Справа№340/572/18
Провадження № 2/340/24/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2019 року, суддя Верховинського районного суду Івано-Франківської області Бучинський А.Б., в смт Верховина, Верховинського району, Івано-Франківської області, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,-

в с т а н о в и в:

позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі в розмірі 1200 гривень щомісячно до досягнення ними повноліття.

Свої вимоги мотивує тим, що шлюб між нею та відповідачем розірвано в 2007 році, від якого у них народилося двоє дітей - син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Відповідач не надає жодної матеріальної допомоги на утримання дітей, хоча отримує пенсію та працевлаштований, працює на підприємстві водієм, однак про його доходи їй не відомо, оскільки останній приховує їх від неї, а тому має можливість виплачувати аліменти на утримання дітей.А тому просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 24.10.2018 прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач, у встановлений судом строк, на адресу суду подав відзив, згідно якого позовні вимоги з підстав наведених позивачем заперечив, вважає їх необгрунтованими та такими, що не відповідають дійсності. Зазначив, що він постійно допомагає своїм дітям та періодично надсилає їм грошові кошти. При цьому, через позивача, яка знайшла собі іншого чоловіка, що і стало причиною розірвання шлюбу, він змушений був покинути власний житловий будинок. Він пенсіонер, отримує пенсію як ліквідатор наслідків аварії на Чорнобильській АЕС першої категорії і розмір його щомісячного пенсійного забезпечення становить 1800,00 грн., якого ледве вистачає для забезпечення нормальних умов для його існування. Крім того на його утриманні знаходять батьки пенсіонери. Твердження позивача про те, що він працевлаштований, працює водієм на підприємстві та отримує достойну заробітну плату, є хибним та не підтверджене жодними доказами. При цьому, зазначає, що діти отримують соціальну допомогу як діти учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, державну стипендію як студенти денної форми навчання, а позивач соціальну допомогу одиноким матерям, що вона намагається приховати від суду. Просить в задоволенні позову відмовити, однак в разі задоволення позову просить стягувати аліменти у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу).

Клопотання про розгляд справи з повідомленням сторін не подавав.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній матеріалів.

У відповідності до вимог ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Законом передбачена рівність такого обов'язку.

З врахуванням положень ч.ч. 2, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Судом встановлено, що сторони розірвали шлюб 13.09.2007, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серія НОМЕР_3 від 13.09.2007 (а.с.3).

Як вбачається із свідоцтв про народження серія НОМЕР_4 виданого 21.12.2001 Відділом реєстрації актів громадянського стану Верховинського РУЮ Івано-Франківської області та серія НОМЕР_5 виданого 07.02.2005 Відділом реєстрації актів цивільного стану Верховинського РУЮ Івано-Франківської області (а.с.4,5) ОСОБА_2 та ОСОБА_1 являються батьками неповнолітніх ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Судом безспірно встановлено, що неповнолітні діти проживать з матір'ю ОСОБА_1, дані обставини не заперечуються відповідачем по справі.

В той же час позивач в позові зазначає, що відповідач матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей не надає, хоча має змогу таку допомогу надавати, так як є працездатним, працює водієм на підприємстві в м.Київ та має регулярний дохід, інших аліментних зобов'язань немає, а тому просить визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі по 1200,00 грн.

У відповідності до вимог ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Законом передбачена рівність такого обов'язку.

Суд приймає до уваги доводи відповідача з приводу добровільного надання ним допомоги своїм дітям, проте, на сьогоднішній день між ним та позивачкою виник спір з приводу розміру такої допомоги, а відтак суд переконаний, що позивачка потребує допомоги на утримання дітей, а відповідач зобов'язаний їй таку допомогу надавати. А тому, з врахуванням наведеного, вимога позивача про стягнення аліментів з відповідача на утримання неповнолітніх дітей є підставною та підлягає задоволенню.

При визначенні розміру аліментів, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача суд виходить з наступного.

Згідно статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Ураховуючи положення ч. 1 ст. З Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Відповідно до ст. 182 СК України (зі змінами, внесеними згідно із Законом № 2037-VIII від 17.05.2017 р.), при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За частинами першою, другою статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі, який підлягає індексації відповідно до закону.

Таким чином, враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище дітей, те що відповідач є здоровою та працездатною людиною, зобов'язаний забезпечувати своїх дітей матеріально, визначений позивачем спосіб стягнення аліментів та виходячи з мінімального розміру аліментів на одну дитину визначеного законом, суд приходить до висновку про те, що слід визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 гривень, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на кожну дитину, які підлягають індексації відповідно до закону, що з врахуванням наданої допомоги матір'ю дітей, забезпечить їм, належні умови для існування, повноцінного розвитку та належних умов проживання, а тому в цій частині позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

При цьому, доводи відповідача про те, що діти отримують соціальну допомогу як діти учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а позивач соціальну допомогу одиноким матерям, не відповідають дійсності та спростовуються наданою інформацією з Управління соціального захисту населення Верховинської РДА Івано-Франківської області від 17.01.2019 №11/02-15/12. Також при визначенні розміру аліментів, судом не береться до уваги отримання дитиною ОСОБА_3 державної стипендії, оскільки дані обставини не можуть бути підставою для звільнення відповідача від обов'язку утримувати неповнолітню дитину.

Разом з тим, суд приходить до переконання про те, що визначення позивачкою розміру аліментів на дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 1200,00 гривень щомісячно є безпідставними, оскільки позивачем не підтверджено відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України жодними належними та допустимими доказами наявності у відповідача доходів, що здатні забезпечити виплату ним аліментів у запропонованому позивачкою розмірі.

Керуючись ст.ст.10-13, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 273, 354, 355, Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

позовні вимоги задовольнити частково.

Стягувати із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 гривень (одна тисяча гривень нуль копійок), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, які підлягають індексації відповідно до закону, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду 01 жовтня 2018 року і до досягнення дітьми повноліття.

В задоволенні решти позову відмовити за його безпідставністю.

Допустити негайне виконання рішення суду у частині стягнення аліментів із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі, в межах суми платежу за один місяць на кожну дитину, в розмірі 1000,00 гривень (одна тисяча гривень нуль копійок).

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 гривень (сімсот чотири гривні вісімдесят копійок).

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Івано-Франківського апеляційного суду через Верховинський районний суд Івано-Франківської області або безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, місце проживання: АДРЕСА_1 персональний ідентифікаціний номер НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, місце проживання: АДРЕСА_2; персональний ідентифікаціний номер НОМЕР_2.

Суддя: Бучинський А.Б.