Справа № 2-1172/10
УХВАЛА

23 вересня 2019 року м.Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого-судді Ганкіної І.А.,

за участі секретаря Жигарової Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниця в залі суду заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Вінницького районного суду Вінницької області із заявою про скасування заходів забезпечення позову по вище вказаній цивільній справі мотивуючи свої вимоги тим, що 10.06.2010 року до Вінницького районного суду Вінницької області з заявою звернувся ПАТ «Укрсиббанк» про вжиття заходів забезпечення позову шляхом тимчасового обмеження відповідачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , виїзду за межі України та накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно.

Ухвалою Вінницького районного суду від 04.06.2010 року заяву було частково задоволено та ухвалено: заборонити громадянину України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; громадянці України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 виїзди за межі України до виконання ними своїх зобов`язань за кредитними договорами перед ПАТ «Укрсиббанк».

Про дану ухвалу Вінницького районного суду заявнику стало відомо тільки в червні 2018 року, коли він разом зі своєю дружиною ОСОБА_2 , перетинали кордон між Україною та Польщею. Працівники прикордонної служби України повідомили, що Вінницьким районним судом Вінницької області винесена постанова, яка не дозволяє заявнику покидати межі України. Начальником 2 -го відділення інспектором прикордонної служби ВПС Калюжним Д.М. винесено рішення про відмову у перетинанні державного кордону на виїзді з України громадянину України ОСОБА_1 . По приїзді додому заявник отримав у Вінницькому районному суді копію ухвали суду по справі №2-1172/2010, з якої вбачається, що відносно нього та його дружини ОСОБА_2 , вжито заходів забезпечення позову шляхом заборони виїзду за межі України. Вказану ухвалу вважає незаконною та звернувся до суду за її скасуванням.

Адвокат заявника Бурденюк В. ОСОБА_3 подав до суду заяву про розгляд заяви про скасування заходів забезпечення позову за його відсутності, вимоги остаточної редакції заяви підтримує.

Заявник ОСОБА_1 також надав суду заяву про слухання його заяви про скасування заходів забезпечення позову за його відсутності, вимоги заяви підтримує та просить їх задовільнити.

Представник АТ «Укрсиббанк» до суду не з`явився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про що свідчать матеріали справи. Згідно наданих суду письмових пояснень по суті заяви ОСОБА_1 , проти задоволення вимог заяви заперечив.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За вказаних обставин суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали заяви, оглянувши матеріали цивільної справи № 2-1172/10, суд дійшов такого висновку.

В провадженні Вінницького районного суду Вінницької області перебувала цивільна справа за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитними договорами.

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 04.06.2010 року, в порядку забезпечення позову, тимчасово обмежено відповідачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право виїзду за межі України «до виконання ними своїх зобов`язань за кредитними договорами перед ПАТ «УкрСиббанк»» (а.с.70).

Заочним рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 26.04.2011 року позов ПАТ «УкрСиббанк» було задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитними договорами №0 від 09.07.2007 року та №0 від 08.08.2007 року в сумі 160930,28 гривень та судовий збір в розмірі 1609,31 грн. і витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн. (а.с.150-151).

Станом на день розгляду вказаної заяви зазначене заочне рішення набуло законної сили та не виконано відповідачами.

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову, та просив за остаточною редакцією заяви скасувати забезпечення позову у вигляді заборони виїзду ОСОБА_1 за межи України, який був вжитий ухвалою Вінницького районного суду від 04.06.2010 року.

Визначаючись щодо поданої заяви, суд враховує, що відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 6 ЗУ «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» вбачається, що ухилення особи від виконання зобов`язань, покладених на неї судовим рішенням є підставою для тимчасового обмеження у виїзді за кордон.

Таке обмеження носить строковий характер, та згідно ухвали суду кінцем перебігу даного заходу є виконання відповідачами (боржниками) своїх зобов`язань за кредитними договорами перед ПАТ «УкрСиббанк».

Заочним рішенням Вінницького районного суду Вінницької від 26.04.2011 року позов АТ «УкрСиббанк» було стягнуто солідарно з відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на користь АТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитними договорами №0 від 09.07.2007 №0 від 08.08.2007 року в сумі 160 930,28 грн. та судовий збір в розмірі 1 609,31 грн., на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн.

Станом на день розгляду вказаної заяви зазначене заочне рішення набуло законної сили, але не є виконаним. Доказ зворотного суду не наданий.

Згідно ч. 3 ст. 441 ЦПК України, суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за не виконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення

Відповідно до ст. 150 ЦПК України містить невичерпний перелік заходів для за ефективного захисту, це свідчить про те, що судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову, зокрема і обмеження виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов`язань за кредитним договором.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України за наявності факту невиконання зобов`язань.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року „Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

При розгляді заяви про забезпечення позову, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 Рішення по справі "Шмалько проти України" право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на до доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605 цс16 від 25.05.2016 року, винесеної за результатами перегляду рішення Апеляційного суду м. Києва та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Разом з тим, суд враховує, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Відповідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує зокрема те, що відповідно дост.124 Конституції України судові рішення є обов`язковим до виконання на всій території України. Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи може буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Судом є встановленим, що на теперішній час заборгованість по кредитним договорам не погашена, заочне рішення суду не виконано, а отже підстав для скасування застосованого заходу забезпечення позову немає, оскільки, згідно ухвали суду від 04.06.2010 року кінцем перебігу даного заходу є виконання відповідачами (боржниками) своїх зобов`язань за кредитними договорами.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. ст.152, 247, 258, 260, 441 ЦПК України, на підставі Закону України «Про виконавче провадження», Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволені заяви ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитними договорами.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15-ти днів з дня її проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 15-ти днів з дня отримання її копії.

Суддя І.А. Ганкіна