КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 488/2385/18
Провадження № 2-о/488/5/19 р.
РІШЕННЯ

Іменем України

09.09.2019 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючої по справі судді - Селіщевої Л.І.,

за участю секретаря судового засідання -Тузова Р.О.,

представника заінтересованої особи - Бойчук С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду заяву ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та перебування фізичної особи на утриманні, заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, -

ВСТАНОВИВ :

У червні 2018 року заявник - ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт її постійного проживання разом із ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та факт її перебування на утриманні ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , як члена сім`ї померлого.

В обґрунтування своїх вимог, заявниця зазначила, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 починаючи з 13 липня 1974 року. Після реєстрації шлюбу вона змінила своє дівоче прізвище " ОСОБА_1 " на "ОСОБА_1". 30 січня 2003 року шлюб між ними було розірвано. Проте, після розірвання шлюбу вона залишилась проживати разом із ОСОБА_2 однією сім`єю без реєстрації шлюбу, вони вели спільне господарство, і вона як інвалід 2 групи за загальним захворюванням перебувала на повному утриманні ОСОБА_2 , як член його сім`ї. Його доходи були для неї постійним і основним джерелом існування.

07.02.2013 року вона змінила прізвище з ОСОБА_1 на ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_2 помер.

На теперішній час вона має намір скористатися правом отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника, але відсутність свідоцтва про шлюб з чоловіком, перешкоджає їй в здійсненні цього права.

На підставі вищевикладеного, заявниця була вимушена звернутися до суду з даною заявою.

Заявник в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, вимоги, викладені у заяві, підтримала, просила суд задовольнити їх.

Представник заінтересованої особи - в судовому засіданні заявлені вимоги не визнала, просила відмовити через їх необгрунтованість. Письмові заперечення заінтересованої особи долучені до матеріалів даної справи.

З`ясовуючи, чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги, якими доказами вони підтверджуються, а також чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, судом встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до змісту ст. 315 ЦПК України, судом можуть бути встановлені юридичні факти, зокрема, факт постійного проживання спадкоємця зі спадкодавцем на день смерті останнього, факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу.

Згідно зі ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 85 у поєднанні із пунктом 6 частини першої статті 92 Конституції України виключно законами визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення, заходи регулювання праці і зайнятості, шлюбу, сім`ї, охорони дитинства, материнства, батьківства.

Базовим (рамковим) нормативно-правовим актом, який визначає принципи, засади й механізм функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку та виплати пенсії, є Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-IV (надалі Закон № 1058-IV).

Згідно із положеннями абзацу двадцять другого статті першої Закону № 1058-IV як пенсії розуміють щомісячні регулярні пенсійні грошові виплати, які отримують фізичні особи (або члени сім`ї) від держави та спеціальних фондів після досягнення пенсійного віку, в разі інвалідності чи втрати годувальника.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 9 Закону № 1058-IV одним із видів пенсійних виплат є пенсія у зв`язку із втратою годувальника.

Статтею 36 цього Закону встановлено, що пенсія у зв`язку із втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по ІІІ групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера - незалежно від тривалості страхового стажу.

Згідно з частиною другою статті 36 Закону № 1058-IV непрацездатними членами сім`ї вважаються:

1) чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону;

2) діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років <…>.

3) чоловік (дружина), а в разі їх відсутності - один з батьків або брат чи сестра, дідусь чи бабуся померлого годувальника незалежно від віку і працездатності, якщо він (вона) не працюють і зайняті доглядом за дитиною (дітьми) померлого годувальника до досягнення нею (ними) 8 років.

У цій статті визначені умови, за яких членам сім`ї, зазначеним у її другій частині, призначається пенсія у зв`язку із втратою годувальника, а також закріплено право та умови отримання цієї виплати усиновленими дітьми, пасинками та падчерками, неповнолітніми дітьми, які мають право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, в разі їх усиновлення.

До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, в розумінні частини третьої статті 36 Закону № 1058-IV відносяться особи, якщо вони: були на повному утриманні померлого годувальника, одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

В Законі № 1058-IV поняття «чоловік» та «дружина» позначають одного з подружжя. За частиною першою статті 21 Сімейного кодексу України подружжя утворюється тільки на підставі шлюбу - добровільного сімейного союзу жінки та чоловіка, зареєстрованого в державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Згідно зі статтею 36 Сімейного Кодексу саме шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Відповідно до частини другої статті 21 СК проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

В окремих сферах правовідносин (житлових, цивільно-майнових, сімейних, трудових та інших) такі відносини можуть підпадати під поняття сім`ї, а її учасники визнаватися членами сім`ї, яким з огляду на об`єктивну відмінність їх змісту у відповідних галузях законодавства надаються або не надаються (обмежуються) відповідні права та обов`язки.

Ззовні такі відносини подібні до шлюбних. Однак попри цю схожість, вони не уподібнюються (не ототожнюються) з ними, і жінка та чоловік, які утворили неодружену сімейну пару та за певних унормованих правовідносин можуть вважатися членами сім`ї, що не є рівнозначним поняттям «чоловік» та «дружина», позаяк саме цими термінами закон персоніфікує кожного з подружжя як суб`єкта правовідносин між собою.

У законодавстві про пенсійне забезпечення ясно й однозначно визначено, що право на призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника, з-поміж інших категорій осіб, мають одне з подружжя - чоловік чи дружина, до яких жінка чи чоловік, які разом проживають однією сім`єю без шлюбу, не належать.

В розумінні пункту 1 частини другої статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника мають чоловік або дружина, які перебували в зареєстрованому шлюбі. Жінка та чоловік, які на час смерті померлого годувальника проживали однією сім`єю без шлюбу та/або утримували один одного, не є подружжям, і після смерті того з них, хто за життя утримував другого, той, хто залишився жити, не набуває права на призначення йому пенсійних виплат у зв`язку із втратою годувальника. Норми права в сфері пенсійного забезпечення, не передбачають права на перехід на пенсію по втраті годувальника чоловіка/жінки, які проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

Встановивши зазначені обставини справи та здійснивши аналіз правових норм, що регулюють дані правовідносини, суд дійшов обґрунтованого висновку, що законодавством в сфері пенсійного забезпечення не передбачено право переходу на пенсію по втраті годувальника чоловіка/жінки, які проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, а тому відсутні правові підстави для встановлення факту перебування ОСОБА_1 на утриманні ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та факту проживання її однією сім`єю з померлим, в межах заявлених у даній заяві вимог.

Відповідно до пункту 4.1 розділу IV Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою.

Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію.

Відповідно до даних Головного УПФ України в Миколаївській області, станом на 07.11.2018, згідно журналів реєстрації прийому відвідувачів спеціалістами Корабельною відділу обслуговування громадян Управління за 2018 рік та електронної підсистеми IKIS ПФУ «Звернення». ОСОБА_1 , не звергалась за призначенням пенсії по втраті годувальника.

Крім цього, суд вважає необхідним зазначити, що для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, необхідно з`ясувати обставини, які свідчать про існування подружніх стосунків, але без реєстрації шлюбу, а саме:

- спільне проживання однією сім`єю чоловіка та жінки;

- ведення спільного побуту;

- взаємні права та обов`язки чоловіка та жінки, що проживають однією сім`єю без шлюбу;

- умови, завдяки яким цей факт набуває юридичного значення.

Однак, аналізуючи надані заявницею докази, суд прийшов до висновку, що вона не надала належних доказів, що підтверджували її факт проживання одією сім`єю без реєстрації шлюбу з померлим ОСОБА_2 та факт її перебування на утриманні померлого.

До того ж, відмовляючи у задоволенні заяви про встановлення факту спільного проживання без реєстрації шлюбу та встановлення факту перебування на утриманні суд враховує й те, що встановлення факту проживання однією сім`єю не породжує виникнення у заявниці права на отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 258-259, 264-265, 268, 315, 319, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та перебування фізичної особи на утриманні, заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області - відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом 30 днів з дня його проголошення до Миколаївського апеляційного суду. У випадку проголошення у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування сторін:

Заявник: ОСОБА_1 , паспорт: НОМЕР_1 , виданий Ленінським РВ у м. Миколаєві УДМС України в Миколаївській області, РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, 54020, м. Миколаїв, вул. Морехідна, 1, .

Суддя Л.І. Селіщева