Постанова

Іменем України

18 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 761/45459/17-ц

провадження № 61-6549св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач),

суддів: Воробйової І. А., Гулька Б. І., Кривцової Г. В., Лідовця Р. А.,

учасники справи:

позивач, відповідач - ОСОБА_1 ,

відповідач, позивач - обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Ремонтник»,

третя особа - Шевченківська районна в м. Києві державна адміністрація,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2018 року у складі Осаулова А. А. та постанову Київського апеляційного суду від 21 лютого 2019 року у складі колегії суддів: Савченка С. І., Верланова С. М., Мережко М. В.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Ремонтник» (далі - ОК «ЖБК «Ремонтник»), третя особа - Шевченківська районна в м. Києві державна адміністрація, про визнання звільнення незаконним та поновлення на роботі, визнання рішення правління кооперативу недійсним, скасування державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, грошової компенсації за невикористану відпустку та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Позовна заява мотивована тим, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 , обслуговування якого здійснює ОК «ЖБК «Ремонтник».

02 червня 2005 року вона була обрана головою правління ОК «ЖБК «Ремонтник» і виконувала свої обов`язки до жовтня 2015 року. У жовтні 2015 року в результаті протиправних дій, фальсифікації та підробки підписів членів кооперативу були проведені загальні збори членів кооперативу, на яких її звільнено з посади голови правління та обрано головою правління ОСОБА_2

Вважала своє звільнення незаконним, оскільки загальні збори членів кооперативу не проводилися, кворуму не було, а рішення про обрання головою правління ОСОБА_2 не приймалось, що є підставою для поновлення її на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Крім того, при звільненні з нею не було проведено розрахунку, зокрема не була виплачена заробітна плата за жовтень 2015 року та грошова компенсація за невикористані відпустки, тому наявні підстави для стягнення середнього заробітку за час затримки по день фактичного розрахунку.

19 січня 2016 року на зборах правління ОК «ЖБК «Ремонтник» звільнено з посади голову правління ОСОБА_2 з 29 січня 2016 року та переведено на цю посаду ОСОБА_3 , що також, на її думку, незаконно.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_1 просила суд: визнати її звільнення з посади голови правління ОК «ЖБК «Ремонтник» з 30 жовтня 2015 року незаконним та поновити її на посаді голови правління ОК «ЖБК «Ремонтник»; скасувати державну реєстрацію внесення змін до відомостей про юридичну особу, що непов`язані зі змінами в установчих документах, зміна керівника юридичної особи (запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань № 8008371 від 19 жовтня 2015 року) щодо ОСОБА_2 ; визнати рішення зборів членів правління ОК «ЖБК «Ремонтник» про обрання ОСОБА_3 головою правління, що оформлене протоколом зборів членів правління ОК «ЖБК «Ремонтник» від 19 січня 2016 року № 19/16, недійсним; скасувати державну реєстрацію внесення змін до відомостей про юридичну особу, що непов`язані зі змінами в установчих документах, зміна відомостей про керівника юридичної особи (запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань № 0008371 від 08 лютого 2016 року) щодо ОСОБА_3 ; стягнути з ОК «ЖБК «Ремонтник» на її користь: середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 31 жовтня 2015 року по дату ухвалення рішення суду про поновлення на роботі у розмірі 45 262,30 грн, заробітну плату за період з 01 жовтня до 30 жовтня 2015 року у розмірі 1 850 грн, середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати за період з 30 жовтня 2015 року по дату ухвалення рішення суду у розмірі 45 262,30 грн, грошову компенсацію за невикористану щорічнну відпустку за період з 30 жовтня 2012 року до 30 жовтня 2015 року у розмірі 4 528,05 грн, а також середній заробіток за час затримки виплати грошової компенсації за невикористану щорічну відпустку за період з 30 жовтня 2015 року по дату ухвалення рішення суду у розмірі 47 921,81 грн.

