Постанова

Іменем України

18 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 757/40399/16-ц

провадження № 61-8295св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С. (суддя-доповідач),

суддів: Грушицького А. І., Литвиненко І. В., Сердюка В. В., Фаловської І. М.,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Бел Оіл» до ОСОБА_1 про захист ділової репутації та спростування недостовірної інформації за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Апеляційного суду м. Києва від 09 січня 2018 року у складі колегії суддів: Махлай Л. Д., Кравець В. А., Лапчевської О. Ф.,

учасники справи:

позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Бел Оіл»,

представник позивача - Теплюк Віталій Володимирович,

відповідач - ОСОБА_1 ,

представник відповідача - ОСОБА_6,

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

1. У серпні 2016 року товариство з обмеженою відповідальністю «Бел Оіл» (далі - ТОВ «Бел Оіл») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 ,

у якому просило визнати недостовірною, такою, що не відповідає дійсності, принижує їх ділову репутацію інформацію, поширену відповідачем згідно звукозапису радіоефіру у вечірній студії «Радіо Вісті», ведучої ОСОБА_2 , під час обговорення питань ціноутворення на нафтопродукти в наступній частині: « ОСОБА_1 : и калампуцают вот эту бодягу и продают вам под видом сортового бензина или, что вообще, я не помню за всю историю, а я за 35 лет в этой истории - в нефтепродуктах и в нефти, чтобы подделывали дизель. А сегодня и дизель подделывают. Одна очень известная фирма, очень известного бывшего министра, продает реактивное топливо вместо дизеля. То есть мы можем попасть с вами, заправляя дизельный автомобиль, на реактивное топливо со смесью масла. И потом как бы заниматься ремонтом топливной аппаратуры, что самое дорогое в этом автомобиле и есть». « ОСОБА_1 : ОСОБА_3 , например». « ОСОБА_1 : Это «БРСМ-нафта», чтоб все слышали. Значит туда нельзя заезжать вообще никак. То есть там непонятно откуда люди, которые не импортировали, не завезли ни одной тонны девяносто второго бензина, продают девяносто второй бензин десятками тысяч тонн. Зато десятки тысяч тонн завезли стабильного». Зобов`язати ОСОБА_1 спростувати недостовірну інформацію у такий же спосіб, у який вона була поширена, шляхом розміщення в ефірі радіостанції «Радіо Вісті» протягом 15 днів з моменту набрання законної сили рішення суду по справі, за власний рахунок - повідомлення під заголовком «Спростування» (без власних зауважень та коментарів) наступного змісту: «В ефірі радіостанції «Радіо Вісті» ОСОБА_1 була озвучена наступна недостовірна інформація: и калампуцают вот эту бодягу и продают вам под видом сортового бензина или, что вообще, я не помню за всю историю, а я за 35 лет в этой истории в нефтепродуктах и в нефти, чтобы подделывали дизель. А сегодня и дизель подделывают. Одна очень известная фирма, очень известного бывшего министра, продает реактивное топливо вместо дизеля. То есть мы можем попасть с вами, заправляя дизельный автомобиль, на реактивное топливо со смесью масла. И потом как бы заниматься ремонтом топливной аппаратуры, что самое дорогое в этом автомобиле и есть». ОСОБА_3, например. ОСОБА_1 : Это «БРСМ-нафта», чтоб все слышали. Значит туда нельзя заезжать вообще никак. То есть там непонятно откуда люди, которые не импортировали, не завезли ни одной тонны девяносто второго бензина, продают девяносто второй бензин десятками тысяч. Зато десятки тысяч тонн завезли стабильного».

2. Позовна заява мотивована тим, що висловлювання відповідача не відповідають дійсності. Ліцензійним договором від 01 березня 2011 року, договорами оренди, чеками підтверджується реалізація нафтопродуктів на орендованих договорами на відпуск паливно-мастильних матеріалів. Розповсюджена відповідачем інформація є недостовірною, такою, що порушує ділову репутацію позивача.

3. Позивач також указав, що рішенням Господарського суду м. Києва від 18 червня 2015 у справі №910/7467/15-г, залишеним без змін постановою Київського апеляційного Господарського суду від 22 вересня 2015 року, встановлено те, що розповсюджена вищезазначена інформація є недостовірною, такою, що підлягає спростуванню та розповсюджена особисто відповідачем, а тому, відповідно до статті 61 ЦПК України в редакції, чинній на момент пред`явлення позову, зазначені обставини є встановленими та не підлягають доказуванню.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

4. Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2017 року у складі судді Москаленко К. О. в задоволенні позову відмовлено.

5. Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що наданий позивачем на підтвердження поширення вищезазначеної інформації диск не є належним доказом поширення такої інформації, оскільки отриманий у неналежний спосіб.

6. Місцевий суд також указав, що оскаржувана інформація не містить жодних відомостей, які б стосувалися позивача, не містить фактичних даних, а є оціночними судженнями.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

7. Постановою Апеляційного суду м. Києва від 09 січня 2018 року апеляційну скаргу ТОВ «Бел Оіл» задоволено частково. Рішення Печерського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2017 року скасовано та прийнято нову постанову про часткове задоволення позовних вимог.

Визнано інформацію, поширену ОСОБА_1 в радіоефірі у вечірній студії «Радио Вести» ведучої ОСОБА_2 , під час обговорення питань ціноутворення на нафтопродукти: «…Одна очень известная фирма, очень известного бывшего министра, продает реактивное топливо вместо дизеля. Это «БРСМ-нафта». … там непонятно откуда люди, которые не импортировали, не завезли ни одной тонны девяносто второго бензина, продают девяносто второй бензин десятками тысяч тонн» недостовірною.

Зобов`язано ОСОБА_1 спростувати недостовірну інформацію шляхом розміщення за власний рахунок повідомлення під заголовком «Спростування» в ефірі радіостанції «Радіо Вісті », а саме «…Одна очень известная фирма, очень известного бывшего министра, продает реактивное топливо вместо дизеля. Это «БРСМ-нафта». … там непонятно откуда люди, которые не импортировали, не завезли ни одной тонны девяносто второго бензина, продают девяносто второй бензин десятками тысяч тонн».

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

8. Постанова апеляційного суду мотивована доведеністю позивачем того, що поширена відповідачем інформація про те, що «БРСМ Нафта» не завізши жодної тони 92 бензина, проте продає його десятками тисяч тонн, є недостовірною та порушує права позивача, а тому зазначена інформація підлягає спростуванню.

9. Апеляційний суд також указав, що пред`явлення позову до господарського суду у визначений законом строк свідчить про переривання позовної давності та перебіг позовної давності почався заново з часу пред`явлення позову до господарського суду.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

10. У касаційній скарзі, поданій у лютому 2018 року, ОСОБА_1 просить скасувати постанову апеляційного суду та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу

11. Касаційна скарга мотивована тим, що висновок апеляційного суду про те, що пред`явлення позову з недодержанням правил підсудності перериває перебіг строку позовної давності не ґрунтується на законі. Не враховано, що позивач не довів, що не міг дізнатись про порушення свого права відповідачем у межах строку позовної давності та не навів об`єктивних перешкод, які б унеможливили позивачу звернутись за захистом своїх прав до належного суду в межах річного стоку позовної давності.

12. Касаційна скарга також містить посилання на те, що апеляційний суд всупереч вимогам статі 78 ЦПК України взяв до уваги доказ та поклав його в основу рішення, який одержано з порушенням порядку, встановленого законом.

Доводи інших учасників справи

13. Відзив ТОВ «Бел Оіл» аргументовано тим, що оскаржена постанова прийнята з правильним застосуванням норм матеріального права та дотриманням процесуального закону. Доводи касаційної скарги висновки апеляційного суду не спростовують.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

14. Ухвалою Верховного Суду від 23 березня 2018 року відкрито касаційне провадження у справі, справу витребувано з суду першої інстанції.

15. Ухвалою Верховного Суду від 11 вересня 2019 року справу призначено до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція Верховного Суду

16. Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

17. Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

18. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

19. Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

20. У листопаді 2014 року у вечірній студії «Радіо Вісті», ведучої ОСОБА_2 , під час обговорення питань ціноутворення на нафтопродукти, гостем ефіру - президентом Асоціації «Об`єднання операторів ринку нафтопродуктів України» ОСОБА_1 було висловлено наступну інформацію: ««В ефірі радіостанції «Радіо Вісті» ОСОБА_1 була озвучена наступна інформація: и калампуцают вот эту бодягу и продают вам под видом сортового бензина или, что вообще, я не помню за всю историю, а я за 35 лет в этой истории - в нефтепродуктах и в нефти, чтобы подделывали дизель. А сегодня и дизель подделывают. Одна очень известная фирма, очень известного бывшего министра, продает реактивное топливо вместо дизеля. То есть мы можем попасть с вами, заправляя дизельный автомобиль, на реактивное топливо со смесью масла. И потом как бы заниматься ремонтом топливной аппаратуры, что самое дорогое в этом автомобиле и есть». ОСОБА_3, например. ОСОБА_1 : Это «БРСМ-нафта», чтоб все слышали. Значит туда нельзя заезжать вообще никак. То есть там непонятно откуда люди, которые не импортировали, не завезли ни одной тонны девяносто второго бензина, продают девяносто второй бензин десятками тысяч тонн. Зато десятки тысяч тонн завезли стабильного».

