Справа № 504/1538/19
провадження № 2/504/1574/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.09.2019смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Вінська Н.В.,

при секретарі Білаш А.М.,

розглянув у підготовчому судовому засіданні в смт.Доброслав цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 16 липня 1993 року між нею та ОСОБА_2 було укладено шлюб. Від спільного шлюбу вони мають двох дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 які на момент подання заяви досягли повноліття. Подружнє життя з відповідачем наразі носить формальний характер, примирення не мождиве, причиною розлучення стали постійні сварки на підґрунті різних поглядів на сімейне життя.

Позивака ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та уточнила свої вимоги про повернення їй дошлюбного прізвища.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти позовних вимог не заперечує.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов до переконання, про задоволення позову на підставі наступного.

16 липня 1993 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 зареєстровано шлюб, про що Комінтернівським відділом РАКС Одеської області актовий запис №37, після укладення шлюбу дружина взяла прізвище чоловіка, що підтверджується свідоцтвом про шлюб.(а.с.3)

На даний час неповнолітні діти у подружжя відсутні, сторони не ведуть спільного господарства та припинили шлюбні відносини.

У теперішній час примирення неможливе.

Майнового спору між подружжям немає.

Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати.

Керуючись ст. ст. 78, 81, 89, 244 ЦПК України, ст. ст. 110,112 СК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб укладений між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 16 липня 1993 року Комінтернівським відділом РАКС Одеської області, актовий запис №37.

Після розірвання шлюбу відновити позивачці її дошлюбне прізвище ОСОБА_7 .

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів до апеляційного суду Одеської області відповідно до ч. 1 ст. 354 та ст. 355 ЦПК України .

Відповідно до пункту 15.5 перехідних положень ЦПК України в редакції 15.12.2017 року до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Комінтернівський районний суд Одеської області.

Суддя: Н.В. Вінська