490/865/19
У Х В А Л А

08 лютого 2019 року м. Миколаїв

Суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Чулуп О.С. ознайомившись з матеріалами заяви ОСОБА_1, заінтересована особа ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису

в с т а н о в и в:

29.12.2018 року ОСОБА_3 звернулася до Центрального районного суду м. Миколаєва із заявою, в якій просить видати обмежувальний припис, яким обмежити на 6 місяців право ОСОБА_2 шляхом заборони перебувати в місці спільного проживання (перебування) за адресою: м. Миколаїв, вул.. Бузька, 118; заборони наближатися на 100 метрів до житлового будинку № 118 по вул.. Бузькій у м. Миколаєві, в якому проживає ОСОБА_3

Відповідно до ч.3, 4 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Вивчивши заяву, суд приходить до висновку, що у відкритті провадження у даній справі слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо: заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Розділом IV глави 13 Цивільного процесуального кодексу України визначено порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису.

За п.1 ч.1 ст.350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана: 1) особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству";

Згідно ч.10 ст.26 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» у разі порушення кримінального провадження у звязку з вчиненням домашнього насильства перелік заходів щодо тимчасового обмеження прав або покладення обовязків на особу, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, повязаного з домашнім насильством, або визнана винною у його вчиненні, а також порядок застосування таких заходів визначаються Кримінальним кодексом України та Кримінальним процесуальним кодексом України.

Отже, вказаним Законом визначено осіб, які мають право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису. У ньому вказано, що порядок видачі судом обмежувального припису визначається Цивільним процесуальним кодексом України. Однак у цьому Законі, зокрема п.10 ст.26 Закону, визначено випадки, за яких перелік таких заходів та порядок їх застосування визначаються нормами КК України та КПК України.

Так, як вбачається зі змісту заяви, ОСОБА_3 27.12.2018 року звернулася з заявою про вчинення щодо неї злочину, а саме нанесення їй тілесних ушкоджень її племінником ОСОБА_4. Після цього 28.12.2018 року було зареєстровано кримінальне провадження, що підтверджується витягом з єдиного реєстру досудових розслідувань, а тому питання застосування заходів тимчасового обмеження прав ОСОБА_2 та покладення на нього певних обовязків не може вирішуватися в порядку цивільного судочинства. Це питання слід вирішувати за нормами КК України та КПК України.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає що у відкритті провадження за заявою слід відмовити.

Керуючись ст. ст. ч. 1 ст. 186, 350-1-350-5, 260, 261, 353-354 ЦПК України

ухвалив

У відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_3, заінтересована особа ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки передбачені ст.. 273 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя