Справа № 509/1896/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2019 року смт Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Бочарова А.І.,

при секретарі - Бокоч С.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Овідіополь цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2

про

стягнення боргу за договором позики,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до умов укладеного між сторонами 02.10.2017 року в усній формі договору позики, відповідач зобов'язався повернути позивачу, отриману від нього, суму позики у розмірі 35 000грн., у строк до 01.03.2018 року. На підтвердження укладення договору позики та їх умов, позичальником, відповідачем у справі, видано позивачу розписку, у який зафіксовано умови позики та посвідчено факт отримання ним визначеної грошової суми. Однак, у встановлений договором та розписці строк, відповідач не повернув суму позики, у зв'язку з чим за ним утворилась заборгованість, яку позивач і просить стягнути.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надавши до свого позову письмове клопотання, в якому позов підтримав у повному обсязі та на підставі ч. 5 ст.223, п. 4 ч. 1 ст.280 ЦПК України, просив суд слухати справу за його відсутності, не заперечуючи проти постановлення заочного рішення по справі.

На підтвердження позовних вимог позивачева сторона посилалась на розписку та на розрахунок боргу.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Згідно зі ст. 280 ЦПК України, якщо у суду не має даних про причину неявки відповідача, сповіщеного про дату, час та місце судового засідання належним чином і не з'явився в судове засідання без поважних і без повідомлення причин, не подавши відзив на позов, суд вважає можливим розглянути справу на підставі даних, які є в матеріалах справи та зі згоди позивача, який не заперечує проти вирішення справи в заочному порядку, ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 281 ЦПК України.

Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

02.10.2017 року сторони уклали договір позики. При укладанні договору сторони досягли домовленості щодо усіх істотних умов: суми позики і строку повернення позики. Договір сторони оформили у відповідності до вимог закону: договір оформлено в письмовій формі і нотаріально посвідчено. На укладання договору сторони мали вільне волевиявлення і необхідний обсяг цивільної дієздатності. Договір підлягає виконанню обома сторонами.

Ст. 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. ОСОБА_1 -позикодавець свої зобовязання за договором виконав, коли передав ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 35 000,00 грн. Виконання позичальником зобовязань та обовязок позичальника повернути позику передбачено розпискою і ст.1047 ЦК України.

Суд встановив, що ОСОБА_2 свої зобовязання за договором позики не виконав і не повернув позичені на певний строк грошові кошти.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до положень ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Частина 1 ст.1050 ЦК України визначає, «якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу».

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до положень ст.ст.625, 1050 ЦК України, які передбачають наслідки порушення договору позичальником, відповідач зобовязаний сплатити позивачу суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми позики.

Право позивача на одержання процентів від суми позики визначено положеннями ст. 1048 ЦК України, яка визначає, що «позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України».

Отже, у частині першій статті 1048 ЦК України, що має диспозитивний характер, установлена презумпція оплатності позики, яка діє за умов, якщо безоплатний характер відносин позики прямо не передбачений ЦК України, іншими законодавчими актами або конкретним договором.

Випадки, коли договір позики вважається безоплатним, зазначені в частині другій статті 1048 ЦК України. Визначене вказаною нормою правило про безоплатність договорів позики є імперативним і не може бути змінене за погодженням сторін.

Таким чином, законом передбачено право позикодавця на одержання від позичальника суми позики та винагороди (процентів за користування позикою) у разі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Винагорода для позикодавця встановлюється у формі процентів від суми, що надається у позику, розмір яких визначається сторонами в договорі позики, або, якщо такий розмір процентів не встановлений, він визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Дана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року за № 6-36цс-14, яка є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України.

Враховуючи те, що відповідач прострочив повернення боргу за договором позики, то він повинен сплатити позивачу 3 % річних від простроченої суми.

Оскільки заборгованість відповідача станом на 15.05.2018 року складає 35 000,00 гривень, за період з 01.03.2018 року по 15.05.2018 року (76 днів прострочення), 3 % річних, з урахуванням індексу інфляції та облікової ставки НБУ складають - суми основного боргу 35 000,00грн.

