КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 358/433/18
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/7403/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2019 року м. Київ

колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого Болотова Є.В.,

суддів: Лапчевської О.Ф., Музичко С.Г.,

при секретарі Прохоровій В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом заступника керівника Кагарлицької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Київській області до Богуславської районної державної адміністрації Київської області, ОСОБА_1 про визнання недійсними та скасування розпоряджень, визнання недійсними договору оренди земельної ділянки,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 на рішення Богуславського районного суду Київської області від 19 лютого 2019 року, ухваленого під головуванням судді Тітова М.Б.,-

встановила:

Рішенням Богуславського районного суду Київської області від 19 лютого 2019 року позов задоволено.

Визнано незаконними та скасовано розпорядження Богуславської районної державної адміністрації № 296 від 22 квітня 2011 року про надання дозволу ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду та № 559 від 09 серпня 2011 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення в оренду ОСОБА_1 земельної ділянки площею 45 га для ведення особистого селянського господарства на території Дмитренківської сільської ради строком на 49 років.

Визнано недійсним укладений 16 вересня 2011 року між Богуславською районною державною адміністрацією Київської області та ОСОБА_1 договір оренди земельної ділянки площею 45 га з кадастровим номером :01:001:0004 для ведення особистого селянського господарства на території Дмитренківської сільської ради Богуславського району Київської області.

Проведено розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати, та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 вимоги апеляційної скарги підтримав.

Прокурор проти апеляційної скарги заперечила.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про його час і місце повідомлялись належним чином.

Відхиляючи клопотання представника ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі, колегія суддів виходить із того, що заявником не надано доказів об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення цивільної справи за позовом заступника керівника Кагарлицької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Київській області до ОСОБА_2 про визнання недійсним та скасування рішення про реєстрацію земельної ділянки та витребування земельної ділянки.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що розпорядження Богуславської районної державної адміністрації № 296 від 22 квітня 2011 року про надання дозволу ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду та № 559 від 09 серпня 2011 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення в оренду ОСОБА_1 земельної ділянки прийняті всупереч вимогам ст. 19 Конституції України, ст. 5 Закону України «Про особисте селянське господарство». Судом також зазначено, що розмір орендної плати за договором оренди визначено неправильно, що є порушенням істотних умов договору оренди землі.

Оскільки укладенню спірних договорів оренди землі передувало прийняття незаконних розпоряджень Богуславською райдержадміністрацією, не була проведена нормативна грошова оцінка, наданої в оренду земельної ділянки, та у зв`язку з визнанням незаконними та скасування розпоряджень районної державної адміністрації, укладений на їх підставі оскаржуваний договір оренди земельної ділянки теж є незаконним та підлягає визнанню недійсними на підставі ст. 215 та ч. 1 ст. 203 Цивільного кодексу України.

Відхиляючи посилання представника ОСОБА_1 про пропуск позивачем строку позовної давності, суд першої інстанції виходив із того, що відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України № 910-р від 30 листопада 2016 року погоджено можливість забезпечення здійснення покладених на Державну службу з питань геодезії, картографії та кадастру постановою Кабінету Міністрів України від 14 січня 2015 року №15 «Про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру» функцій і повноважень Державної інспекції сільського господарства, що припиняється, із здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів. Тому саме з моменту прийняття КМУ вказаного розпорядження слід вважати, що Держгеокадастр отримав всі функції та повноваження із здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, які раніше здійснювала Держсільгоспінспекція.

Таким чином, функції з контролю за додержанням вимог земельного законодавства органи Держгеокадастру здійснюють з 30листопада 2016 року і по даний час.

Прокурор звернувся до суду з даним позовом в інтересах держави в особі позивача Головного управління Держгеокадастру у Київській області, а тому строк позовної давності буде рахуватися з 30 листопада 2016 року, тобто з часу, з якого передано контрольні функції органам Держгеокадастру, а тому в даному випадку строки позовної давності не пропущені, оскільки Кагарлицька місцева прокуратура пред`явила вказаний позов 30 березня 2018 року.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду.

З матеріалів справи вбачається, що 22 квітня 2011 року Богуславською районною державною адміністрацією Київської області видано розпорядження № 296, яким надано ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду загальною площею 45,0 га для ведення особистого селянського господарства на території Дмитренківської сільської ради Богуславського району Київської області.

Розпорядженням Богуславської районної державної адміністрації Київської області № 559 від 09 серпня 2011 року затверджено розроблений приватним підприємством «Континент-Плюс» проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Дмитренківської сільської ради Богуславського району, та надано ОСОБА_1 в оренду земельну ділянку площею 45,000 га для ведення особистого селянського господарства на території Дмитренківської сільської ради строком на 49 років в адміністративних межах Дмитренківської сільської ради Богуславського району та встановлено орендну плату в розмірі 3 % від нормативно-грошової оцінки.

16 вересня 2011 року між Богуславською районною державною адміністрацією та ОСОБА_1 укладено договір оренди земельної ділянки площею 45,00 га з кадастровим номером :01:001: 0004 для ведення особистого селянського господарства на території Дмитренківської сільської ради строком на 49 років.

