Справа № 128/3575/18

РІШЕННЯ

Іменем України

14.02.2019 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого-судді Ганкіної І.А.,

за участі секретаря Жигарової Д.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом,-

УСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою, яку обгрунтовує тим, що 25.02.2015 року померла його бабуся ОСОБА_3 в с. Мізяківські Хутори, Вінницького району Вінницької області.

Після смерті 25.02.2015 року бабусі ОСОБА_3 відкрилася спадщина, яка складається з різного майна, в тому числі до складу спадщини входить: земельна ділянка площею 1,3247 гектари у межах згідно з планом, місце розташування: Мізяківсько-Хутірська сільська рада Вінницького району Вінницької області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: НОМЕР_1: 01:001:0265, що належала померлій ОСОБА_3 згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 774446, виданого 26.11.2008 року ОСОБА_4 районною державною адміністрацією та Управлінням Держкомзему у ОСОБА_4 районі Вінницької області на підставі розпорядження ОСОБА_4 районної державної адміністрації від 08.09.2008 року за № 1765.

Також до складу спадщини входить: право на частину будинковолодіння № 12 по вул. Яблунева (раніше вул. Кірова) в с. Мізяківські Хутори, Вінницького району Вінницької області, яка належала померлій ОСОБА_3, як члену колгоспного двору даного будинковолодіння. Однак, правовстановлюючі документи на спадкове будинковолодіння ОСОБА_3, на скільки йому відомо, за життя не отримала.

Відповідачка ОСОБА_2 не була єдиною спадкоємицею першої черги за законом після смерті 25.02.2015 року ОСОБА_3, але в нотаріальній конторі, під час оформлення спадщини, повідомила неправдиву інформацію про те, що крім неї, інші спадкоємці першої черги за законом були відсутні, що може бути підтверджено шляхом витребування копії спадкової справи № 439/2018, заведеної після смерті 25.02.2015 року ОСОБА_3.

Іншою спадкоємицею першої черги за законом після смерті 25.02.2015 року бабусі ОСОБА_3 була також її рідна донька, а його мати ОСОБА_5.

Спадщину після смерті 25.02.2015 року бабусі ОСОБА_3 фактично прийняла його мати, а її донька ОСОБА_5, так як на момент її смерті постійно проживала та була зареєстрована з нею за однією адресою: с. Мізяківські Хутори, вул. Яблунева (Кірова), 12, Вінницького району Вінницької області, що підтверджується довідкою Мізяківсько-Хутірської сільської ради від 26.07.2018 року за № 1490. Тобто, згідно норм ч. 3 ст. 1268 ЦК України, ці дії свідчать про фактичне прийняття спадщини. Фактично, саме його мати ОСОБА_5 постійно проживала до смерті зі своєю матірю ОСОБА_3, здійснювала догляд за нею. Ці обставини були добре відомі ОСОБА_2, саме тому вона до смерті 02.11.2017 року спадкоємиці ОСОБА_5 і не зверталася до суду з позовом про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

02.11.2017 року померла його мати ОСОБА_5 в с. Мізяківські Хутори, Вінницького району Вінницької області. Однак, при житті вона не встиглаоформити свої спадкові права після смерті 25.02.2015 року своєї матері ОСОБА_3.

Він, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є спадкоємцем першої черги за законом після смерті 02.11.2017 року своєї матері ОСОБА_5.

Спадщину після смерті 02.11.2017 року своєї матері ОСОБА_5 він фактично прийняв, так як на момент її смерті постійно проживав та був зареєстрований з нею за однією адресою: с. Мізяківські Хутори, вул. Яблунева (Кірова), 12, Вінницького району Вінницької області.

Іншим спадкоємцем першої черги за законом після смерті 02.11.2017 року матері ОСОБА_5 є його рідний брат ОСОБА_6, який спадщину після смерті матері не прийняв та на неї не претендує, з заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк не звертався та на момент смерті матері не проживав з нею за однією адресою.

