Справа № 307/1302/18
Провадження № 2/307/316/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2019 року Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого

судді Гримут В.І.

при секретарі Комяті Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Тячів цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулося в суд з вищевказаним позовом.

Посилається на те, що 18.07.2007 р. між ЗАТ «ОТП Факторинг Україна» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № СМ-SME 801/026/2007, згідно якого позичальнику був наданий кредит у сумі 115000 доларів США.

В якості забезпечення виконання зобовязань по кредитному договору між банком та ОСОБА_1 був укладений договір іпотеки № РМ-SME 801/026/2007 від 18.07.2007 р., що посвідчений приватним нотаріусом Тячівського нотаріального округу ОСОБА_2 та зареєстрований в реєстрі за номером 2625.

26.11.2010 р. між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» у відповідності до ст.ст. 512, 514, 1077-1079, 1082, 1084 ЦК України було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю та договір відступлення права вимоги.

Згідно з вищевказаними договорами ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором № СМ-SME 801/026/2007 від 18.07.2007 р. та договором іпотеки № РМ-SME 801/026/2007 від 18.07.2007 р.

У відповідності до договору іпотеки, іпотекодавцем було передано в іпотеку нерухоме майно, а саме: цілісний майновий комплекс селянського фермерського господарства «Карпати», загальною площею 1385.76 м.кв., що находиться, за адресою: Закарпатська область, Тячівський район, с. Нижня Апша, вул. Подішор, № 29.

Відповідно до п. 1.1. кредитного договору позивач виконав свої зобовязання та надав позичальнику кредитні кошти на загальну суму та на умовах визначених кредитним договором.

В порушення зазначених вище умов кредитного договору, позичальником не погашено належні до сплати суми та не сплачено відсотків.

04.03.2009 р. Тячівським районним судом задоволено вимоги АТ «ОТП Банк» до ОСОБА_1 і ОСОБА_3, та видано судовий наказ про стягнення заборгованості за кредитом.

Вказане рішення суду не виконано.

Заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором перед позивачем становить 827206.44 грв., з яких 738159.65 грв. залишок заборгованості за кредитом, 67027.73 грв. заборгованість по відсотках за користування кредитом та 22019.06 грв. заборгованості по пені.

06.02.2018 р. ТОВ «ОТП Факторинг Україна» надіслало ОСОБА_1 досудову вимогу № 8 про погашення заборгованості за кредитним договором № СМ-SME 801/026/2007 від 18.07.2007 р. Дана вимога позичальником не виконана.

Статтею 6 іпотечного договору унормовано, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобовязанням у повному обсязі, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами кредитного договору, а також відшкодувати витрати, повязані з предявленням вимоги за основним зобовязанням і зверненням стягнення на предмет іпотеки, витрати на утримання предмета іпотеки, витрати на страхування предмета іпотеки, збитки завдані порушенням основного зобовязання чи умов даного договору.

Представник банку надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності та просить задовольнити позов.

Відповідач у судове засідання не зявився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи суд вважає, що позов слід задовольнити виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 18.07.2007 р. між ЗАТ «ОТП Факторинг Україна» (правонаступником якого є ТОВ «ОТП Факторинг Україна») та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № СМ-SME 801/026/2007, згідно якого відповідачу надано кредит у сумі 115000 доларів США, строком до 18.07.2014 р.

Тячівським районним судом 04.03.2009 р. було видано судовий наказ, яким з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ЗАТ «ОТП Банк» було стягнуто 827206.46 грв. та судові витрати у сумі 1715 грв.

Станом на 06.02.2018 р. у ОСОБА_1 за кредитним договором № СМ-SME 801/026/2007 від 18.07.2007 р. є заборгованість за кредитом 738159.65 грв., заборгованість за відсотками за користування кредитом у сумі 67027.73 грв. та заборгованість по пені за прострочення зобовязань у сумі 22019.06 грв.

Відповідно до п. 3 кредитного договору сторони прийшли до згоди, що в якості забезпечення всіх своїх зобовязань за цим договором позичальник керуючись положеннями чинного законодавства України, в тому числі, але не виключно, положеннями ст. 5 Закону України «Про іпотеку» цим передає чи зобовязується забезпечити передачу майновим поручителем в іпотеку банку предмет іпотеки, який є власністю позичальника та/чи майнового поручителя відповідно правовстановлюючих документів та забезпечити чинність договору іпотеки протягом всього строку дії цього договору.