21. У якості доказу поширення вищезазначеної інформації в указаний спосіб позивач долучив CD-R диск Arena №RFD80M-80991.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

22. Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду вирішення справи.

23. Відповідно до вимог частин першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

24. Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

25. Предметом спору у справі, яка переглядається, є визнання недостовірною, такою, що не відповідає дійсності, принижує ділову репутацію інформацію, поширену відповідачем, розповсюджену відповідачем у вечірній студії «Радіо Вісті».

26. Відповідно до частини першої статті 91 ЦК України юридична особа здатна мати такі ж цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність), як і фізична особа, крім тих, які за своєю природою можуть належати лише людині.

27. Частиною першою статті 94 ЦК України встановлено, що юридична особа має право на недоторканність її ділової репутації, на таємницю кореспонденції, на інформацію та інші особисті немайнові права, які можуть їй належати.

28. За змістом статей 94, 277 ЦК України фізична чи юридична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

29. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

30. Частиною другою статті 34 Господарського кодексу України передбачено, що дискредитацією суб`єкта господарювання є поширення у будь-якій формі неправдивих, неточних або неповних відомостей, пов`язаних з особою чи діяльністю суб`єкта господарювання, які завдали або могли завдати шкоди діловій репутації суб`єкта господарювання.

31. Під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб - підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин

32. Згідно із частинами першою та другою статті 30 Закону України "Про інформацію" ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень.

33. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

34. Згідно з частинами четвертою, п`ятою статті 48, статті 64 Закону України «Про телебачення та радіомовлення» усі передачі, які телерадіоорганізація транслювала чи ретранслювала або забезпечувала їх трансляцію чи ретрансляцію у повній та незмінній формі третьою особою (оператором телекомунікацій), повинні бути записані і зберігатися протягом 14 днів від дати їх розповсюдження, якщо у цей строк не надійшло скарги щодо їхнього змісту. У разі подання скарги щодо змісту передачі її записи зберігаються до того часу, поки скаргу не буде розглянуто і рішення стосовно неї не буде прийнято у визначеному порядку.

35. Громадянин або юридична особа мають право вимагати від телерадіоорганізації спростування поширених у її програмі чи передачі відомостей, які не відповідають дійсності та/або принижують честь і гідність особи. Заяву з вимогою спростування має бути подано до телерадіоорганізації у письмовій формі протягом 14 днів з дня поширення таких відомостей з письмовим повідомленням про це Національної ради. На вимогу заявника телерадіоорганізація зобов`язана надати йому можливість безкоштовного прослуховування (перегляду) відповідного фрагменту програми чи передачі або надати копію запису фрагменту з відповідною оплатою.

36. При вирішенні справ про захист гідності, честі та ділової репутації забезпечується баланс між конституційним правом на свободу думки і слова, правом на вільне вираження своїх поглядів та переконань, з одного боку, та правом на повагу до людської гідності, конституційними гарантіями невтручання в особисте і сімейне життя, судовим захистом права на спростування недостовірної інформації про особу, з іншого боку.

37. Юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширена інформація, тобто, доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто, позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто, такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто, або завдає шкоди особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

38. Обов`язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачами, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.

39. Тобто, для розгляду даної категорії справ судам необхідно встановити: чи мало місце поширення відповідачем інформації; чи стосувалася поширена інформація позивача; чи є підстави для визнання поширеної інформації недостовірною, тобто такою, що не відповідає дійсності; чи призвело поширення інформації до порушення особистих немайнових прав позивача.

40. Положеннями статей 60 ЦПК України в редакції, чинній на момент пред`явлення позову, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

41. Частиною першою статті 57 ЦПК України в редакції, чинній на момент пред`явлення позову доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

42. Апеляційний суд установив, що позивач відповідно до частини першої, третьої, та п`ятої статті 64 Закону України «Про телебачення та радіомовлення» не скористався своїм правом вимоги до телерадіооргнацізації про спростування поширених у її програмі відомостей та не просив надати фрагмент запису передачі.

43. Водночас, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що підлягає встановленню факт поширення інформації у засобах масової інформації, а не наявність такої інформації на носіях на час розгляду справи чи своєчасне отримання позивачем запису від радіостанції.

44. Відповідач не заперечував можливості виходу такої радіопередачі в ефір, диск він зробив з мережі Інтернет, що свідчить про розповсюдження оспорюваної інформації.