У лютому 2018 року ОК «ЖБК «Ремонтник» звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про зобов`язання повернути документи кооперативу, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Зустрічна позовна заява мотивована тим, що після звільнення з посади голова правління ОСОБА_1 не повернула бухгалтерські та фінансові документи кооперативу, а на неодноразові звернення не реагувала. У процесі здійснення діяльності було встановлено зловживання ОСОБА_1 вже після звільнення документами, які залишилися у неї. Крім того, у зв`язку з неповерненням документів, зокрема, акта введення до експлуатації закінченого будівництвом будинку, який був необхідний для перереєстрації у фіскальних органах з метою приведення статутних документів у відповідність із вимогами Податкового кодексу України, з метою отримання такого акта у Державному архіві м. Києва, ОК «ЖБК «Ремонтник» було понесено витрати у розмірі 350 грн, а також 150 грн на придбання книг по заробітній платі та бухгалтерських бланків.

Також 31 жовтня 2014 року ОСОБА_1 самовільно було прийнято рішення про переведення коштів ОК «ЖБК «Ремонтник» до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» у розмірі 108 800 грн, а через 4 місяці вказаний банк став банкрутом і вищевказані кошти залишились «замороженими». У зв`язку з цим, кооперативу нанесені збитки у розмірі 143 421,47 грн з вини ОСОБА_1 , дії якої суперечили статуту, бо вона мала право розпоряджатися коштами на поточному рахунку кооперативу в установах банку, відповідно до затверджених загальними зборами членів ОК «ЖБК «Ремонтник» кошторису та фінансового плану, однак такого рішення загальних зборів не було.

Крім того, ОСОБА_1 намагається підірвати довіру мешканців будинку до нового складу правління ОК «ЖБК «Ремонтник» та голови правління, розповсюджуючи ганебні плітки, які не відповідають дійсності, та вводить членів кооперативу в оману. Такими діями ОСОБА_1 кооперативу завдано моральну шкоду у розмірі 50 000 грн.

Ураховуючи викладене, ОК «ЖБК «Ремонтник» просив суд: зобов`язати ОСОБА_1 передати голові правління ОК «ЖБК «Ремонтник» ОСОБА_3 всі документи, які були передані ОСОБА_1 за актом передачі юридичних документів від 06 червня 2005 року та за період діяльності з 2005 року до 2015 року; стягнути з ОСОБА_1 на користь ОК «ЖБК «Ремонтник» збитки у розмірі 143 921,47 грн, 50000 грн на відшкодування моральної шкоди та судовий збір.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОК «ЖБК «Ремонтник» на користь ОСОБА_1 : грошову компенсацію за невикористані дні щорічної відпустки за період з 30 жовтня 2012 року до 30 жовтня 2015 року у розмірі 4 528,05 грн; середній заробіток за час затримки розрахунку по виплаті коштів грошової компенсації за невикористані дні щорічної відпустки за період з 30 жовтня 2012 року до 30 жовтня 2015 року у розмірі 47 921,81 грн.

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Стягнуто з ОК «ЖБК «Ремонтник» в дохід держави судовий збір у розмірі 704 грн.

Зустрічний позов ОК «ЖБК «Ремонтник» задоволено частково.

Зобов`язано ОСОБА_1 повернути уповноваженій особі ОК «ЖБК «Ремонтник» отримані нею по акту прийому-передачі від 06 червня 2015 року документи.

У задоволенні решти позовних вимог ОК «ЖБК «Ремонтник» відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОК «ЖБК «Ремонтник» судовий збір у розмірі 704 грн.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_1 та зустрічний позов ОК «ЖБК «Ремонтник», суд першої інстанції виходив із того, що відповідачем було дотримано процедуру обрання членів та голови правління ОК «ЖБК «Ремонтник» 05 жовтня 2015 року та 19 січня 2016 року, тому відсутні підстави для визнання звільнення ОСОБА_1 з посади голови правління незаконним та поновлення її на вказаній посаді та, відповідно, внесення даних до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Крім того, згідно з платіжними відомостями за вересень та жовтень 2015 року ОСОБА_1 отримала заробітну плату по 1 488,14 грн за кожен місяць, про що є її підпис. Разом з тим при звільненні ОСОБА_1 не було виплачено грошову компенсацію за невикористані дні щорічної відпустки за період з 30 жовтня 2012 року до 30 жовтня 2015 року, яка підлягає стягненню. У зв`язку цим суд стягнув середній заробіток за час затримки виплати грошової компенсації за дні невикористаною відпустки.