- трьох відсотків річних:

- 35 000,00 грн х 0,03 (річних) / 365 днів х 76 днів = 218 грн.

- боргу з урахуванням індексу інфляції:

За даними Державної служби статистики України індекс інфляції у період з березня 2018 року по квітень 2018 року становив:

-101,1 березень 2018 року; 35 000,00грн. х 101,1% - 35 000,00 = 385,00 грн.

-100,8 квітень 2018 року. 35 000,00грн. х 101,2% - 35 000,00 = 280,00 грн.

Всього боргу зі індексом інфляції 665,00грн.

-плати за користування грошовими коштами на рівні облікової ставки НБУ за договором позики за період з 02 жовтня 2017 року по 15 травня 2018 року і має складати 2 732,84 грн., виходячи з наступного розрахунку:

за період з 02 жовтня 2017 року по 26 жовтня 2017 року, облікова ставка НБУ 12,5% річних:

- 35 000,00 грн. х 12,5% х 25дн./365дн.= 299,65 грн.

за період з 27 жовтня 2017 року по 14 грудня 2017 року, облікова ставка НБУ 13,5% річних:

- 35 000,00 грн. х 13,5%х18дн./365дн.= 233,01 грн.

за період з 15 грудня 2017 року по 25 січня 2018 року, облікова ставка НБУ 14,5% річних:

-35 000,00грн. х 14,5%х35дн./365дн.= 486,64 грн.

за період з 26 січня 2018 року по 01 березня 2018 року, облікова ставка НБУ 17,0% річних:

-35 000,00грн. х 16,0%х32дн./365дн.= 490,95 грн.

за період з 02 березня 2018 року по 11 квітня 2018 року, облікова ставка НБУ 17,0% річних:

-35 000,00грн. х 17,0%х41дн./365дн.= 668,35 грн.

за період з 12 квітня 2018 року по 15 травня 2018 року, облікова ставка НБУ 17,0% річних:

-35 000,00грн. х 17,0%х34дн./365дн.= 554,24 грн.

Таким чином, загальна сума боргу ОСОБА_2І перед ОСОБА_1 за договором позики, що станом на 15.05.2018 року складає 38 615,84 грн., які підлягають стягненню на користь позивача.

Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Прострочення боржника не настає, якщо зобов'язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

У зв'язку з вищевикладеним, станом на день звернення до суду відповідач зобов'язаний сплатити позивачу складає - 38 615,84 грн., а саме сума основного боргу 35 000,00грн., трьох відсотків річних 218 грн., борг з урахуванням індексу інфляції 665,00грн., плата за користування грошовими коштами на рівні облікової ставки НБУ за договором позики за період з 02 жовтня 2017 року по 15 травня 2018 року і має складати 2 732,84 грн.

Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача документально підтверджена сплачена сума судового збору у розмірі 704,80 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 526, 527,530, 533, 536, 612, 1047, 1049, 1050 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76, 77, 78, 81, 259, 261, 265, 273, 280-283, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за борговою розпискою задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, дата народження: 04.08.1971 р., ІПН-, адреса: 65009, Одеська область, Овідіопольський район, с. Мізікевича, вул. Тельмана, б. 1/8 на користь ОСОБА_1, дата народження 16.01.1991р., ІПН-, місце реєстрації м. Дніпро, Чечеловський район, вул. Аптекарська балка буд. 89 б. суму боргу - 38 615,84 грн., а саме сума основного боргу 35 000,00грн., трьох відсотків річних 218 грн., борг з урахуванням індексу інфляції 665,00грн., плата за користування грошовими коштами на рівні облікової ставки НБУ за договором позики - 2 732,84 грн.

Стягнути з ОСОБА_2, дата народження: 04.08.1971 р., ІПН-, адреса: 65009, Одеська область, Овідіопольський район, с. Мізікевича, вул. Тельмана, б. 1/8 на користь ОСОБА_1, дата народження 16.01.1991р., ІПН-, місце реєстрації м. Дніпро, Чечеловський район, вул. Аптекарська балка буд. 89 б. витрати за сплату судового збору в розмірі 704,80 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення. У випадку, якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя А.І. Бочаров.