Справа №463/4423/19
Провадження №2/463/1320/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2019 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Леньо С. І.

з участю секретаря Станько Р.О.

розглянувши в залі суду в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення з ТДВ «СТ «Домінанта» страхового відшкодування в розмірі 29 176,83 грн. та 1800 грн. витрат за проведення експертного автотоварознавчого дослідження, а з ОСОБА_2 13 873,09 грн. різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою.

В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що 23.06.2018р. на вул. Пасічній у м. Львові мала місце ДТП за участю транспортного засобу Renault Megane, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , автомобіля Dacia Logan, д.н.з. НОМЕР_2 , що належить на праві власності позивачу та автомобіля Citroen Xantia н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_3 Постановою Личаківського районного суду м. Львова від 06.09.2018р. ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу. Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження від 14.07.2018р., вартість відновлювального ремонту автомобіля Dacia Logan, д.н.з. НОМЕР_2 на момент дослідження становить 43049,92 грн., а вартість матеріального збитку, який заподіяно власнику автомобіля Dacia Logan, д.н.з. НОМЕР_2 внаслідок пошкоджень у ДТП 23.06.2018р. на момент дослідження становить 29176,83 грн. Оскільки цивільно-правова відповідальність винуватця ДТП застрахована у ТДВ «СТ «Домінанта», звернувся до останнього з заявою про виплату страхового відшкодування в розмірі 29 176,83 грн. Враховуючи відсутність відповіді на таку заяву, вказану суму просить стягнути із страхової компанії в примусовому порядку. Крім того, оскільки винуватцем ДТП є відповідач ОСОБА_2 , просить стягнути з останньої різницю між фактичним розміром шкоди та страхової виплатою, у розмірі вартості відновлювального ремонту в сумі 13873,96 грн.

Ухвалою судді Личаківського районного суду м. Львова від 25.06.2019р. відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання за наявними в ній матеріалами. Визначено сторонам строк для подання відзиву, відповіді на відзив та письмових заперечень.

Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 16.07.2019р. розгляд справи відкладено на 03.09.2019р. о 16.10 год. без проведення судового засідання за наявними в ній матеріалами.

Про дату, місце та час розгляду справи відповідач повідомлявся належним чином, відзиву на позовну заяву, або клопотання про розгляд справи у судовому засіданні не подав. Зі згоди позивача та на підставі наявних у справі даних і доказів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані в ній докази та ухвалюючи рішення у відповідності до вимог ст. 264 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 23.06.2018р. на вул. Пасічній у м. Львові мала місце ДТП за участю транспортного засобу Renault Megane, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 , автомобіля Dacia Logan, д.н.з. НОМЕР_2 та автомобіля Citroen Xantia н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_4 .

Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с.38зв.), автомобіль Dacia Logan, д.н.з. НОМЕР_2 на праві приватної власності належить позивачу.

Згідно постанови Личаківського районного суду м. Львова від 06.09.2018р. (а.с.11), яка не оскаружвалась та набрала законної сили, ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 248 від 14.07.2018р., яке проведено за замовленням позивача, вартість відновлювального ремонту автомобіля Dacia Logan, д.н.з. НОМЕР_2 на момент дослідження становить 43049,92 грн., а вартість матеріального збитку, який заподіяно власнику автомобіля Dacia Logan, д.н.з. НОМЕР_2 внаслідок пошкоджень у ДТП 23.06.2018р. на момент дослідження становить 29176,83 грн.

Вартість проведення вказаного дослідження становить 1800 грн., які позивач оплатив в повному обсязі, що стверджується копією відповідної квитанції до прибуткового касового ордеру (а.с.35).

Згідно даних ОСЦПВВТЗ (а.с.4), станом на момент вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність водія автомобіля Renault Megana, д.н.з. НОМЕР_1 була застрахована у страховій компанії ТДВ «СТ «Домінанта» згідно полісу № АМ2310029.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

За змістом частин другої та п`ятої статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).

Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (стаття 980 ЦК України).

Законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування) (частина перша статті 999 ЦК України).