Щодо зустрічного позову, то, беручи до уваги акт передачі юридичних документів та господарських справ по ОК «ЖБК «Ремонтник», в якому чітко зафіксовані документи, що були прийняті ОСОБА_1 та безпідставність знаходження їх у відповідача, суд зобов`язав ОСОБА_1 повернути уповноваженій особі ОК «ЖБК «Ремонтник» отримані нею по акту прийму-передачі від 06 червня 2015 року документи.

При цьому суд відмовив у задоволенні зустрічного позову в частині зобов`язання ОСОБА_1 повернути документи за період діяльності з 2005 року до 2015 року, оскільки відсутній чіткий перелік таких документів, відсутні належні й допустимі докази знаходження їх у відповідача.

Також судом не встановлено фактів понесення ОК «ЖБК «Ремонтник» збитків з вини ОСОБА_1 та завдання нею кооперативу моральної шкоди.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Київського апеляційного суду від 21 лютого 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, апеляційну скаргу ОК «ЖБК «Ремонтник» задоволено частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2018 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення грошової компенсації за невикористані дні щорічної відпустки за період з 30 жовтня 2012 року до 30 жовтня 2015 року, середнього заробітку за затримку розрахунку скасовано та ухвалено нове, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у вказаній частині.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2018 року в частині стягнення з ОК «ЖБК «Ремонтник» в дохід держави судового збору у розмірі 704 грн скасовано.

У решті рішення залишено без змін.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та відмовляючи у задоволенні позовних вимог у цій частині виходив із того, що, вирішуючи спір, суд керувався показаннями свідка ОСОБА_4 про те, що при звільненні ОСОБА_1 їй не було виплачено грошову компенсацію за невикористані дні щорічної відпустки за період з 30 жовтня 2012 року до 30 жовтня 2015 року. Проте показання свідка ОСОБА_4 щодо невиплати компенсації за відпустку з 2012 року не є допустим та достовірним доказом, оскільки свідку не відомо, чи використовувала ОСОБА_1 відпустку, чи ні.

Апеляційний суд, залишаючи у решті рішення суду першої інстанції без змін, погодився з висновком районного суду.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У березні 2019 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні її позову і задоволення зустрічного позову ОК «ЖБК«Ремонтник» та постанову апеляційного суду скасувати, передати справу в цій частині на новий розгляд до суду першої інстанції.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Ухвалою Верховного Суду від 11 травня 2019 року відкрито касаційне провадження в указаній справі і витребувано цивільну справу № 761/45459/17-ц з Шевченківського районного суду м. Києва.

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконання рішення рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2018 року відмовлено.

У травні 2019 року справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 28 серпня 2019 року справу за позовом ОСОБА_1 до ОК «ЖБК «Ремонтник», третя особа - Шевченківська районна в м. Києві державна адміністрація, про визнання звільнення незаконним та поновлення на роботі, визнання рішення правління кооперативу недійсним, скасування державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, грошової компенсації за невикористану відпустку та середнього заробітку за час затримки розрахунку; за зустрічним позовом ОК «ЖБК «Ремонтник» до ОСОБА_1 про зобов`язання повернути документи кооперативу, відшкодування збитків та моральної шкоди призначено до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що неналежне дослідження судами доказів призвело до покладання в основу оскаржуваних судових рішень недопустимих доказів, що унеможливило встановлення фактичних обставин членства у кооперативі станом на 05 жовтня 2015 року лише 40 осіб. Співвідношення голосуючих підписантів у ОК «ЖБК «Ремонтник» і його членів станом на 05 жовтня 2015 року давало підстави для висновку, що серед 40 членів кооперативу, які не померли і не вибули, могли бути присутніми на позачергових загальних зборах 05 жовтня 2015 року лише 24 особи.

Також суди не врахували, що позачергові загальні збори членів кооперативу були неправомочними 05 жовтня 2015 року на прийняття будь-яких рішень, оскільки таких зборів юридично не відбулось. Внаслідок чого її було незаконно звільнено з посади голови правління, про яке у протоколі від 05 жовтня 2015 року відсутня інформація, а судами не надано належної правової оцінки цьому факту.

