УХВАЛА

19 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 752/3528/18

провадження № 61-15108ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Журавель В. І. розглянув заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа - Шоста Київська державна нотаріальна контора, про встановлення факту спільного проживання,

встановив:

У серпні 2019 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_2 на ухвалу Київського апеляційного суду від 16 липня 2019 року у вищевказаній справі.

Ухвалою Верховного Суду від 09 вересня 2019 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 , витребувано справу із суду першої інстанції.

18 вересня 2019 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від ОСОБА_1 . , особи, яка подала апеляційну скаргу, надійшла заява про забезпечення позову у справі № 752/3528/18.

Заява не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Суд касаційної інстанції при розгляді касаційних скарг діє в порядку та межах, визначених цивільним процесуальним законодавством України, його повноваження обмежені правилами Глави 2 Розділу V Цивільного процесуального кодексу України «Касаційне провадження».

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

За правилами статті 400 цього Кодексу під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вирішення питання про забезпечення позову правилами зазначеної Глави ЦПК України не передбачене та до компетенції Верховного Суду не відноситься.

Отже, відповідно до визначених процесуальним законом повноважень та функцій Верховний Суд здійснює перевірку рішень судів першої та апеляційної інстанцій, що виключає можливість вирішення процесуального питання забезпечення позову на цій стадії розгляду справи.

Враховуючи наведене, у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись статтями 149, 260, 401, 400 Цивільного процесуального кодексу України,

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа - Шоста Київська державна нотаріальна контора, про встановлення факту спільного проживання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. І. Журавель