесят копійок).

В звязку з чим, позивач звернулась до суду з дійсним позовом.

У судове засідання позивач не з'явилась, надала суду заяву з проханням слухати справу за її відсутністю, позов підтримав в повному обсязі, та у разі не явки відповідача не заперечувала проти заочного розгляду справи.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце повідомлявся у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомлено.

16.10.2018 представник відповідача ОСОБА_2, - адвокат ОСОБА_3, надав до суду відзив на позовну заяву в якій просив відмовити ОСОБА_1, в задоволенні позовних вимог в частині про стягнення з ОСОБА_2, неустойки в сумі 120 951,60 грн., та 3% річних оскільки вимогу про нарахування та сплату неустойки відповідач вважає явно завищеною а крім того відповідно до ч. 1 та 2 ст. 2 ЗУ "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" від 02.06.2014 № 1669-VII на час проведення антитерористичної операції забороняється нархування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитним договорами та договорами позики.

Враховуючи, що сторони до суду не прибули, в матеріалах справи мається достатня кількість доказів для вирішення справи по суті, суд, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, вважає за доцільне ухвалити рішення без участі сторін по справі і без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Згідно ст. 280 ЦПК України, в разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату час та місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, та який не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

З письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що 13 грудня 2017 року між ОСОБА_1, та ОСОБА_2, був укладений письмовий Договір позики, предметом якого було передання у власність Відповідача грошових коштів в розмірі 185348,00 (сто вісімдесят пять тисяч триста сорок вісім гривень нуль копійок), що за курсом НБУ (1 долар = 27,17 грн) на день укладення Договору позики еквівалентно 6820,00 (шість тисяч вісімсот двадцять доларів США ) (а.с. 7-10)

В підтвердження укладення договору відповідачем була надана письмова розписка від 13.12.2017. (а.с. 11).

В забезпечення виконання зобовязання за договором позики грошей від 13.12.2017 між позивачем та відповідачем також було укладено договір застави від 13.12.2017 серія НМХ № 848163 посвідчений приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_4В.(а.с. 12-13).

Згідно умов Договору, Позивач передав, а Відповідач прийняв у власність грошові кошти в сумі 185348,00 (сто вісімдесят пять тисяч триста сорок вісім гривень нуль копійок), що за курсом НБУ (1 долар = 27,17 грн) на день укладення Договору позики еквівалентно 6820,00 (шість тисяч вісімсот двадцять доларів США )(п. 1 цього договору).

Відповідач зобовязувався повернути, а Позивач зобовязується прийняти позичену суму грошей до 13.04.2018 року. (п. 1 цього договору).

За домовленістю сторін позика є безпроцентною (п. 1 цього договору).

Відповідно до умов договору, у разі прострочення виконання зобовязання позичальником за даним договором, позичальник зобовязаний сплатити позикодавцю суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення , а також три проценти річних від простроченої суми. За несвоєчасне повернення позики (її чергової частини) позичальник сплачує позикодавцю неустойку у розмірі 1% від суми займу за кожний календарний день існування простроченої заборгованості.(п. 10 договору).

Відповідно до п. 5 договору позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві суму позики, визначену в п. 1 даного договору відповідно до графіка повернення позичальником грошових коштів, а саме: 8968,44 грн., (330 дол.США) до 13.01.2018 включно; 8968,44 грн., (330 дол.США) до13.02.2018 включно; 8968,44 грн., (330 дол.СЩА) до 13.03.2018 включно; 158 442,53 грн., (5830 дол.США.) до 13.04.2018 включно.

В порушення вимог Договору позики, укладеного між Позивачем та Відповідачем від 13.12.2017, Відповідач не повернув грошові кошти, отримані від Позивача, чим грубо порушив свої зобовязання перед Позивачем за вказаним Договором позики та продовжує ухилятися від виконання своїх грошових зобовязань і надалі, чим порушує майнові права Позивача.

15.02.2018 відповідач частково сплатив позивачці 6000 грн., (шість тисяч грн.), в рахунок погашення заборгованості, що також не заперечується позивачем, отже сума яка залишилась не повернутою складає 161 268,80 грн.

Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України), за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Як вбачається з матеріалів справи відповідач ухиляється від виконання належним чином свого грошового зобовязання, відмовляється виконувати умови Договору та взяті на себе зобов'язання і до теперішнього часу не виконав свій обов'язок, порушивши строки повернення суми коштів.

Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно ст, 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України.

Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

В порушення умов Договору позики, відповідач свої зобовязання не виконав, заперечень щодо задоволення позовних вимог суду не надав тому, крім безумовної сплати суми боргу з урахуванням вже сплаченої ним суми за прострочення повернення позики, Відповідач на підставі ст. 625 ЦК України повинен сплатити суму боргу, а також три проценти річних від простроченої суми.

Щодо вимоги позивача про стягнення на її користь неустойки передбаченої умовами договору суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України визначено наслідки порушення договору позичальником, а саме: якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязанні.

Отже, аналізуючи зазначені норми вбачається, що наслідком порушення договору позики може бути предявлення вимоги щодо стягнення суми боргу з врахуванням індексу інфляції та 3% річних, однак оскільки неустойка це є штраф, пеня вимога щодо стягнення цієї суми задоволенню не підлягає, хоча і була обумовлена умовами договору.

Окрім цього, відповідно до ч. 2 ЗУ "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.

Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

З довідки про взяття нра облік внутрішньо переміщеної особи вбачається, що ОСОБА_5 взятий на облік як внутрішньо переміщена особа з Луганської області м. Алчевськ.

Крім того, відповідно до розпорядження КМУ "Про затвердження переліку населених пунктів , на території яких здійснювалася антитерористична операція" м. Лчевськ віднесено до таких населених пунктів.

Отже, оцінивши докази у їх сукупності, оскільки відповідач у встановлений строк не повернув взяті ним у позику грошові кошти, тобто не виконав зобовязання належним чином відповідно до умов договору позики, суд прийшов до висновку про необхідність частково задовольнити позов, а саме в частині стягнення суми заборговності до договором позики врозмірі 161268,80 грн., а також 3% річних в сумі 994,12 грн., з розрахунком яких суд погоджується. В іншій частині позовних слід відмовити.

Долю судових витрат суд вирішує в порядку ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 81, 263, 265, ч. 6 ст. 259, ст. 268, 351, 352, 355 ЦПК України, ст.ст. 625, 327, 1046, 1047, 1050 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики у звязку з невиконанням грошового зобовязання задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, заборгованість за договором позики, що складає грошову суму коштів у розмірі 161268,80 грн (сто шістдесят одну тисячу двісті шістдесят вісім гривень вісімдесят копійок);

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2,- 994.12 грн (девятсот девяносто чотири гривні дванадцять копійок) - 3% річних;

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2,- 1622,80 (одна тисяча шістсот двадцять дві грн 80 коп) - витрати на сплату судового збору, а також 352,40 грн., (триста пятдесят дві грн. сорок коп.) витрати на сплату судового збору за подання заяви про забезпечення позову.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до або через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

На підставі частини 1 статті 354 ЦПК України, строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 11.02.2019.

Суддя: І.В. Семіряд