Провадження № 2/161/2689/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2019 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі :

головуючого судді Черняка В.В.,

за участю секретаря судового засідання Новаковської В.В.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Мартинюк О.І.,

представника третьої особи Кошкіної ОСОБА_2 . ОСОБА_3 .,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕСТ ТРАНС» до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Центр надання адміністративних послуг у місті Луцьку, про визнання правочинів недійсними,-

В С Т А Н О В И В:

19 червня 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕСТ ТРАНС» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Центр надання адміністративних послуг у місті Луцьку, про визнання правочинів недійсними.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 07.08.2007 року між АТ «Брокбізнесбанк» та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № 486/07. В якості забезпечення виконання зобов`язань по вказаному кредитному договору між тими ж сторонами 07.08.2007 року укладено іпотечний договір за умовами якого в іпотеку передано земельну ділянку площею 0, 1025 га та розташовані на ній житлові будинки АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 . 22.03.2017 року між ПАТ «Брокбізнесбанк» та ТзОВ «ВЕСТ ТРАНС» було укладено договори відступлення прав вимоги за вказаними кредитним та іпотечним договором, які ОСОБА_4 оскаржено в судовому порядку до Луцького міськрайонного суду Волинської області. У зв`язку з невиконанням ОСОБА_4 вимоги щодо повернення кредитних коштів, 19.03.2018 року ТзОВ «ВЕСТ ТРАНС» подано до приватного нотаріуса державного реєстратора Луцького міського нотаріального округу Базилицької О.Р. заяву про державну реєстрацію права власності за ТзОВ «ВЕСТ ТРАНС» на предмет іпотеки - житлові будинки АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 а по АДРЕСА_2 . Згідно карток прийому громадян № НОМЕР_1 та № 117786248 від 20.03.2018 року ОСОБА_4 подала до Центру надання адміністративних послуг в м.Луцьку заяви про заборону вчинення реєстраційних дій щодо об`єктів нерухомого майна, переданих в іпотеку, на підставі яких до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень були внесені записи про заборону вчинення реєстраційних дій. 31.03.2018 року приватним нотаріусом Базилицькою О.Р. поновлено розгляд заяв та зареєстровано за ТзОВ «ВЕСТ ТРАНС» право власності на передане в іпотеку майно.

Позивач вважає, що подані ОСОБА_4 до Центру надання адміністративних послуг в м.Луцьку заяви про заборону вчинення реєстраційних дій щодо предмету іпотеки по своїй правовій природі є односторонніми правочинами в розумінні вимог ст. 202 ЦК України, оскільки такі дії спрямовані на набуття та зміну цивільних прав і обов`язків (заборону вчинення реєстраційних дій щодо об`єктів нерухомого майна, які є предметом іпотеки). Отже, зверненням 20.03.2018 року з заявами до Центру надання адміністративних послуг в м.Луцьку, ОСОБА_4 свідомо порушила умови іпотечного договору від 07.08.2007 року та права ТзОВ «ВЕСТ ТРАНС», як іпотекодержателя.

З врахуванням зазначеного, просить визнати недійсними вчинені ОСОБА_4 20.03.2018 року у вигляді поданих до Центру надання адміністративних послуг в м.Луцьку заяв односторонні правочини, спрямовані на набуття та зміну цивільних прав і обов`язків заборону вчинення реєстраційних дій щодо житлових будинків АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , які є предметами іпотеки.

Представник відповідача в письмовому відзиві та в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив, посилаючись на те, що подаючи 20.03.2018 року заяви до Центру надання адміністративних послуг в м. Луцьку, ОСОБА_4 була власником спірних будинків, оскільки питання правомірності набуття ТзОВ «ВЕСТ ТРАНС» права вимоги за кредитним та іпотечним договорами, які були предметом судового розгляду по справі № 161/5127/17 на момент подачі заяв вирішені не були. Відтак, дії ОСОБА_4 були спрямовані на захист її права власності. Разом з тим, у позовній заяві ТОВ «ВЕСТ ТРАНС» не доведено, які саме його права порушено внаслідок подання ОСОБА_4 оспорюваних заяв. Крім того, заява про тимчасову заборону вчинення реєстраційних дій не є правочином, а лише формою документа за яким тимчасово здійснюється захист права власності. Щодо посилань позивача на введення ОСОБА_4 державного реєстратора в оману у зв`язку з приховуванням наявності іпотечного договору, вважає безпідставним, оскільки обов`язок заявника пред`являти кредитні договори, договори іпотеки чи договори про задоволення вимог іпотекодержателя державним реєстраторам не встановлено ст..25 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», який регулює порядок зупинення проведення реєстраційних дій на підставі заяви власника. Водночас, державним реєстраторам відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Луцької міської ради, як суб`єктам, що здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав, відкрита та відома інформація про обтяження та обмеження, накладені на майно, в тому числі, яке є предметом іпотеки.

Представник третьої особи Центру надання адміністративних послуг у місті Луцьку в судовому засіданні пояснила, що дії державного реєстратора були правомірними та узгоджувались з вимогами чинного законодавства.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши представлені письмові докази, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 07 серпня 2017 року між Акціонерним банком «Брокбізнесбанк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Брокбізнесбанк») та ОСОБА_4 був укладений кредитний договір №486/07, відповідно до якого позивачу було надано кредит на суму 225 000,00 доларів США строком до 06 серпня 2012 року.