19 жовтня 2011 року договір оренди зареєстровано в Книзі записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі уповноваженим працівником Управління Держкомзему у Богуславському районі за № 02640.

Обґрунтовуючи поданий позов, прокурор зазначив, що розпорядження Богуславської районної державної адміністрації № 296 від 22 квітня 2011 року, № 559 від 09 серпня 2011 року, та договір оренди земельної ділянки від 16 вересня 2011 року суперечать вимогам законодавства.

Так, ОСОБА_1 отримала земельну ділянку в оренду для ведення особистого селянського господарства у розмірі, що значно перевищує встановлений законом граничний розмір. Крім того, обов`язковою вимогою при укладанні договору оренди земельної ділянки є проведення нормативної грошової оцінки земельної ділянки, але на порушення вимог ст.ст. 13, 15, 21, 23 Закону України «Про оцінку земель», ст. 9 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації» технічна документація з нормативної грошової оцінки земельної ділянки розташованої за межами населеного пункту не була виготовлена, не пройшла державну експертизу та не була затверджена районною радою. Розмір орендної плати за договором оренди визначено необґрунтовано, що є порушенням істотних умов договору оренди землі.

Про незаконність оспорюваного розпорядження та договору оренди Кагарлицькій місцевій прокуратурі стало відомо 17 травня 2017 року при внесенні до ЄРДР відомостей про реєстрацію кримінального провадження № 0000064.

Відповідно до ст. 20 Земельного кодексу України віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної ради Автономної Республіки Крим, Ради Міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.

Відповідно до п. «а»ч. 3 ст. 22 Земельного кодексу України землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування, в тому числі громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Згідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про особисте селянське господарство» передбачено, що для ведення особистого селянського господарства використовують земельні ділянки розміром не більше 2,0 гектара, передані фізичним особам у власність або оренду в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 5 Закону України «Про особисте селянське господарство» розмір земельної ділянки особистого селянського господарства може бути збільшений у разі отримання в натурі (на місцевості) земельної частки (паю) та її спадкування членами особистого селянського господарства відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Стаття 13 Закону України «Про оцінку земель» закріплює обов`язковість проведення грошової оцінки земельних ділянок у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.

Статтею 215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 цього кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом. Такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Так, розпорядженнями Богуславської районної державної адміністрації № 296 від 22 квітня 2011 року та № 559 від 09 серпня 2011 року ОСОБА_1 надано в оренду земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства у розмірі 45,00 га, що значно перевищує встановлений законом граничний розмірі (не більше 2,0 га).

Відповідно до листа Богуславської районної ради № 1.1.-15/99 від 23 лютого 2018 року, технічна документація з нормативно грошової оцінки земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0004 Богуславською районною радою не затверджувалась.

Згідно з інформацією № 10-10-0.222-3786/2-18 від 12 березня 2018 року, наданою Головним управлінням Держгеокадастру у Київській області, технічна документація з нормативної грошової оцінки вказаної у оспорюваному договорі оренди земельної ділянки не розроблялася та у місцевому фонді документації із землеустрою відсутня.

Таким чином в договорі оренди земельної ділянки безпідставно вказано розмір нормативної грошової оцінки наданої в оренду земельної ділянки 533 057 грн 25 коп.

Вирішуючи спір, суд правильно встановив фактичні обставини справи, врахував вищенаведені вимоги закону, та дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги про те, що розпорядження Богуславської районної державної адміністрації Київської області є актом індивідуальної дії, а відтак застосовуються одноразово, та на момент звернення позивачів вичерпали свою дію, колегія суддів оцінює критично, оскільки такі твердження ґрунтуються на помилковому розумінні чинного законодавства України.

Доводи апеляційної скарги про те, що у прокурора відсутні повноваження на звернення до суду в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Київській області, колегія суддів відхиляє, оскільки саме органи Держгеокадастру виконують функцію з контролю за додержанням вимог земельного законодавства.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що відповідно до наявної в матеріалах справи Інформаційної довідки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, спірна земельна ділянка знаходиться в приватній власності ОСОБА_2 , колегія суддів відхиляє, оскільки судом першої інстанції обґрунтовано відхилені зазначені доводи.

Згідно зі ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

За правилами ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Оскільки про наявність незаконних розпоряджень та договору оренди прокурору стало відомо 17 травня 2017 року, під час внесення до ЄРДР відомостей про реєстрацію кримінального провадження № 0000064, а з позовом він звернувся в березні 2018 року, тобто в межах трирічного строку, то строк прокурором не пропущено.

Будь-яких інших документів, з яких би вбачалось, що прокурору про наявність розпоряджень стало відомо раніше, матеріали справи не містять.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 19 лютого 2019року постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, відтак підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 382 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Богуславського районного суду Київської області від 19 лютого 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 23 вересня 2019 року.

Головуючий Є.В. Болотов

Судді: О.Ф. Лапчевська

С.Г. Музичко