Справа № 128/1645/18
Провадження № 22-ц/801/294/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Саєнко О. Б.
Доповідач:Денишенко Т. О.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2019 рокуСправа № 128/1645/18м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивіль-них справах:

судді-доповідача Денишенко Т.О.,

суддів Рибчинського В.П., Голоти Л.О.,

за участі секретаря судового засідання Топольської В.О., скаржниці, позивачки ОСОБА_3, розглянувши за правилами, встановленими для розгляду спра-ви у порядку спрощеного позовного провадження, у відкритому судовому засі-данні в м. Вінниці, в залі судових засідань апеляційного суду цивільну справу за позовом

ОСОБА_3 до ОСОБА_4

про зміну способу стягнення аліментів за рішенням суду,

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 05 листопада 2018 року, ухвалене у при-міщенні суду у м. Вінниці за головування судді Саєнко О.Б.,

В С Т А Н О В И В:

19 червня 2018 року ОСОБА_3 звернулася у Вінницький районний суд Вінницької області з позовом до ОСОБА_4 про зміну способу стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони перебували у зареєст-рованому шлюбі, який 02 квітня 2008 року розірваний, про що в Книзі реєстра-ції розірвання шлюбів зроблений запис за № 62. За час шлюбу 31 жовтня 2005 року у них народився син ОСОБА_5, про що видано сві-доцтво про народження серії НОМЕР_1. Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 15 вересня 2011 року змінений розмір стягуваних з ОСОБА_4 аліментів на користь позивачки (тоді ОСОБА_6.) на утри-мання сина ОСОБА_7, вирішено стягувати кошти у твердій грошовій сумі у розмірі 700,00 гривень щомісячно, починаючи з 15 червня 2011 року. За твер-дженням позивачки вказаний розмір аліментів на даний час не може навіть на мінімальному рівні забезпечити належний рівень життя, достатній для фізично-го, інтелектуального, морального, духовного, культурного і соціального розвит-ку дитини. ОСОБА_3 просила суд змінити розмір стягуваних із ОСОБА_4 аліментів на утримання сина, визначивши їх у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку ( доходу ) батька хлопчика щомісячно, але не менше 50% про-житкового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття (а. с. 1-4).

Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 05 листопада 2018 року позов задоволений частково. Розмір стягуваних із ОСОБА_4 аліметів на користь ОСОБА_6 на утримання сина ОСОБА_8 у твердій грошовій сумі у розмірі 700,00 гривень щомісяч-но, починаючи з 15 червня 2011 року і до досягнення дитиною повноліття, змі-нений на визначений у розмірі 1/6 частки усіх видів заробітку ( доходу ) ОСОБА_9 щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В решті позовних вимог відмовлено. Виконавчий лист № 2-1149/11, виданий на підставі рішення Вінницького ра-йонного суду Вінницької області від 15 вересня 2011 року про стягнення із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 на утримання сина ОСОБА_7 аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 700,00 гривень щомісячно, починаючи з 15 червня 2011 року і до до-сягнення дитиною повноліття, за умови його виконання станом на 05 листопада 2018 року визнаний таким, що не підлягає виконанню. Аліменти у новому роз-мірі вирішено стягувати з дня набрання рішенням суду законної сили. Із ОСОБА_9 у дохід держави стягнутий судовий збір в сумі 704,80 гривень. Рі-шення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць до-пущене до негайного виконання ( а. с. 52-54 ).

Не погоджуючись з ухваленим 05 листопада 2018 року рішенням суду пер-шої інстанції, ОСОБА_3 оскаржує його в апеляційному порядку, просить дане рішення змінити, збільшивши розмір стягуваних із ОСОБА_4 з 05 листопада 2018 року аліментів на її користь на утримання сина ОСОБА_7 до 1/4 частки усіх видав заробітку ( доходу ) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня набрання рі-шенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Скаржниця зазна-чає, що, на її думку, оскаржуване рішення від 05 листопада 2018 року є неза-конним, необгрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального і про-цесуального права ( а. с. 58-62 ).

Ухвалою судді апеляційного суду від 22 січня 2019 року ОСОБА_3 поновлений строк на апеляційне оскарження рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 05 листопада 2018 року ( а. с. 74 )

Правом подання відзиву на апеляційну скаргу відповідач не скористався.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення по апеляційній скарзі скаржниці ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши в сукупності наявні в ній докази, перевіривши законність, обґрунтованість оскар-жуваного судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апе-ляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно з нормами статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунту-ватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Закон-ним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права, з до-триманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам.

