Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/81/19

Номер провадження: 2/511/175/19

14 лютого 2019 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Ільяшук А. В.,

секретаря судового засідання Чернецької А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Роздільна Одеської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Роздільнянської міської ради Одеської області, Відділу по наданню адміністративних послуг Роздільнянської районної державної адміністрації Одеської області про визнання права власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Роздільнянської міської ради Одеської області, Відділу по наданню адміністративних послуг Роздільнянської районної державної адміністрації Одеської області, в якому просила: визнати за нею право власності на нерухоме майно, а саме на квартиру №14, яка розташована за адресою: вул. Європейська, (колишня Леніна), 34, м. Роздільна Одеської області, загальною площею 52,20 кв.м., у числі житлової 30,90 кв.м., у склад якої входить:1-а кімната площею16,50 кв.м., 2-а кімната площею 5,90 кв.м, 3-я кімната площею 8,50 кв.м, кухня площею 11,50 кв.м, ванна кімната площею 3,10 кв.м., передня (коридор) площею 6,70 кв.м.

Свої вимоги мотивувала тим, що згідно договору купівлі - продажу від 20.05.1992 року, ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 (колишня Леніна) м.Роздільна Одеської області, що посвідчений державним нотаріусом Роздільнянської нотаріальної контори ОСОБА_2, зареєстрований в реєстрі за № 1748. У 1993 році з метою покращення житлових умов, вона зробила прибудову до кухні її квартири площею 5,80 кв.м. Вказана прибудова, не порушуючи капітальних несучих стін, несучих конструкцій, опор балок, не порушує прав та інтересів інших осіб.Коли вона у 2018 році звернулася до державного реєстратора прав на нерухоме майно Роздільнянської районної державної адміністрації Одеської області з заявою про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 (колишня Леніна) м.Роздільна Одеської області, то рішенням № 44108032 від 19 листопада 2018 року, державним реєстратором ОСОБА_3, їй було відмовлено у реєстрації права власності на вищезазначену квартиру у звязку з розбіжністю у площі вищевказаної квартири у договорі купівлі - продажу від 20.05.1992 року та в технічному паспорті на дану квартиру від 09.10.2018 року. Тому просила суд позовні вимоги задовольнити та визнати за нею право власності, на нерухоме майно, а саме на квартиру, яка розташована за адресою: вул. Європейська, (колишня Леніна), 34АДРЕСА_2, загальною площею 52,20 кв.м., у числі житловою 30,90 кв.м., у склад якої входить:1-а кімната площею 16,50 кв.м., 2-а кімната площею 5,90 кв.м, 3-я кімната площею 8,50 кв.м, кухня площею 11,50 кв.м, ванна кімната площею 3,10 кв.м., передня (коридор) площею 6,70 кв.м.

Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 18.01.2019 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання.

Представник позивача адвокат ОСОБА_4 , який діяв на підставі договору про надання правової допомоги від 15.12.2018 року в судове засідання не зявився, надавши через канцелярію суду заяву про підтримання позовних вимог ОСОБА_1 та слухання справи у його відсутність. ( а.с.59)

Відповідач - Роздільнянська міська рада про час та місце слухання по справі були сповіщені належним чином, в судове засідання не зявилися, надали суду заяву, в якій позовні вимоги ОСОБА_1 визнали в повному обсязі та просили слухати справу у відсутність їх представника. ( а.с.58)

Відповідач - Відділ по наданню адміністративних послуг Роздільнянської районної державної адміністрації Одеської області про час та місце слухання по справі були сповіщені належним чином, в судове засідання не зявилися, надали суду заяву, в якій позовні вимоги ОСОБА_1 визнали в повному обсязі та просили слухати справу у відсутність їх представника. ( а.с.57).

