Білоцерківський міськрайонний суд Київської області
Справа № 357/4989/17
У Х В А Л А

22 лютого 2019 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого Кошель Б. І.

при секретарі Тодосієнко О. А.,

за участі:

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду №6 м. Біла Церква цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів.

У підготовчому судовому засіданні позивач ОСОБА_1 подав заяву про відвід судді Кошеля Б.І., яка мотивована відсутністю на думку позивача професійної етики у судді, а також тим, що суддя володіє низьким рівнем знань даної справи, є упередженим до нього та несолідно виглядає. В звязку із цим, у позивача наявні сумніви у обєктивності та неупередженості судді Кошеля Б.І. при розгляді даної цивільної справи.

Оглянувши подану заяву суд вказує на таке.

Відповідно до ч.3,5 ст.36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або обєктивності судді.

Жодних обставин, які могли б вплинути на обєктивність та неупередженість судді, в даному випадку не існує, а та обставина, що суддею Кошель Б.І. розгляд даної справи проводився виключно у відповідності до вимог ЦПК України, аж ніяк не може свідчити про упередженість судді при розгляді даної справи.

Разом із тим, положенням ч. 4 ст. 10 ЦПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обовязковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Суд виходить з того, що згідно норм ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Тобто, у осіб, які беруть участь у справі, не має бути будь-яких сумнівів в об'єктивності та неупередженості судді.

Суд при цьому приймає до уваги рекомендації щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів в діяльності судді, ухвалені рішенням Ради суддів України від 04.02.2016 року.

Щодо суб'єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного ("Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), п. 43).

Стосовно об'єктивного критерію слід визначити, окремо від поведінки головуючого у справі судді, чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об'єктивно обґрунтованими ("Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), п. 44); та рішення у справі "Ферантелі та Сантанжело проти Італії" (Ferrantelli and Santangelo v. Italy), від 07 серпня 1996 року, п. 58).

З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, "правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться" (рішення у справі "ОСОБА_4 проти Бельгії" (De Cubber v. Belgium), від 26 жовтня 1984 року, п. 26).

Обставини, на які покликається позивач як на підставу для відводу головуючому у справі судді фактично вказують на незгоду сторони з процесуальними рішеннями судді, а тому є необґрунтованими, позаяк згідно з нормою ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може слугувати підставою для відводу.

Відповідно до ч. 3 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовільняє відвід, якщо доходить висновку про його обгрунтованість.

Згідно ч. 7 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді має бути розглянуто не пізніше двох днів із дня надходження заяви про відвід судді, а у випадку розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід судді.

Враховуючи вище викладене, з метою уникнення сумнівів в об'єктивності та неупередженості судді, забезпечення спокійної атмосфери під час розгляду справи, впевненості сторін у тому, що вони мають однакові можливості доводити перед судом свою правову позицію, суд вважає за можливе заяву позивача ОСОБА_1 задовольнити та відвести суддю Кошель Б. І. від розгляду даної цивільної справи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 36, 40, 41, 259-260 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді - задовольнити.

Відвести суддю Кошеля Богдана Івановича від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів, а справу передати на повторний автоматичний розподіл для утворення нового складу суду в порядку, передбаченому ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

СуддяОСОБА_5