Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2019 року Шевченківський районний суд м.Запоріжжя у складі головуючого судді Галущенко Ю.А.,з участю секретаря судового засідання Брагіної І.В.,розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,ОСОБА_3,третя особа ОСОБА_4, про визнання особи такою,що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2018 р.ОСОБА_1звернувся до суду з позовом,в якому зазначає,що на підставі договору купівлі-продажу квартири,нотаріально посвідченого 05.06.2018 р.,він є власником квартири 8 в житловому будинку 12 по вул.Бочарова в м.Запоріжжі.

Відповідачі були зареєстровані у спірній квартирі як члени сім*ї колишнього власника ,проте фактично у квартирі не мешкають з 2014 р.

Посилаючись на те,що формальна реєстрація проживання відповідачів,які не являються членами його сімї,порушує права власника та змушує нести додаткові витрати на утримання житла,створює інші перешкоди у користуванні та розпорядженні власністю ,позивач просить суд з підстав,передбачених ст.405 ч.2 ЦК України,визнати відповідачів такими,що втратили право користування спірним житловим приміщенням.

В судовому засіданні представник позивача адвокат ОСОБА_5на задоволенні позову його довірителя наполягав та не заперечував проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Пояснив,що власник спірної квартири ОСОБА_1має право на усунення перешкод у користуванні власністю,які створені реєстрацією відповідачів,останні не є членами його сімї,з 2014 р.у спірній квартирі не мешкають.

Відповідачі в судове засідання не з*явилися без повідомлення причин,викликалися за адресою зареєстрованого місця проживання шляхом направлення судової повістки,яка повернута до суду із зазначенням про закінчення терміну її зберігання,про зміну адреси проживання суд не повідомляли,відзив на позов не подали.

Інформація про розгляд Шевченківським районним судом м.Запоріжжя вказаної справи розміщена на офіційному сайті «Судова влада».

Відповідно до ч.11 ст.129 ЦПК України відповідач вважається повідомленим про дату,час та місце розгляду справи.

Відповідно до ст.280,281 ЦПК України суд на згодою представника позивача ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Третя особа ОСОБА_4С.в судове засідання не зявився,заяв по суті справи суду не надав,що не перешкоджає розгляду справи без його участі.

Всебічно вивчивши обставини справи,заслухавши учасників справи та свідка, дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку,що позов заявлений обґрунтовано,підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.

Судом встановлено та перевірено доказами, що на підставі договору купівлі-продажу квартири,посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Швецовою О.С.05.06.2018 р.за р№ 1404,ОСОБА_1А.є власником квартири АДРЕСА_1.

З наведеного суд встановив,що позивач набув право власності на спірне житлове приміщення у встановлений законом спосіб,з правочину,та підтвердив ці обставини належними допустимими доказами,які нічим не спростовані.

В спірній квартирі були зареєстровані відповідачі ОСОБА_3-у 2014 р.,ОСОБА_2О.у невстановлений час,що підтверджено інформацією департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради,реєстрація відповідачів була проведена як членів сім*ї колишнього власника цього житла ОСОБА_6

Свідок ОСОБА_7С.в суді показала,що з червня 2018 р.знайома з позивачем ОСОБА_1,який є її сусідом після придбання квартири АДРЕСА_2,до його вселення тривалий час у квартирі ніхто не мешкав,інколи квартиру навідувала жінка,яка була її власником,інші особи у квартирі щонайменше з 2014 р.не мешкали.

Відповідно до ч.1 ст.156 ЖК України та з урахуванням положень ч.1 ст.405 ЦК України ,члени сім*ї власника житла,які разом з ним проживають у будинку(квартирі),що йому належить,користуються жилим приміщенням в обсязі,визначеному відповідно до угоди з власником.

За змістом ст.405 ЦК України,яка регламентує поняття житлового сервітуту колишніх членів сім*ї та підстави збереження житлових прав цих осіб,члени сім*ї власника житла зберігають право на користування цим житлом саме на період,коли зберігається право власності певної особи на це житло.

Згідно вказаних правових норм,які регулюють об*єм житлових прав члена сім*ї колишнього власника,слідує,що право члена сім*ї власника будинку(квартирі) користуватися цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це майно.

Оскільки закон не передбачає переходу прав і обов*язків в частині збереження права користування житлом членів сім*ї колишнього власника у випадку зміни власника будинку(квартири),суд дійшов висновку,що відповідачі внаслідок припинення права власності на спірну квартиру колишнього власника ОСОБА_6після її продажу 05.06.2018 р.,втратили право користування житловим приміщенням зазначеної квартири.

Встановлені судом обставини підтверджуються матеріалами справи та не спростовані відповідачами під час її судового розгляду.

Відповідно до ст.383,391 ЦК України,ст.157 ЖК України власник житлового будинку,квартири має право використовувати помешкання для власного проживання,проживання членів своєї сім*ї,інших осіб,вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Таким чином,суд встановив,що позов грунтується на законі,підтверджений доказами і підлягає задоволенню,оскільки правові підстави для користування спірним житлом відповідачами відсутні,їхня реєстрація у будинку без згоди нового власника створює перешкоди ОСОБА_1А.у користуванні та розпорядженні власністю.

На підставі ст.64 ч.2,156,157 ЖК України,ст.383,391,405 ЦК України, ст.3,10,11,57,60,212 -215,218 ЦПК України,суд-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1,ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_2,втратившими право користування житловим приміщенням квартири АДРЕСА_3.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом 30 днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення суду набирає законної сили,якщо протягом строків,встановлених ЦПК України,не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга,або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення,а у разі оголошення вступної та резолютивної части рішення,зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Суддя Ю.А.Галущен