Дата документу 18.02.2019 Справа № 336/133/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/807/1255/19 Головуючий у 1-й інстанції: Дацюк О.І.
Є.У.№ 336/133/19 Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

Головуючого: Кочеткової І.В.,

суддів: Маловічко С.В.,

Гончар М.С.,

розглянув у порядку спрощеного письмового провадження без виклику учасників справи цивільну справуза заявою ОСОБА_3 про забезпечення позову по цивільній справі ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про повернення безпідставно набутих коштів,

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10 січня 2019 року,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2019 року ОСОБА_3 звернувся до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя з позовом до ОСОБА_5 про повернення безпідставно набутих коштів в сумі 35000 грн.

Одночасно з позовною заявою ОСОБА_3 до суду подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на 3/5 будинку № 6 по пров. Абхазському у м. Запоріжжя.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10 січня 2019 року заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про повернення безпідставно набутих коштів повернуто позивачеві.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись напорушення норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати, постановити нову, якою заяву про забезпечення позову задовольнити.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

За приписами ч.2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1,5, 6, 9,10, 14, 19, 37-40 ч. 1 ст. 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції у цій справі входить до переліку ухвал, які розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (п.9 ч.1 ст. 353 ЦПК України).

Згідно з положеннями ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Однак суд першої інстанції належним чином вимог закону не виконав, прийняв судове рішення без дотримання норм процесуального права.

Встановлено, що в провадженні Шевченківського районного суду міста Запоріжжя перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення безпідставно набутих коштів.

У січні 2019 року ОСОБА_3 подав до суду заяву про забезпечення даного позову шляхом накладення арешту на 3/5 житлового будинку по АДРЕСА_1, власником якого є відповідач.

Згідно з ч.1ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв'язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Встановлено, що за формою і змістом заява про забезпечення позову відповідає вимога ст.151 ЦПК України.

Згідно з ч.9 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Повертаючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції керувався положеннями п.6 ч.1 ст. 151 ЦПК України та ч.9 ст. 153 ЦПК України й виходив із того, що заява про забезпечення позову не містить пропозицій заявника про зустрічне забезпечення.

Проте відсутність пропозиції щодо зустрічного забезпечення не є достатньою підставою для повернення відповідної заяви, оскільки за положенням ст.154 ЦПК суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову.

Правовий аналіз вказаної статті свідчить про те, що суд не зобов`язаний вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, а має лише право на застосування зустрічного забезпечення.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що у суду першої інстанції були відсутні підстави для повернення позивачеві заяви про забезпечення позову відповідно до ч.9 ст. 153 ЦПК України.

Відповідно до положень ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З огляду на викладене, ухвала суду першої інстанції не може вважатись законною і обґрунтованою та в силу ст.379 ЦПК України підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції з наведених вище підстав.

Вимоги апеляційної скарги про вжиття судом апеляційної інстанції заходів забезпечення позову не ґрунтуються на нормах процесуального права.

Керуючись ст.ст.367, 369, 374, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10 січня 2019 року у цій справі скасувати з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: