РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 лютого 2019 року Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Чередник В.Є.,
за участю секретаря судового засідання Поліщук А.О.,
Встановив:
07.08.2018 р. позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_3 про визнання незаконними дій приватного нотаріуса та як такими, що не відповідають положенням ст. 13-1 Закону України «Про нотаріат».
При цьому, позивач посилалась на те, що 19 лютого 2018 року помер ОСОБА_5, що був зареєстрований та проживав ІНФОРМАЦІЯ_1 селище Високий вул. Павлова №19, який був батьком ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 Після смерті батька відкрилася спадщина на майно, яке належало йому на праві приватної власності та Першою Державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області була заведена спадкова справа № 266/2018.
Під час подання заяви державному нотаріусу Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області ОСОБА_6 стало відомо про існування заповіту ОСОБА_5, що посвідчений 29 січня 2010 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_3 в приміщенні приватного нотаріуса за адресою: місто Харків, вулиця Сумська, будинок 82-а, кв..3
За умовами цього заповіту все своє майно, де б таке не знаходилось та з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде йому належати на день смерті і на що він за законом матиме право, батько заповідав дочці від першого шлюбу ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3
На думку позивача, під час вчинення нотаріальної дії щодо посвідчення заповіту ОСОБА_5 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_3 допущено порушення положень статті 13-1 Закону України «Про нотаріат», оскільки законодавством заборонено нотаріусу здійснювати нотаріальну діяльність за межами свого нотаріального округу.
Так, нотаріальним округом приватного нотаріуса Коляда ОСОБА_8 територіальним управлінням юстиції у Харківській області визначений Харківський міський нотаріальний округ Харківської області, в межах якого даний приватний нотаріус може здійснювати нотаріальну діяльність та в межах якого знаходиться робоче місце (контора) приватного нотаріуса (АДРЕСА_1).
Відповідачем було здійснено нотаріальні дії в Харківському міському нотаріальному окрузі Харківської області зокрема посвідчено заповіт 29 січня 2010 року ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, який проживає, як вказано і в самому заповіті «місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5, селище Високий, вулиця Павлова ,19», тобто нотаріальні дії вчинені відповідачем щодо особи яка проживає та майна особи, що знаходиться, в межах адміністративно територіальної одиниці Харківський район Харківської області, а отже нотаріальним округом Харківського району Харківської області, а отже відповідачем здійснено нотаріальну діяльність не у відповідності до положень статті 13-1 Закону України «Про нотаріат», не в межах нотаріального округу визначеного для приватного нотаріуса Коляда ОСОБА_8 територіальним управлінням юстиції у Харківській області.
Позивач вважає, що наслідком вчинення незаконних дій відповідача є спричинення порушення прав та інтересів неповнолітньої дитини ОСОБА_2, його позбавлено права спадкування за законом спадщини відкритої після смерті його батька.
Ухвалою суду від 10.08.2018 р. відкрито загальне позовне провадження по даній справі та призначено підготовче судове засідання з викликом сторін.
Ухвалою суду від 16.10.2018 р. за клопотанням позивача було залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_4.
05.11.2018 р. позивачем подано уточнену позовну заяву, в якій позивач також просив визнати нотаріальні дії недійсними.
Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 11.07.2018 р.було закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду.
Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Частиною 3 статті 129 Конституції України визначено основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими.
Згідно ст. ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
На підставі наданих позивачем доказів та вказаних в них обставин, позивач вважає, що приватний нотаріус ОСОБА_3, приватна нотаріальна діяльність якої була зареєстрована ОСОБА_8 територіальним управлінням юстиції у Харківській області по Харківському міському нотаріальному округу, робоче місце якої знаходилось за адресою: м. Харків, вулиця Сумська, 82-а (Київський район міста Харкова), та яка не заміщала в січні 2010 року нотаріуса Харківського районного нотаріального округу, відповідно до статті 13-1 Закону України «Про нотаріат», не вправі була здійснювати нотаріальну діяльність за межами свого нотаріального округу, а саме: не вправі була вчиняти 29 січня 2010 року нотаріальні дії посвідчувати правочин - заповіт ОСОБА_5, що проживав та був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, селище Високий, вулиця Павлова, будинок 19, та відносився до населення селища Високий Харківського району Харківської області, яке є округом діяльності нотаріусів, зареєстрованих по Харківському районному нотаріальному округу.
В інформаційному листі щодо здійснення нотаріальних дій в межах нотаріального округу від 17.02.2016 р., (а.с. 26-28) зазначено, що порушення вимог статті 13-1 Закону України «Про нотаріат» призводить до недійсності вчиненої нотаріальної дії (абзац 5 а.с. 27).
Отже, за позицією позивача, під час вчинення вказаної вище нотаріальної дії приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3 порушила вимоги статті 13-1 Закону України «Про нотаріат», вчинила дану нотаріальну дію поза межами свого нотаріального округу, що є порушенням нотаріальної процедури, та призвело до недійсності вчиненої нотаріальної дії.