Таким чином, судами попередніх інстанцій не досліджено зібрані у справі докази, а обставини, що мають суттєве значення, встановлено на підставі недопустимих доказів, з порушенням норм матеріального права.

Відзив на касаційну скаргу учасники справи до суду не подали.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 . У вказаному будинку утворено ОК «ЖБК «Ремонтник».

02 червня 2005 року ОСОБА_1 була обрана головою правління ОК «ЖБК «Ремонтник».

05 жовтня 2015 року на позачергових загальних зборах членів ОК «ЖБК «Ремонтник» припинено повноваження попереднього правління кооперативу і обрано правління у складі: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11, а також обрано членів ревізійної комісії кооперативу у складі: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 Крім того, вирішено розпочати перевірку фінансової діяльності кооперативу та звітних документів новопризначеною ревізійною комісією у присутності новопризначених членів правління.

Протоколом № 1 засідання правління ОК «ЖБК «Ремонтник» від 14 жовтня 2015 року вирішено звільнити ОСОБА_1 з посади голови правління кооперативу.

Наказом від 15 жовтня 2015 року № 1 звільнено ОСОБА_1 від виконання обов`язків голови правління ОК «ЖБК «Ремонтник».

Відповідно до наказу від 16 жовтня 2015 року № 2 ОСОБА_2 приступив до виконання обов`язків голови правління ОК «ЖБК «Ремонтник» з 16 жовтня 2015 року.

Протоколом зборів членів правління ОК «ЖБК «Ремонтник» від 19 січня 2016 року № 19/16 звільнено ОСОБА_2 з посади голови правління кооперативу з 29 січня 2016 року та переведено ОСОБА_3 на зазначену посаду з 01 лютого 2016 року.

Згідно з наказом від 23 січня 2016 року № 5 ОСОБА_3 приступила до виконання обов`язків голови правління кооперативу з 30 січня 2016 року за сумісництвом.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скаргаОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржуване рішення суду першої інстанції у нескасованій частині та постанову апеляційного суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про кооперацію», а також статутом ОК «ЖБК «Ремонтник» і примірним статутом ЖБК у частинах, в яких вони не суперечать Закону, оскільки відповідно до пункту 3 статті 41 Закону України «Про кооперацію» до приведення статутів у відповідність із цим Законом кооперативи та кооперативні об`єднання керуються положеннями діючих статутів у частині, що не суперечить цьому Закону.

Згідно з статтею 2 Закону України «Про кооперацію» обслуговуючий кооператив - кооператив, який утворюється шляхом об`єднання фізичних та/або юридичних осіб для надання послуг переважно членам кооперативу, а також іншим особам з метою провадження їх господарської діяльності.

Відповідно до положень статті 8 Закону України «Про кооперацію» статут кооперативу є правовим документом, що регулює його діяльність.

Так, на момент виникнення спірних правовідносин діяв статут ЖБК «Ремонтник», затверджений рішенням загальних зборів членів кооперативу від 15 вересня 1997 року.

Положеннями статті 15 Закону України «Про кооперацію» визначено, що вищим органом управління кооперативу є загальні збори членів кооперативу. До компетенції загальних зборів членів кооперативу належить затвердження статуту кооперативу та внесення до нього змін, прийняття інших рішень, що стосуються діяльності кооперативу; утворення органів управління та органів контролю за діяльністю кооперативу, інших органів кооперативу.

У пункті 33 статуту передбачено, що органами управління ЖБК є загальні збори і правління ЖБК.

Відповідно до пунктів 37, 38 статуту загальні збори членів ЖБК вважаються правомочними при наявності на них не менше 2/3 загального числа членів ЖБК. Рішення загальних зборів приймаються простою більшістю голосів присутніх, а рішення з питань виключення з членів ЖБК, дострокового відкликання членів правління і ревізійної комісії - більшістю не менш 3/4 голосів.

Згідно з пунктом 40 статуту правління ЖБК обирається загальними зборами членів ЖБК в кількості не менше трьох осіб строком на два роки. Правління обирає зі свого складу голову та його заступника. Інші члени правління розподіляють між собою обов`язки згідно потреб ЖБК.