45. У виступі ОСОБА_1 міститься і інформація, яка вказує на конкретні факти щодо конкретної компанії. Така інформація як: «…Одна очень известная фирма, очень известного бывшего министра, продает реактивное топливо вместо дизеля. Это «БРСМ-нафта». … там непонятно откуда люди, которые не импортировали, не завезли ни одной тонны девяносто второго бензина, продают девяносто второй бензин десятками тысяч тонн» містить конкретні дані. А саме слова «не завезли», «не импортировали» «продают» вказують на кокретні дії та на відсутність певних дій та дані вислови стосуються конкретно «БРСМ-нафта».

46. На підтвердження того, що розповсюджена інформація не відповідає дійсності позивачем надано договір поставки нафтопродуктів,

укладений 01 серпня 2013 року між ТОВ «Укр ТрансОіл-2009» та ТОВ «Бел Оіл» ДГ - 0000493 та сертифікати відповідності на паливо для дизельних двигунів (термін дії з 12 березня 2014 року по 11 березня 2015 року) та бензин автомобільний Gasoline RON 92 (термін дії з 02 вересня 2014 року по 17 серпня 2015 року), а також декларацію на відповідність технічному регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив.

47. Відповідач, заперечуючи проти позову вказував на пропуск позивачем строку позовної давності.

48. За положеннями статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

49. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

50. Пунктом 1 частини першої статі 268 ЦК України встановлено, що позовна давність не поширюється на вимогу, що випливає із порушення особистих немайнових прав, крім випадків, встановлених законом.

51. Положеннями статті 258 ЦК України врегульовано питання спеціальної позовної давності. За пунктом 2 частини другої вказаної статті для спростування недостовірної інформації, поміщеної у засобах масової інформації встановлюється строк позовної давності в один рік. У цьому разі позовна давність обчислюється від дня поміщення цих відомостей у засобах масової інформації або від дня, коли особа довідалася чи могла довідатися про ці відомості.

52. Згідно зі статтею 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

53. Початок перебігу позовної давності визначається статтею 261 ЦК України. Так, за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила(частина перша статті 261 ЦК України). А за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п`ята цієї статті).

54. Згідно із частиною четвертою статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

55. Для застосування позовної давності за заявою сторони у спорі суд має дослідити питання її перебігу окремо за кожною звернутою до цієї сторони позовною вимогою, і залежно від установленого дійти висновку про те, чи спливла позовна давність до відповідних вимог.

56. Отже, системним аналізом наведених положень дає підстави для висновку, що вимоги про захист гідності, честі чи ділової репутації випливають із порушення особистих немайнових прав, тому згідно з пунктом 1 частини першої статті 268 ЦК України позовна давність на них не поширюється, крім випадків, встановлених законом, зокрема пунктом 2 частини другої статті 258 ЦК України.

57. Покладаючи на відповідача обов`язок по спростуванню недостовірної інформації, апеляційний суд достеменно не встановив, коли саме позивач довідався про розповсюдження такої інформації або міг дізнатись.

58. Зіславшись на те, що при розповсюдженні інформації відповідач діяв від власного імені позивач дізнався лише з ухвали Господарського суду м. Києва від 25 лютого 2016 року, апеляційний суд не дав жодної правової оцінки тим обставинам, що розповсюдження інформації, про спростування якої пред`явлення позову мало місце в листопаді 2014 року, пред`явлення позову до господарського суду було у визначений законом строк - 03 грудня

2015 року Господарський суд м. Києва прийняв позовну заяву до провадження, звернення з даним позовом мало місце в серпня 2016 року.

59. Разом із тим, річний строк позовної давності, визначений пунктом 2 частини другої статті 258 ЦК України обчислюється від дня поміщення цих відомостей у засобах масової інформації або від дня, коли особа довідалася чи могла довідатися про ці відомості.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

60. У силу положень статті 400 ЦПК України касаційний суд позбавлений процесуальної можливості встановлювати нові обставини, які не були встановлені судами попередніх інстанції, та давати оцінку доказам, які судами не досліджено, а відтак, не має можливості вирішити спір по суті за результатами касаційного перегляду.

61. Згідно з пунктами 1, 2 частини третьою статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

62. За таких обставин, коли фактичні обставини для правильного вирішення справи апеляційним судом не встановлені, постанова суду апеляційної інстанції не може вважатись законною і обґрунтованою та в силу статті 411 ЦПК України підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 400, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ :

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Постанову Апеляційного суду м. Києва від 09 січня 2018 року скасувати.

3. Справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька

Судді А. І. Грушицький

І. В. Литвиненко

В. В. Сердюк

І. М. Фаловська