Судом першої інстанції встановлено та не оспорюється учасниками справи, що у сторін у справі від спільного проживання є син ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1. На утримання дитини відповідач згідно рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 15 вересня 2011 року сплачує на користь позивачки аліменти на утримання дитини у твер-дій грошовій сумі у розмірі 700,00 гривень щомісяця до досягнення сином пов-ноліття.

Керуючись нормами статей 4, 15 ЦК України, статей 182, 192 СК України, враховуючи роз'яснення, викладені у пункті 23 Постанови Пленуму Верховно-го Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окре-мих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, ма-теринства та стягнення аліментів», суд першої інстанції, задовольняючи позов частково, виходив з того, що у відповідача на утриманні є, крім сина ОСОБА_7, ще двоє малолітніх дітей: донька ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_2, та син ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_3. Дружина ОСОБА_4 у даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного ві-ку. Зважаючи на фактичні обставини, які реально мають місце, те, що відпові-дач зобов'язаний утримувати трьох неповнолітніх дітей, суд дійшов висновку про обгрунтованість та справедливість визначення розміру аліментів, що підля-гають стягненню на користь позивачки, у розмірі 1/6 частки усіх видів заробіт-ку батька дитини ( його доходу ) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції, оскільки він є вірним, об'єктивним та справедливим.

Оскаржуючи рішення суду першої інстанції, ОСОБА_3 зазначає, що розгляд справи здійснений без її участі. Вимагаючи визначення розміру алімен-тів у 1/4 частці від усіх видів доходу відповідача, скаржниця висловлює сумні-ви в одноособовому утриманні дітей, народжених в іншому шлюбі, лише ОСОБА_8, утриманні ним дружини, котра перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Скаржниця припускає, що дру-жина відповідача може отримувати дохід від підприємницької чи будь-якої ін-шої діяльності. Крім цього, суд першої інстанції не дослідив матеріальне стано-вище платника аліментів, який на час розгляду справи офіційно працював, отримував достатню заробітну плату, але довідку про свій дохід суду не надав, що свідчить про приховання ним розміру цього доходу. Відповідні докази сама позивачка самостійно отримати не могла.

Відповідно до частини першої статті 182 СК України при визначенні розмі-ру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обстави-ни, що мають істотне значення.

Враховуючи встановлені фактичні обставини справи, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції, про те, що при вирішенні вимог ОСОБА_3 необхідно враховувати наявність у відповідача нової сім'ї, де йому належить створювати матеріальне забезпечення адекватне матеріальному утриманню сина ОСОБА_7.

Посилання скаржниці на вирішення справи у її відсутність та не досліджен-ня судом матеріального становища ОСОБА_4 не заслуговують на увагу через те, що своїми процесуальними правами учасники справи розпоряджають-ся на власний розсуд. Нормами статті 12 ЦПК України передбачено, сторони мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, пе-редбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають зна-чення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або запе-речень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуаль-них дій.

Стверджуючи про неможливість самостійного здобуття певних доказів у справі, ОСОБА_3, разом з тим, не надала жодного доказу намагання отри-мати певні докази, відмови їй у їх отриманні. Припущення скаржниці щодо отримання доходів дружиною відповідача взагалі не впливає на правильність оскаржуваного рішення суду з огляду на пропорційність вирішення питання за-безпечення батьком усіх своїх трьох дітей.

При цьому колегія суддів апеляційного суду враховує взаємний обов'язок батьків по утриманню дитини, те, що обоє батьків рівноцінно повинні дбати про матеріальне, соціальне благополуччя сина, враховує певну можливість утримання сина матір'ю ( позивачкою ), як передбачено статтею 200 СК Украї-ни. Слід підкреслити, що позивачка не надала суду жодних будь-яких належних та допустимих доказів стосовно власного матеріального становища, витрат на утримання дитини. Отже, з огляду на надані докази обома сторонами у справі, суд першої інстанції ухвалив законне та справедливе рішення.

Частиною першою статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляцій-ної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими дока-зами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно зі статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апе-ляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Нормами статті 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір поклада-ється на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Врахову-ючи часткове задоволення позових вимог та залишення апеляційної скарги ОСОБА_3 без задоволення, судові витрати у справі перерозподілу не під-лягають.

Керуючись нормами статей 141, 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 05 листопада 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_9 про зміну способу стягнення аліментів за рішенням суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, од-нак вона може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду про-тягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 14 лютого 2019 року.

Суддя-доповідач: Т.О. Денишенко

Судді: В.П. Рибчинський

Л.О. Голота