Однак, оформити свої спадкові права після смерті 02.11.2017 року матері ОСОБА_5, яка фактично прийняла спадщину після смерті 25.02.2015 року своєї матері ОСОБА_3, в даний час він не має можливості, так як спадкове майно в повному обсязі вже оформила на себе одноособово ОСОБА_2 і не повідомила про наявність інших спадкоємців, які прийняли спадщину, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії ОСОБА_4 районної державної нотаріальної контори від 21.11.2018 року за № 2298/02-31. Таким чином, в даний час, його права, як спадкоємця порушені і підлягають захисту, тому він змушений звернутися з позовною заявою до суду.

При зверненні до ОСОБА_4 районної державної нотаріальної контори йому стало відомо, що відповідачка ОСОБА_2 отрималасвідоцтво про право на спадщину за законом, видане 06 листопада 2018 року ОСОБА_7, державним нотаріусом ОСОБА_4 районної державної нотаріальної контори і зареєстроване в реєстрі за № 3-1178 на цілу земельну ділянку площею 1,3247 гектари, яке вважає, видано незаконно і має бути визнано недійним, так як грубо порушує права інших спадкоємців і не мало бути видано виключно одній відповідачці ОСОБА_2 на 100 % спадкового майна.

Так, в даний час йому стало відомо, що рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 06 серпня 2018 року по цивільній справі № 128/1093/18 за позовною заявою ОСОБА_2 до Мізяківсько-Хутірської сільської ради про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, було задоволено позов та визначено ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, (ідентифікаційний код НОМЕР_2) додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини за законом після смерті матері ОСОБА_3, яка померла 25.02.2015 року на два місяці після набрання рішенням суду законної сили. На зазначене рішення суду ним була подана апеляційна скарга.

За вказаних обставин позивач просить суд ухвалити рішення, яким визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 06.11.2018 року ОСОБА_7, державним нотаріусом ОСОБА_4 районної державної нотаріальної контори і зареєстроване в реєстрі за № 3-1178, на ім'я ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, на цілу земельну ділянку площею 1,3247 гектари, місце розташування: Мізяківсько-Хутірська сільська рада Вінницького району Вінницької області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: НОМЕР_1: 01:001:0265.

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 14.02.2019 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом та про скасування рішення про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, в частині позовної вимоги про скасування рішення про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 1,3247 га, що розташована на території Мізяківсько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: :01:001:0265, на підставі поданої його представником згідно ордеру ОСОБА_8 заяви, було залишено без розгляду.

В підготовче засідання учасники справи не зявились, однак попередньо подали до суду письмові заяви про розгляд справи без їхньої участі, при цьому представник позивача згідно ордера ОСОБА_8 в поданій заяві зазначила, що позов підтримує та просить задовольнити, а також просить повернути на користь ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків суми судового збору в розмірі 352 грн. 40 коп., сплаченого за подання позову і стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати по справі, а саме: 50 відсотків суми судового збору в розмірі 352 грн. 40 коп., сплаченого за подання позову; судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп., сплачений за подання заяви про забезпечення позову та витрати за правничу допомогу адвоката в розмірі 3000 (три тисячі) гривень.Представник відповідача ОСОБА_2 згідно ордера ОСОБА_9 в поданій заяві зазначив, що позовну вимогу щодо визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину визнає.

Частиною 3 статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За вказаних обставин суд вважає можливим провести підготовче засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обовязків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Частиною 3 статті 200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Судом встановлено, що 25.02.2015 року в с. Мізяківські Хутори, Вінницького району Вінницької області померла ОСОБА_3, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про смерть серії І-АМ № 318206 від 02.03.2015 року (а.с. 14).

Після смерті 25.02.2015 року ОСОБА_3 відкрилася спадщина, яка складається з різного майна, в тому числі до складу спадщини входить: земельна ділянка площею 1,3247 гектари у межах згідно з планом, місце розташування: Мізяківсько-Хутірська сільська рада Вінницького району Вінницької області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: НОМЕР_1: 01:001:0265, що належала померлій ОСОБА_3 згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 774446, виданого 26.11.2008 року ОСОБА_4 районною державною адміністрацією та Управлінням Держкомзему у ОСОБА_4 районі Вінницької області на підставі розпорядження ОСОБА_4 районної державної адміністрації від 08.09.2008 року за № 1765, що підтверджується ксерокопією державного акта (а.с. 19).