Відповідно до положень частин першої, п`ятої, шостої статті 16 Закону України «Про кооперацію» виконавчим органом кооперативу є правління, яке очолює голова, повноваження якого визначаються статутом кооперативу.

Члени правління та голова кооперативу обираються загальними зборами членів кооперативу на строк, визначений статутом, але не більше ніж на п`ять років.

Порядок обрання або відкликання членів правління та голови кооперативу, а також порядок проведення засідань правління кооперативу та прийняття ним рішень визначаються статутом кооперативу.

У пункті 44 статуту передбачено, що члени правління і ревізійної комісії можуть бути відкликані на підставі рішення загальних зборів членів ЖБК.

Встановлено, що ОСОБА_1 була обрана головою правління у червні 2005 року, визначений статутом кооперативу дворічний строк її повноважень закінчився у червні 2007 року, після чого вона здійснювала повноваження голови правління за відсутності законних підстав і повноважень, тому рішення загальних зборів щодо обрання нового правління і, як наслідок, обрання зі складу нового правління його голови відповідає вимогам статуту кооперативу.

При цьому обрання ОСОБА_1 і її звільнення, як голови правління, не суперечить вимогам Закону України «Про кооперацію», оскільки вона як голова ОК «ЖБК «Ремонтник», у встановленому Законом України «Про кооперацію» порядку не обиралася і такого статусу не мала.

Разом з тим відповідно до акта ревізії фінансово-господарської діяльності ОК «ЖБК «Ремонтник» від 16 лютого 2016 року ОСОБА_1 незаконно утримуються такі документи: технічний паспорт на будинок за адресою: АДРЕСА_1 ; протокол загальних зборів та правління ОК «ЖБК «Ремонтник» за період 2005-2015 роки; накази, табелі обліку, виписки з банку, касові книги, чекові книги за період 2005-2015 роки; картки квартирного обліку форми № 16 ; технічна документація на лічильник теплової енергії; проект, технічна характеристика та технічні умови на бойлер з 2005 року по 2014 рік.

Також судом установлено, що при звільненні ОСОБА_1 не повернула документи ОК «ЖБК «Ремонтник», які вона отримала, новообраному голові правління.

Ураховуючи викладене, суди, врахувавши акт передачі юридичних документів та господарських справ по ОК «ЖБК «Ремонтник», в якому зафіксовані документи, що були прийняті ОСОБА_1 , та безпідставність знаходження їх у останньої, дійшли правильного висновку, про необхідність ОСОБА_1 повернути уповноваженій особі ОК «ЖБК «Ремонтник» отримані нею по акту прийму-передачі від 06 червня 2015 року документи.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

У частині другій статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Проте ОСОБА_1 не надала докази на підтвердження того, що вона не використала відпустку за 2012-2015 роки, а відповідач це спростував, а ОК «ЖБК «Ремонтник» не довів понесення кооперативом збитків саме з вини ОСОБА_1 та заподіяння йому моральної шкоди.

Таким чином, урахуванням вищезазначених вимог закону, суди на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, з дотриманням вимог статей 89, 263-264, 382 ЦПК України повно та всебічно з`ясували обставини справи, дійшли правильного висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 та часткове задоволення зустрічного позову ОК «ЖБК «Ремонтник».

Посилання у касаційній скарзі на те, що на загальних зборах членів кооперативу, які відбулися 05 жовтня 2015 року, був відсутній кворум і в списках значилися померлі особи, не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються матеріалами справи, в яких міститься достатньо даних і відомостей для об`єктивного і всебічного розгляду справи, що судами забезпечено.

Крім того, такі доводи були предметом розгляду та дослідження судів та додаткового правового аналізу не потребують.

Інші доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, на законність рішення суду першої інстанції у нескасованій частині та постанови апеляційного суду не впливають, фактично стосуються переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Згідно з статтею 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення в оскаржуваній частині - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416, 418, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палатиКасаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2018 року у нескасованій частині та постанову Київського апеляційного суду від 21 лютого 2019 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: І. А. Воробйова

Б. І. Гулько

Г. В. Кривцова

Р. А. Лідовець