18.09.2019 227/5619/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2019 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Хандуріна В.В.,

при секретарі Сухіній О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Добропілля в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Управління соціального захисту населення Добропільської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення переплати бюджетних коштів, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення переплати бюджетних коштів, в обґрунтування якої зазначив, що ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , звернулася 14.01.2016 року до Управління соціального захисту населення Добропільської міської ради з заявою про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції. 12.07.2016 року відповідач звернулася до позивача з заявою про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. Рішенням від 18.08.2016 року відповідачу було призначено допомогу: з 12.07.2016 року по 11.09.2016 року у розмірі 1326,00 грн. щомісячно, з 12.09.2016 року по 11.11.2016 року - 1105,00 грн. щомісячно, з 12.11.2016 року по 11.01.2017 року - 884,00 грн. щомісячно (зменшення розміру допомоги відбулося відповідно до п. 7 Порядку № 505). Надалі допомога відповідачу призначалася: з 13.01.2017 року по 12.07.2017 року - 884,00 грн. щомісячно, з 04.08.2017 року по 03.02.2018 року - 884,00 грн. щомісячно, з 12.01.2018 року по 11.07.2018 року - 1768,00 грн. щомісячно, з 20.01.2018 року допомогу перераховано, в межах терміну призначення, у розмірі 2000,00 грн. щомісячно у зв`язку зі змінами в ПКМУ від 01.10.2014 року № 505. Останнє звернення відповідача до установи уповноваженого банку АТ «Ощадбанк» з заявою щодо призначення допомоги відбулося 16.07.2018 року. При перевірці інформації, наданої відповідачем в заявах щодо відсутності у будь-кого з членів сім`ї у володінні житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції, було з`ясовано, що чоловік відповідача ОСОБА_2 є власником 1/4 квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з тим, згідно з п. 6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам на покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, зміни до якого були внесені Постановою КМУ № 370 від 31.05.2017 року, яка набрала чинності 03.06.2017 року, грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто із членів сім`ї має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, яке розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окупована територія України, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану. Оскільки м. Добропілля не відноситься до вищезазначених населених пунктів, відповідач не має права на отримання щомісячної адресної допомоги. Враховуючи викладене, у призначенні допомоги за заявою відповідача від 16.07.2018 року було відмовлено рішенням управління від 01.08.2018 року. Позивачем було зроблено розрахунок надміру виплачених коштів за період з 03.06.2017 року по 11.07.2018 року, сума яких складає 17755,52 грн., у зв`язку з тим, що за вказаний період відповідач не мав права на отримання державної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у зв`язку з наданням недостовірної інформації. Добровільно зазначена сума коштів відповідачем не була повернута, у зв`язку з чим позивач просив стягнути на його користь з відповідача зазначену суму коштів, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 1762,00 гривень.

В судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду цивільної справи повідомлялись належним чином, від представника позивача до суду надійшла заява з проханням розглянути справу без його участі, від відповідача до суду також надійшла заява з проханням розглянути справу без її участі, позовні вимоги не визнає в повному обсязі, просить врахувати заперечення, викладені у відзиві.