З метою виконання зобовязання за кредитним договором між банком та ОСОБА_1 18.07.2007 р. було укладено договір іпотеки, предметом якого є цілісний майновий комплекс селянського фермерського господарства «Карпати», загальною площею 1385.76 м. кв., до якого належить гаражі, під літ. «А» за планом земельної ділянки, загальною площею 308.61 м.кв., навіс, під літ. «І», за планом земельної ділянки, загальною площею 10.30 м.кв., склад, під літ. «Б», за планом земельної ділянки, загальною площею 188 м.кв., свинарник, під літ. «В», за планом земельної ділянки, загальною площею 244.43 м.кв., насосна, під літ. «Г», з планом земельної ділянки, загальною площею 3.90 м.кв., млин, під літ. «Д», за планом земельної ділянки, загальною площею 152.95 м.кв., корівник, під літ. «Ж», за планом земельної ділянки, загальною площею 300.40 м.кв., конюшня, під літ. «Е», за планом земельної ділянки, загальною площею 43.67 м.кв., склад будівельних матеріалів під літ. «З», за планом земельної ділянки, загальною площею 133.50 м.кв., огорожа за планом земельної ділянки, що знаходиться за адресою: Закарпатська область, Тячівський район, с. Нижня Апша, вул. Подішор, буд. 29.

Відповідно до п. 2.1. договору іпотеки іпотека за цим договором забезпечує вимоги іпотекодержателя щодо виконання іпотекодавцем кожного і всіх його боргових зобовязань за кредитним договором у такому розмірі, у такій валюті, у такий строк і в такому порядку, як встановлено в кредитному договорі, з усіма змінами і доповненнями до нього.

Підпунктом 6.2. договору іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити із вартості предмета іпотеки всі фактичні вимоги негайно після виникнення будь-якої із таких обставин: несплати іпотекодавцем іпотекодержателю будь-якої суми у такому розмірі, у такій кількості, у такій валюті і в такому порядку, як встановлено в кредитному договорі; порушення іпотекодавцем будь-якого із його зобовязань за ст. 5 цього договору; інших обставин передбачених чинним законодавством України.

06.02.2018 р. р. ТОВ "ОТП Факторинг Україна" направив на адресу ОСОБА_1 досудову вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором № СМ-SME 801/026/2007 від 18.07.2007 р.

Дана вимога ОСОБА_1 залишена поза увагою.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитор зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки.

Згідно ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобовязання.

Згідно ст. 612 ч. 1 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 2 ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Згідно ст. 1049 ч. 1 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно із ст. 33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Таке стягнення здійснюється на підставі рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 цього ж Закону за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобовязанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобовязання.

Пунктом 42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" № 5 від 30.03.2012 р. передбачено, що резолютивна частини рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як статті 39 Закону України "Про іпотеку", так і положенням пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК. Зокрема, у ньому в обов'язковому порядку має зазначатись: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації (при цьому суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій). При цьому суд не може одночасно звернути стягнення на предмет іпотеки та стягнути суму заборгованості за кредитним договором. У такому випадку суд має зазначити в резолютивній частині рішення лише про звернення стягнення на предмет іпотеки із зазначенням суми заборгованості за кредитним договором, а сам розрахунок суми заборгованості має наводитись у мотивувальній частині рішення. Винятком є ситуація, коли особа позичальника є відмінною від особи іпотекодавця з урахуванням положення статті 11 Закону України "Про іпотеку" (або статті 589 ЦК щодо заставодавця).

За таких обставин, суд вважає, що в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором банку слід надати дозвіл на звернення стягнення на предмет іпотеки.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_1 на користь банку слід стягнути судовий збір у сумі 1762 грв.

Тому, керуючись ст.ст. 258, 259, 264, 265 ЦПК України, ст.ст. 525, 526, 530, 612, 1049, 1054 ЦК України, ст.ст. 7, 33 Закону України "Про іпотеку" суд,

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити повністю. Звернути стягнення на предмет іпотеки згідно договору іпотеки № РМ-SМЕ 801/026/2007 від 18.07.2007 року, а саме, цілісний майновий комплекс селянського фермерського господарства «Карпати», загальною площею 1385.76 м.кв., що знаходиться за адресою: Закарпатська область, Тячівський район, с. Нижня Апша, вул. Подішор, № 29, що належить ОСОБА_1, шляхом надання права ТОВ "ОТП Факторинг Україна" на продаж від свого імені будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу предмету іпотеки в порядку ст. 38 Закону України «Про іпотеку» з правом отримання витягу з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі прав на нерухоме майно, з проведенням дій щодо коригування технічної документації відповідно до поточного стану нерухомості, її перепланування та перебудови, з проведенням дій щодо оформлення та отриманням дублікатів правовстановлюючих та інших документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ТОВ "ОТП Факторинг Україна" всіх передбачених нормативно-правовими актами дій, необхідних для продажу предмету іпотеки, з метою погашення заборгованості ОСОБА_1 перед ТОВ "ОТП Факторинг Україна" за кредитним договором № СМ-SМЕ 801/026/2007 від 18.07.2007 року у розмірі 827206 (вісімсот двадцять сім тисяч двісті шість) гривень 44 коп. Початкову ціну предмета іпотеки встановити на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності /незалежним експертом/ на стадії оцінки майна під час його реалізації, без необхідності отримання для цього будь-якого окремого повноваження іпотекодавця.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повне рішення складено 20.02.2019 року.

Головуючий: Гримут В.І.