Постанова

Іменем України

11 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 755/19466/18

провадження № 61-10029св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Воробйової І. А., Гулька Б. І., Кривцової Г. В. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 ,

відповідач - ОСОБА_3 ,

третя особа - Служба у справах дітей та сім`ї виконавчого органу Київської міської ради,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного суду у складі судді Іванової І. В. від 08 квітня 2019 року,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , у якому просила стягнути з відповідача на користь її внука ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 84 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди, заподіяної неналежним виконанням батьківських обов`язків і використанням своїх батьківських прав всупереч інтересам дитини

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 19 лютого 2019 року позов ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , залишено без розгляду.

Залишаючи позов без розгляду на підставі статті 257 ЦПК України, суд першої інстанції виходив із того, що цей позов може бути підписаний та поданий до суду або особисто законним представником неповнолітньої особи, або ж адвокатом, оскільки вказаний спір не є трудовим та не відноситься до малозначних справ, однак цей позов підписаний представником ОСОБА_1 - ОСОБА_4 на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 01 жовтня 2018 року, проте відсутні дані, що вона є адвокатом, отже позов підписано та подано особою, яка не мала права її підписувати у зв`язку з відсутністю необхідного обсягу цивільної процесуальної дієздатності ОСОБА_4 на здійснення дій від імені та в інтересах законного представника неповнолітньої особи ОСОБА_1 .

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Ухвалою Київського апеляційного суду від 08 квітня 2019 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_4 на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 19 лютого 2019 року повернуто заявнику.

Повертаючи апеляційну скаргу ОСОБА_4 на підставі пункту 1 частини п`ятої статті 357 ЦПК України, суд апеляційної інстанції виходив із того, що ОСОБА_4 подала та підписала апеляційну скаргу на судове рішення суду першої інстанції як представник ОСОБА_1 , у той час як згідно з пунктом 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 Конституції України представництво у судах апеляційної інстанції з 01 січня 2018 року здійснюється виключно прокурорами або адвокатами.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У травні 2019 року ОСОБА_4 подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просила скасувати ухвалу апеляційного суду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга ОСОБА_4 мотивована тим, що суд апеляційної інстанцій дійшов помилкового висновку про повернення її апеляційної скарги, оскільки вона подавала вказану апеляційну скаргу не як представник позивача, а як особа, яка не брала участь у справі. Зазначала, що в апеляційній скарзі вона посилалась на те, що оскаржуваним судовим рішення суду першої інстанції порушені її права та інтереси, на що апеляційний суд уваги не звернув.

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

У червні 2019 року ОСОБА_3 подав відзив на касаційну скаргу, в якому просив відмовити у задоволенні касаційної скарги та залишити без змін судове рішення апеляційного суду, як таке, що ухвалене з додержанням норм процесуального права.

Рух касаційної скарги у суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 31 травня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано матеріали цивільної справи із суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 22 липня 2019 року справу призначено до судового розгляду.

Обставини, які вбачаються із досліджених апеляційним судом матеріалів справи щодо руху справи у суді апеляційної інстанції

У грудні 2018 року ОСОБА_1 пред`явила позов до відповідача, який підписаний представником позивача - ОСОБА_4 на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 01 жовтня 2018 року.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 26 грудня 2018 року відкрито провадження у цій справі.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 19 лютого 2019 року позов ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , залишено без розгляду на підставі статті 257 ЦПК України.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішення суду першої інстанції, ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу.

Повертаючи апеляційну скаргу ОСОБА_4 на підставі пункту 1 частини п`ятої статті 357 ЦПК України, суд апеляційної інстанції виходив із того, що ОСОБА_4 подала та підписала апеляційну скаргу на судове рішення суду першої інстанції як представник ОСОБА_1 .

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Зазначеним вимогам закону судове рішення суду апеляційної інстанції не відповідає.

У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства. Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Згідно з пунктом 8 частини третьої цієї статті однією з основних засад судочинства в Україні є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Конституційний Суд України у Рішенні від 11 грудня 2007 року № 11-рп/2007 зазначив, що реалізацією права особи на судовий захист є можливість оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини).

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Звертаючись до апеляційного суду із апеляційною скаргою, ОСОБА_4 посилалась на те, що оскаржуваним судовим рішенням порушуються її права.

Відповідно до пункту 1 частини п`ятої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції якщо вона подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

Повертаючи апеляційну скаргу ОСОБА_4 на підставі пункту 1 частини п`ятої статті 357 ЦПК України, апеляційний суд належним чином не перевірив доводи апеляційної скарги, не врахував, що ОСОБА_4 подала вказану апеляційну скаргу як особа, яка не брала участі у справі, вважаючи, що суд вирішив питання про її права та інтереси (частина перша статті 352 ЦПК України), а не як представник позивача.

Отже, апеляційний суд неправильно застосував положення статті 357 ЦПК України, а тому оскаржувана ухвала не може вважатися законною та обґрунтованою.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає доводи касаційної скарги обґрунтованими та достатніми для скасування ухвали апеляційного суду, яка перешкоджає провадженню у справі.

Відповідно до частин третьої та четвертої статті 406 ЦПК України касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанцій розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.

У випадках скасування судом касаційної інстанції ухвал суду першої або апеляційної інстанцій, які перешкоджають провадженню у справі, справа передається на розгляд відповідного суду першої або апеляційної інстанції.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу задовольнити, а справу передати на розгляд суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 400, 406, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Ухвалу Київського апеляційного суду від 08 квітня 2019 року скасувати, справу передати на розгляд суду апеляційної інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник
Судді: І. А. Воробйова Б. І. Гулько Г. В. Кривцова Р. А. Лідовець