В якості забезпечення виконання зобов`язань по вказаному кредитному договору між тими ж сторонами 07.08.2007 року укладено іпотечний договір за умовами якого в іпотеку передано земельну ділянку площею 0, 1025 га та розташовані на ній житлові будинки АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 .

22.03.2017 року між ПАТ «Брокбізнесбанк» та ТзОВ «ВЕСТ ТРАНС» було укладено договори відступлення прав вимоги за вказаними кредитним та іпотечним договором.

Вказані договори про відступлення прав вимоги ОСОБА_4 оскаржено в судовому порядку до Луцького міськрайонного суду Волинської області (справа № 161/5127/17).

У зв`язку з невиконанням ОСОБА_4 вимоги щодо повернення кредитних коштів, 19.03.2018 року ТзОВ «ВЕСТ ТРАНС» у відповідності до умов п.3.1 договору задоволення вимог іпотекодержателя подано до приватного нотаріуса державного реєстратора Луцького міського нотаріального округу Базилицької О.Р. заяву про державну реєстрацію права власності за ТзОВ «ВЕСТ ТРАНС» на предмет іпотеки - житлові будинки АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 .

Разом з тим, 20.03.2018 року ОСОБА_4 подала до Центру надання адміністративних послуг в м.Луцьку заяви про заборону вчинення реєстраційних дій щодо об`єктів нерухомого майна, переданих в іпотеку, на підставі яких до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень були внесені записи про заборону вчинення реєстраційних дій.

Однак, 31.03.2018 року приватним нотаріусом Базилицькою О.Р. поновлено розгляд заяв та зареєстровано за ТзОВ «ВЕСТ ТРАНС» право власності на передане в іпотеку майно.

Позивач вважає, що зверненням з заявами до Центру надання адміністративних послуг в м.Луцьку, які є односторонніми правочинами, ОСОБА_4 свідомо порушила умови іпотечного договору від 07.08.2007 року та права ТзОВ «ВЕСТ ТРАНС», як іпотекодержателя, оскільки її дії спрямовані на набуття та зміну цивільних прав і обов`язків (заборону вчинення реєстраційних дій щодо об`єктів нерухомого майна, які є предметом іпотеки).

Згідно ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Указана норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права полягає у позбавленні його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Пунктом 2 ч.2 ст. 16 Цивільного кодексу України передбачено, що захист цивільних прав та інтересів здійснюється, зокрема, у такий спосіб, як визнання правочину недійсним.

Правочин - правомірна, тобто не заборонена законом, вольова дія суб`єкта цивільних правовідносин, що спрямована на встановлення, зміну чи припинення цивільних прав та обов`язків.

Частинами першою третьою статті 25 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що проведення реєстраційних дій зупиняється на підставі рішення суду про заборону вчинення реєстраційних дій, що набрало законної сили, або на підставі заяви власника об`єкта нерухомого майна про заборону вчинення реєстраційних дій щодо власного об`єкта нерухомого майна.

Про зупинення реєстраційних дій на підставі рішення суду про заборону вчинення реєстраційних дій державний реєстратор невідкладно повідомляє власника об`єкта нерухомого майна.

У разі наявності зареєстрованих заяв на проведення реєстраційних дій державний реєстратор, який здійснює розгляд таких заяв, невідкладно повідомляє про зупинення реєстраційних дій відповідних заявників.

Рішення суду або заява власника об`єкта нерухомого майна про заборону вчинення реєстраційних дій реєструється у Державному реєстрі прав.

Державний реєстратор приймає рішення про відновлення реєстраційних дій на підставі рішення суду про скасування рішення суду, що було підставою для прийняття рішення про зупинення проведення реєстраційних дій, або на підставі заяви власника об`єкта нерухомого майна про відкликання власної заяви про заборону вчинення реєстраційних дій, зареєстрованих у Державному реєстрі прав.

Державний реєстратор також приймає рішення про відновлення реєстраційних дій, якщо власником об`єкта нерухомого майна, яким подано заяву про заборону вчинення реєстраційних дій, у строк, що не перевищує десяти робочих днів, не подано рішення суду про заборону вчинення реєстраційних дій, що набрало законної сили.

На підставі заяв ОСОБА_4 від 20.03.2018 року, яка на момент їх подання була власником житлових будинків АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , державним реєстратором було прийнято рішення про зупинення реєстраційних дій щодо реєстрації права власності на вказані об`єкти.

31.03.2018 року державним реєстратором зареєстровано право власності на будинки № 9 та 9а по АДРЕСА_2 за ТзОВ «ВЕСТ ТРАНС».

Верховний Суд України у своїй постанові від 18.05.2016 року по справі № 6-658цс15 висловив правову позицію, яка має враховуватися судом під час прийняття рішення «Порушення, невизнання або оспорювання права власності особи є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту. Суд повинен установити: чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цієї особи; у чому полягає таке порушення прав; якими доказами воно підтверджується. Залежно від установленого суд повинен вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні».

Частиною 3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Беручи до уваги вищезазначене, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами факту порушення, невизнання або оспорювання його прав, свобод чи інтересів зі сторони відповідача, що стало підставою для звернення з даним позовом.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову.

На підставі ст.265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В позові Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕСТ ТРАНС» до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Центр надання адміністративних послуг у місті Луцьку, про визнання правочинів недійсними відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 18.09.2019 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.В. Черняк