Також до складу спадщини входить: право власності на частину будинковолодіння № 12 по вул. Яблунева (раніше вул. Кірова) в с. Мізяківські Хутори, Вінницького району Вінницької області, яка належала померлій ОСОБА_3, як члену колгоспного двору даного будинковолодіння. Однак, правовстановлюючі документи на спадкове будинковолодіння ОСОБА_3 за життя не отримала.

Спадкоємицями першої черги за законом після смерті 25.02.2015 року ОСОБА_3 були її рідні дочки: ОСОБА_5 та ОСОБА_2, що визнається відповідачем та підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження ОСОБА_5 серії VII-УР № 0224382 (а.с. 16).

ОСОБА_5 спадщину після смерті 25.02.2015 року своєї матері ОСОБА_3 прийняла, оскільки на час відкриття спадщини проживала та була зареєстрована разом зі спадкодавицею за однією адресою: с. Мізяківські Хутори, вул. Яблунева (Кірова), 12, Вінницького району Вінницької області, що підтверджується актом від 29.10.2018 року, затвердженим в.о. сільського голови с. Мізяківські Хутори, Вінницького району Вінницької області (а.с. 25) та довідкою Мізяківсько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області № 1490 від 26.07.2018 року (а.с. 28).

02.11.2017 року в с. Мізяківські Хутори, Вінницького району Вінницької області померла ОСОБА_5, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про її смерть серії І-АМ № 393539 від 06.11.2017 року (а.с. 12). Однак, при житті вона не встиглаоформити свої спадкові права після смерті 25.02.2015 року своєї матері ОСОБА_3.

Позивач по справі ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є спадкоємцем першої черги за законом після смерті 02.11.2017 року своєї матері ОСОБА_5, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про його народження серії IV-CП № 258937 від 26.06.1993 року (а.с. 15).

Спадщину після смерті 02.11.2017 року своєї матері ОСОБА_5 ОСОБА_10 ОСОБА_11 фактично прийняв, так як на момент її смерті постійно проживав та був зареєстрований з нею за однією адресою: с. Мізяківські Хутори, вул. Яблунева (Кірова), 12, Вінницького району Вінницької області, що підтверджується довідкою Мізяківсько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області № 2138 від 24.10.2018 року (а.с. 29).

Іншим спадкоємцем першої черги за законом після смерті 02.11.2017 року ОСОБА_5 є ще один її син ОСОБА_6, який спадщину після смерті матері не прийняв та на неї не претендує, з заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк не звертався та на момент смерті матері не проживав з нею за однією адресою, що підтверджується довідкою Мізяківсько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області № 2138 від 24.10.2018 року (а.с. 29), а також постановою державного нотаріуса ОСОБА_4 районної державної нотаріальної контори ОСОБА_12 про відмову у вчиненні нотаріальної дії за № 2298/02-31 від 21.11.2018 року, з якої вбачається, що спадкова справа після смерті 02.11.2017 року ОСОБА_6 ОСОБА_4 районною державною нотаріальною конторою не заведена (а.с. 49).

Однак, оформити свої спадкові права після смерті 02.11.2017 року своєї матері ОСОБА_5, яка фактично прийняла спадщину після смерті 25.02.2015 року своєї матері ОСОБА_3, позивач ОСОБА_1 не має можливості, що також підтверджується постановою державного нотаріуса ОСОБА_4 районної державної нотаріальної контори ОСОБА_12 про відмову у вчиненні нотаріальної дії за № 2298/02-31 від 21.11.2018 року, з якої вбачається, що у ОСОБА_4 районній державній нотаріальній конторі після смерті ОСОБА_3, померлої 25.02.2015 року заведена спадкова справа № 439/2018. Заяву про прийняття спадщину за законом подала ОСОБА_2, в якій зазначила про відсутність інших спадкоємців першої черги за законом та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, видане ОСОБА_7, державним нотаріусом ОСОБА_4 районної державної нотаріальної контори 06 листопада 2018 року і зареєстроване в реєстрі за № 3-1178 на цілу земельну ділянку площею 1,3247 гектари, місце розташування: Мізяківсько-Хутірська сільська рада Вінницького району Вінницької області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: :01:001:0265 (а.с. 49).

Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 06.08.2018 року по цивільній справі № 128/1093/18 за позовною заявою ОСОБА_2 до Мізяківсько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, було задоволено позов та визначено ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, (ідентифікаційний код НОМЕР_2) додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини за законом після смерті матері ОСОБА_3, яка померла 25.02.2015 року на два місяці після набрання рішенням суду законної сили, що підтверджується його копією (а.с. 22-23). На зазначене рішення суду позивачем була подана апеляційна скарга.

Відповідно до вимог статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Стаття 1217 ЦК України передбачає, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до вимог статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

За ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до вимог статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Стаття 1270 ЦК України передбачає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

Так, згідно п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України, від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у звязку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо.

Таким чином, судом є встановленим, що при видачі відповідачу ОСОБА_2 свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті 25.02.2015 року своєї матері ОСОБА_3, нотаріусом, з вини відповідача ОСОБА_2, не було враховано наявність іншої спадкоємиці першої черги за законом ОСОБА_5 (дочки спадкодавиці), яка спадщину після смерті матері прийняла відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки на час смерті матері проживала та була зареєстрована разом з нею за однією адресою, однак при житті не встигла оформити свої спадкові права.

Після смерті 02.11.2017 року ОСОБА_5 відкрилась спадщина на належне їй майно, до складу якої увійшло також майно, яке на підставі оспорюваного свідоцтва успадкувала за собою відповідач ОСОБА_2. Спадкоємцем першої черги за законом, який прийняв спадщину після смерті ОСОБА_5 є її син ОСОБА_1 (позивач по справі). Однак, через наявність оспорюваного свідоцтва про право за спадщину за законом, виданого відповідачу ОСОБА_2 після смерті 25.02.2015 року її матері ОСОБА_3, позивач не має можливості оформити свої спадкові права після смерті своєї матері ОСОБА_5 Іншого способу захисту своїх порушених спадкових прав, окрім судового, у позивача немає, в звязку з чим позов підлягає до задоволення.

На підставі ст.ст 141, 142 ЦПК України, з урахуванням того, що позивачем першочергово було заявлено дві позовних вимоги, одна з яких ухвалою суду від 14.02.2018 року, на підставі поданої представником позивача заяви, була залишена без розгляду, позивачу слід повернути з державного бюджету в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України 50 відсотків суми судового збору в розмірі 352 грн. 40 коп., сплаченого за подання позову і стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача понесені судові витрати по справі, а саме: 50 відсотків суми судового збору в розмірі 352 грн. 40 коп., сплаченого за подання позову; 50 відсотків судового збору в розмірі 176 грн. 20 коп., сплаченого за подання заяви про забезпечення позову та 50 відсотків витрат за правничу допомогу адвоката в розмірі 1500 (одна тисяча пятсот) гривень, що загалом становить 2028 (дві тисячі двадцять вісім) грн. 60 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 12, 18, 19, 76-82, 89, 95, 133, 200, 200, 206, 211, 223, 245, 247, 259, 263-265, 267, 268, 354 п. 15.5 розділу XIII Прикінцевих положень ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 06 листопада 2018 року ОСОБА_7, державним нотаріусом ОСОБА_4 районної державної нотаріальної контори і зареєстроване в реєстрі за № 3-1178, на імя ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, на цілу земельну ділянку площею 1,3247 гектари, місце розташування: Мізяківсько-Хутірська сільська рада Вінницького району Вінницької області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: НОМЕР_1: 01:001:0265.

Управлінню Державної казначейської служби України у ОСОБА_4 районі Вінницької області, код ЄДРПОУ 38054712, що розташоване за адресою: 21050, м. Вінниця, вул. Театральна, 14, повернути ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, 50 відсотків сплаченого судового збору в розмірі 352 (триста пятдесят дві) грн. 40 коп.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, судові витрати в розмірі 2028 (дві тисячі двадцять вісім) грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ І.А.Ганкіна