У звязку з неявкою в судове засідання учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3 ст. 211 ЦПК України, судом, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Беручи до уваги, що відповідачі визнають позовні вимоги і визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого засідання.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що визнання представниками відповідачів позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому, суд приймає визнання представниками відповідачів позову, і вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно договору купівлі - продажу від 20.05.1992 року, ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_3, загальною площею 44,70 кв.м., житловою площею 30,54 кв.м., що посвідчений державним нотаріусом Роздільнянської нотаріальної контори ОСОБА_2, зареєстрований в реєстрі за № 1748. ( а.с.9-10)

Згідно технічного паспорту квартири АДРЕСА_4 від 03.02.1993 року, на імя ОСОБА_1, квартира має загальну площу 46.40 кв.м., у тому числі житлову 30.90 кв.м, яка складається з: 1- а кімната площею 16.50 кв.м., 2-а кімната площею 8.50 кв.м., 3-я кімната площею 5.90 кв.м., кухня площею 6.20 кв.м., ванна кімната площею 3.10 кв.м., коридор площею 6.20 кв.м. ( а.с.11-12)

У 1993 році з метою покращення житлових умов, ОСОБА_1 зробила прибудову до кухні площею 5,80 кв.м. в належний їй квартири, яка розташована за адресою АДРЕСА_5. Внаслідок облаштування прибудови загальна площа квартири збільшилась до 52.20 кв. м.

Згідно розпорядження Роздільнянсокої міської ради Одеської області № 20/МР-2016 від 19.02.2016 року відповідно до п. 20 ст. 42, п. 8 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», на виконання вимог Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки», керуючись Законом України «Про присвоєння юридичним особам та обєктам права власності імен (псевдонімів) фізичних осіб, ювілейних та святкових дат, назв і дат історичних подій», була перейменована вулиця Леніна на вулицю Європейська в м. Роздільна.

Згідно технічного паспорту квартири АДРЕСА_6 (колишня Леніна) в м. Роздільна від 09.10.2018 року, на імя ОСОБА_1, квартира має загальну площу 52.20 кв.м., у тому числі житлову 30.90 кв.м, яка складається з: 1- а кімната площею 16.50 кв.м., 2-а кімната площею 5.90 кв.м., 3-я кімната площею 8.50 кв.м., кухня площею 11.50 кв.м., ванна кімната площею 3.10 кв.м., передня (коридор) площею 6.70 кв.м. ( а.с.13-14)

Згідно звіту про технічне обстеження від 31.10.2018 року, трикімнатна квартира АДРЕСА_7 (колишня Леніна) в м. Роздільна Одеської області, загальною площею 52.20 кв.м., житловою 30,90 кв.м виявлено готовність, придатність та можливість надійної та безпечної експлуатації ( а.с. 15-28)

Згідно звіту про визначення ринковий вартості від 05.12.2018 року, ринкова вартість квартири АДРЕСА_8 Леніна) м.Роздільна Одеської області, є - 218 735 гривень. ( а.с.29-44)

Коли ОСОБА_1 у 2018 році звернулася до державного реєстратора прав на нерухоме майно Роздільнянської районної державної адміністрації Одеської області з заявою про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 (колишня Леніна) м.Роздільна Одеської області то рішенням № 44108032 від 19 листопада 2018 року, державним реєстратором ОСОБА_3, їй було відмовлено у реєстрації права власності на вищезазначену квартиру у звязку з розбіжністю у площі вищевказаної квартири у договорі купівлі - продажу від 20.05.1992 року та в технічному паспорті на дану квартиру від 09.10.2018 року ( а.с.8)

З огляду на вказані норми закону, суд не вбачає прямо передбачених законом підстав для відмови у задоволенні відповідної вимоги ОСОБА_1, та приходить до висновку про можливість визнання за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_9 (колишня Леніна) м.Роздільна Одеської області

У відповідності до ч.1 ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до ч. 1 ст.15 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У відповідності до ст. 328 ч.1 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому, на підставі ст. 328 ч.2 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, й вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

На підставі регламентації, наведеної в ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Проте, у законі нічого не йдеться про той факт, якими саме доказами власник повинен підтверджувати належність йому майна на праві власності. Крім того, з закону випливає принцип презумпції добросовісного володіння майном, зазначаючи, що воно вважається правомірним, якщо інше не буде встановлено судом.

При цьому, згідно ст. 182 ч.ч.1,2 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість і правочинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобовязаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.

У своєму інформаційному листі № 10-1387 від 27.09.2012 року, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних и кримінальних справ зазначив, що відповідно до ст.2 Закону України № 1952 від 01.07.2004 року (який вступив в силу 16.03.2010 року), державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Згідно зі ст.3 зазначеного Закону, право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно - правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.