Згідно з пунктом 9 частини першої статті 7 Закону України «Про страхування» страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є обов`язковим.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно з абзацом першим пункту 22.1 статті 22 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Страховик, керуючись нормами Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (абзац перший пункту 36.1 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Виключний перелік підстав для відмови у здійсненні страховиком страхового відшкодування передбачений у статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Рішення страховика про відмову у здійсненні страхової виплати повідомляється страхувальнику у письмовій формі з обґрунтуванням причин відмови (пункт 37.2 статті 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Як вбачається зі змісту повідомлення та заяви позивача від 11.03.2019р. (а.с.7, 8), останній повідомив відповідача про настання страхового випадку та одночасно, про необхідність здійснити виплату страхового відшкодування у зв`язку з ДТП, яка мала місце 23.06.2018р.

Разом з тим, матеріали справи не містять жодних доказів ні про виплату страхового відшкодування, ні про відмову у здійсненні такої виплати з підстав, визначених у ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», що свідчить про обґрунтованість позовних вимог про стягнення з ТДВ «СТ «Домінанта» страхового відшкодування в розмірі 29 176,83 грн.

Згідно п. п. 34.2, 34.3 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Враховуючи те, що матеріали справи не містять доказів про виконання відповідачем ТДВ «СТ «Домінанта» обов`язку, передбаченого п. 34.2 ст. 34 згаданого вище Закону, обґрунтованою слід також визнати вимогу про стягнення з останнього 1800 грн. витрат за проведення експертного дослідження.

За загальним правилом майнова шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України).

Тобто, відповідальність за шкоду несе безпосередньо боржник - особа, яка завдала шкоди. Така особа відповідно до статті 1192 ЦК України має відшкодувати завдані збитки у повному обсязі, розмір яких визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Тобто, відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виник обов`язок з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

При відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Отже, відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Статтями 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП.

При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 9 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).

У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

В свою чергу, під час розгляду цивільної справи № 676/518/17 (постанова від 22.01.2019р.) Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду погодився з таким висновком, не знайшовши підстав відступити від нього.

Такий самий висновок зроблено Верховним Судом у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду під час розгляду цивільної справи № 645/3746/16 (постанова від 07.02.2019р.).

Вище уже зазначалось, що вартість відновлювального ремонту автомобіля Dacia Logan, д.н.з. НОМЕР_2 на момент дослідження становить 43049,92 грн., а вартість матеріального збитку, який заподіяно власнику автомобіля Dacia Logan, д.н.з. НОМЕР_2 внаслідок пошкоджень у ДТП 23.06.2018р. на момент дослідження становить 29176,83 грн.

З огляду на те, що відповідач ТДВ «СТ «Домінанта» в розумінні ст. ст. 22, 29 Закону зобов`язаний відшкодувати лише витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу що становить 29 176,83 грн., з врахуванням згаданих вище висновків Верхового Суду обґрунтованою, і такою що підлягає до задоволення слід визнати вимогу про стягнення з ОСОБА_2 як винуватця ДТП різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою, у розмірі вартості відновлювального ремонту в сумі 13873,09 грн. (43049,92 - 29176,83 = 13873,09).

Тому, позов слід визнати обґрунтованим та задовольнити в повному обсязі.

У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, сплачений позивачем судовий збір в розмірі 768,40 грн., що підтверджується відповідною квитанцією (а.с.39), підлягає стягненню з відповідачів пропорційно до розміру заявлених вимог. Зокрема, з відповідача ТДВ «СТ «Домінанта» належить стягнути 530,73 грн., що становить 69,07 % від загального розміру заявлених вимог. З відповідача ОСОБА_2 - 237,67 грн., що становить 30,93 % від загального розміру заявлених вимог.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 12,81,82,141,223,263-265,268,279,280-282ЦПК України, ст.ст. ст. ст. 15, 16, 509, 526, 625, 979-982, 984, 988, 993, 1166, 1187, 1192, 1194 ЦК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» (49000, м. Дніпро, вул. Василя Макухи, 1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_4 ) страхове відшкодування в розмірі 29 176,83 грн. та 1800 грн. витрат за проведення автотоварознавчого дослідження, а всього 30 976,83 грн. (тридцять тисяч дев`ятсот сімдесят шість грн. вісімдесят три коп.).

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою, у розмірі вартості відновлювального ремонту в сумі 13873,09 грн. (тринадцять тисяч вісімсот сімдесят три грн. дев`ять коп.).

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» на користь ОСОБА_1 530,73 грн. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 237,67 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст. ст. 354, 355, пп.15.5 п. 15 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя: Леньо С. І.