Відповідач ОСОБА_3 в судові засідання не зявлялась, про час та місце судового розгляду повідомлялась за місцем здійснення нотаріальної діяльності, а після зясування щодо припинення здійснення нею нотаріальною діяльності - за місцем реєстрації. Причин неявки не повідомляла, будь-яких заяв до суду не подавала.
Представник третьої особи ОСОБА_4- адвокат ОСОБА_9 в судовому засіданні проти задоволення позовної заяви заперечував, вважаючи що позовна заява подана з пропуском строку позовної давності та вважав її необґрунтованою та доводи, викладені у ній такими, що не підлягають задоволенню, оскільки обмежень щодо місця вчинення нотаріальних дій - посвідчення заповіту громадянами, Закон України «Про нотаріат» не містить, більш того, ст. 56 цього Закону встановлено, що нотаріуси або посадові особи, які вчиняють нотаріальні дії, посвідчують заповіти дієздатних громадян, складені відповідно до вимог законодавства України і особисто подані ними нотаріусу або посадовій особі, яка вчиняє нотаріальні дії.
Суд, вислухавши позивача та представника третьої особи, дослідивши подані сторонами докази, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлені наступні фактичні обставини.
Згідно ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.
Відповідно до ч.1 ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Частиною 1 ст. 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється у 3/три/ роки.
Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).
Представником третьої особи в судовому засіданні заявлено про сплив позовної давності, однак, враховуючи, що позивачу стало відомо про наявність заповіту, складеного ОСОБА_5 29.01.2010 р. тільки після відкриття спадщини після його смерті 19.02.2018 р., про що свідчить письмове звернення позивача до Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області та направлення їй копії заповіту 24.04.2018 р./ а.с. 5/, звернення позивача до суду з даним позовом 07.08.2018 р., суд вважає зверненням до суду про захист свого цивільного права в межах позовної давності.
29 січня 2010 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_3 в приміщенні приватного нотаріуса за адресою: АДРЕСА_2 було посвідчено заповіт ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, який проживаєІНФОРМАЦІЯ_6, селище Високий, вулиця Павлова, 19./ а.с. 6/
19 лютого 2018 року ОСОБА_5 помер, після його смерті відкрилася спадщина на майно, яке належало йому на праві приватної власності та Першою Державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області була заведена спадкова справа № 266/2018./ а.с10/
Приватна нотаріальна діяльність приватного нотаріуса ОСОБА_3 була зареєстрована ОСОБА_8 територіальним управлінням юстиції у Харківській області по Харківському міському нотаріальному округу, робоче місце знаходилось за адресою: м. Харків, вулиця Сумська, 82-а /а.с.19/
Відповідно до статті 13-1 Закону України «Про нотаріат» нотаріальний округ територіальна одиниця, в межах якої нотаріус здійснює нотаріальну діяльність і в межах якого знаходиться державна нотаріальна контора, в якій працює державний нотаріус, або робоче місце (контора) приватного нотаріуса.
Ч.1 ст. 41 Закону України «Про нотаріат» в редакції, станом на 29.01.2010 р., передбачалось, що нотаріальні дії можуть вчинятися будь-яким нотаріусом чи посадовою особою органів місцевого самоврядування, за винятком випадків, передбачених статтями 9, 55, 60, 65, 66, 70-73, 85, 93 і 103 цього Закону, та інших випадків, передбачених законодавством України.
Статтею 9 цього Закону встановлені обмеження у праві вчинення нотаріальних дій щодо кола осіб, ст. 55, 60, 65, 66, 70-73, 85, 93 встановлені обмеження щодо місця вчинення окремих нотаріальних дій, інших обмежень законодавство України не містить.
Статтею 56 Закону України «Про нотаріат», в редакції станом на 29.01.2010 р., регламентовано посвідчення заповітів, а саме:
Нотаріуси або посадові особи, які вчиняють нотаріальні дії, посвідчують заповіти дієздатних громадян, складені відповідно до вимог законодавства України і особисто подані ними нотаріусу або посадовій особі, яка вчиняє нотаріальні дії.
Посвідчення заповіту через представника, а також одного заповіту від імені кількох осіб не допускається.
При посвідченні заповіту від заповідача не вимагається подання доказів, які підтверджують його право на майно, що заповідається.
Отже, суд вважає, що приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_3, приватна нотаріальна діяльність якої була зареєстрована ОСОБА_8 територіальним управлінням юстиції у Харківській області по Харківському міському нотаріальному округу, робоче місце знаходилось за адресою: АДРЕСА_3, знаходячись в приміщенні за цією ж адресою при посвідченні угоди - заповіту ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 діяла в межах своїх повноважень та відповідно до норм чинного законодавства України.
Відповідно до ч.1,2,5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів.
Таким чином, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті на їх належність, допустимість, достовірність, достатність, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.13, 141, 206, 259, 263-265 ЦПК України, суд-
УХВАЛИВ:
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4 про визнання незаконними та недійсними нотаріальних дій відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський районний суд м. Харкова до Харківського апеляційного суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://court.gov.ua/fair/sud2018.

Позивач: ОСОБА_1 (62459 Харківська область Харківський район сел. Високий вул. Павлова б.19) в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2

Відповідач: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_3 ( м.Харків вул. Джерельна, б.25)

Третя особа: ОСОБА_4 (м.Харків бульвар Нетічінський б. 23 кв. 24)

Повне судове рішення складено 19.02.2019 р.

Суддя В.Є. Чередник