Отже право власності на збудоване, до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у звязку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього, в порядку передбаченому цим Законом, яке є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення.

Згідно ч.3 ст.3 зазначеного Закону, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов:

1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства яке діяло на момент їх виникнення,

2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов'язкової реєстрації.

Згідно до ч.4 ст.3 даного Закону, будь-які дії особи, спрямованні на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державної реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною 3 цієї статті.

Згідно ст. 5 даного Закону, нерухоме майно, щодо якого проводиться державна реєстрація прав.

1. У державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на обєкти нерухомого майна, розташовані на земельний ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення.

2. Якщо законодавством передбачено прийняття в експлуатацію нерухомого майно, державна реєстрація прав на таке майно проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому законодавством порядку, крім випадків, передбачених ст.31 цього Закону.

3. Право власності на підприємство як єдиний майновий комплекс, житловий будинок, будівлю, споруду, а також їх окремі частини може бути зареєстровано незалежне від того, чи зареєстровано право власності чи інше речове право на земельну ділянку, на який вони розташовані.

Згідно постанови пленуму ВССУ від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», відповідно до ст.41 Конституції України п.2 частини першої статті 3, ст.321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків встановлених Конституцією України та законом. Ураховуючи, що згідно зі статтею 92 Конституції України правовий режим власності визначається виключно законами України, то інші нормативно - правові акти, які обмежують права власника і не мають ознак закону не підлягають застосуванню.

Відповідно до ст. 41 Конституції України , кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю, результатами інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та положеннями Закону України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

З погляду Європейського Суду повага власності основний метод права, міжнародного й внутрішнього дотримання. У Конвенції говориться, що держава зобов'язана дотримувати, виконувати, зміцнювати, захищати й забезпечувати права власності фізичних і юридичних осіб. Порушення Конвенції й Протоколів будуть тоді, коли піде недотримання, невиконання й не забезпечення державою зазначених норм.

Відповідно до ст.1 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», Високі Договірні сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією права і свободи, визначенні в розділі І «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод».

В силу ст.13 розділу І «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Протокол № 1 стаття 1 «Захист власності» говорить «Кожна фізична або юридична особа має право на повагу своєї власності. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства й на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права». Тим самим у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод чітко встановлено: право власності кожної фізичної і юридичної особи, неурядової організації й групи приватних осіб, повинне поважаться.

У першу чергу ця повага повинна виходити від держави й втілюватися у вигляді прийняття законодавчих, виконавчих дій, що захищають право власності від незаконних зазіхань із боку кого б то не було.

Як встановлено матеріалами справи та було вище зазначено, ОСОБА_1 на теперішній час позбавлена права володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю.

Судом досліджено достатньо доказів для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 а тому за нею, належить визнати право власності на квартиру №14, яка розташована за адресою: вул. Європейська, (колишня Леніна), 34, м. Роздільна Одеської області, загальною площею 52,20 кв.м., у числі житлової 30,90 кв.м., у склад якої входить:1-а кімната площею 16,50 кв.м., 2-а кімната площею 5,90 кв.м, 3-я кімната площею 8,50 кв.м, кухня площею 11,50 кв.м, ванна кімната площею 3,10 кв.м., передня (коридор) площею 6,70 кв.м.

Керуючись Законом України № 1952 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст.ст. 182, 321, 328, 392 ЦК України, ст.ст. 4,18,19,76- 81,95,200,247,258,263-265,273,354,355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Роздільнянської міської ради Одеської області, Відділу по наданню адміністративних послуг Роздільнянської районної державної адміністрації Одеської області про визнання права власності на нерухоме майно, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, право власності на квартиру №14, яка розташована за адресою: вул. Європейська, (колишня Леніна), 34, м. Роздільна Одеської області, загальної площею 52,20 кв.м., у числі житловою 30,90 кв.м., у склад якої входить: 1-а кімната площею 16,50 кв.м., 2-а кімната площею 5,90 кв.м, 3-я кімната площею 8,50 кв.м, кухня площею 11,50 кв.м, ванна кімната площею 3,10 кв.м., передня (коридор) площею 6,70 кв.м.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі протягом 30 днів апеляційної скарги з дня проголошення судового рішення, з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Суддя А. В. Ільяшук