Від відповідача також надійшов до суду відзив на позовну заяву, в якому вона зазначила, що вона разом зі своєю родиною проживала в м. Донецьку у будинку її вітчима, який у 2015 році був вщент зруйнований, що вимусило позивача разом з родиною переїхати до м. Добропілля та стати на облік як ВПО. У зв`язку з тим, що у родини позивача не було окремого особистого та придатного до життя місця проживання, вони вимушені з того часу орендувати житло за адресою: АДРЕСА_2 , сплачувати вартість оренди та всі комунальні послуги, крім того наприкінці 2017 року у позивача народилася друга дитина. Позивач зазначає, що дійсно отримувала щомісячну адресну допомогу, як особа, яка перемістилася з тимчасово окупованої території України по 11.07.2018 року. Рішенням позивача від 01.08.2018 року у призначенні подальшої допомоги відповідачу було відмовлено через неповідомлення позивача про те, що у чоловіка відповідача у володінні є житлове приміщення, розташоване в іншому регіоні, ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення АТО. Позивач зазначає, що їй достовірно не було відомо про наявність у її чоловіка у власності 1/4 частини квартири у АДРЕСА_1 . Про те, що чоловік позивача брав участь у приватизації у 2008 році зазначеної квартири, він навіть сам не розумів, тому що тоді, на прохання його батька він надав копію свого паспорту та ІПН, не розуміючи мету цих дій, бо проживати зі своєю сім`єю у батьківській квартирі не бажав та не міг з об`єктивних причин. Таким чином, позивач вважає, що на грошову виплату щомісячної грошової допомоги поширюється дія п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України, відповідно до якого не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичний особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку недобросовісності з боку набувача. Таким чином, відповідач вважає, що грошова сума не підлягає поверненню, якщо особа, яка її сплатила, не доведе, що виплата була здійснена внаслідок рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. У зв`язку з тим, що у відповідача не було будь-яких навмисних спонукань ввести позивача в оману, відповідач просила відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Позивачем було подано до суду відповідь на відзив, в якому останній зазначив, що відповідно до вимог ЗУ «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», внутрішньо переміщена особа зобов`язана у разі виявлення подання завідомо неправдивих відомостей для отримання довідки про взяття на облік відшкодувати фактичні витрати, понесені за рахунок державного та місцевих бюджетів у результаті реалізації прав, передбачених Законом. Окрім того, зі свідоцтва про право власності на житло, квартира за адресою: АДРЕСА_1 , приватизована у 2008 році, на цей час чоловік відповідача був повнолітнім, а тому приватизація відбувалася за обов`язковою його письмовою згодою. Окрім того, відповідач при заповненні заяви у графі щодо наявності у неї або членів її родини житлового приміщенні у власності, поставила прочерк, але зобов`язана була вияснити факт належності чоловікові 1/4 частини квартири у м. Добропіллі. На підставі викладеного, представник позивача просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з огляду на наступне:

Згідно довідки від 12.01.2018 року № 14090 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 , фактичне місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 32). Разом з відповідачем за вказаною адресою було зареєстровано її неповнолітніх дітей, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що свідчать відповідно копії довідок про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (а.с. 33-34).

Як вбачається з матеріалів цивільної справи, відповідач ОСОБА_1 12.07.2016 року звернулася до Управління соціального захисту населення Добропільської міської ради з заявою для призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг та зобов`язався повідомляти управління соціального захисту населення Добропільської міської ради про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги (а.с. 51).

Рішенням Управління соціального захисту населення Добропільської міської ради про призначення допомоги переміщеним особам на проживання від 01.08.2016 року було призначено виплату допомоги ОСОБА_1 на період з 12.07.2016 по 11.09.2016 в розмірі 1326,00 грн., з 12.09.2016 по 11.11.2016 року - 1105,00 грн., з 12.11.2016 по 11.01.2017 року - 884,00 грн. (а.с. 49).

Надалі допомога відповідачу призначалася: з 13.01.2017 року по 12.07.2017 року - 884,00 грн. щомісячно (а.с. 46), з 04.08.2017 року по 03.02.2018 року - 884,00 грн. щомісячно (а.с. 37), з 12.01.2018 року по 11.07.2018 року - 1768,00 грн. щомісячно (а.с. 24), з 20.01.2018 року допомогу перераховано, в межах терміну призначення, у розмірі 2000,00 грн. щомісячно у зв`язку зі змінами в ПКМУ від 01.10.2014 року № 505.

16.07.2018 року ОСОБА_1 знову вернулася до Управління соціального захисту населення Добропільської міської ради з заявою для призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (а.с. 23).

Рішенням Управління соціального захисту населення Добропільської міської ради про відмову у наданні допомоги переміщеним особам на проживання від 01.08.2018 ОСОБА_1 не було призначено допомогу переміщеними особам на проживання у зв`язку з тим, що сім`я володіє житловим приміщенням не на окупованій території та не в зоні АТО (а.с. 15).

Згідно розпорядження від 30.07.2018 року гр. ОСОБА_1 було закрито о/р 605951 з 01.08.2018 року згідно п. 6 ПКМУ від 01.10.2014 р. № 505, допомогу виплачено включно по 11.07.2018 року (а.с. 17).

Відповідно до ст. 2 Закону України Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» Україна вживає всіх можливих заходів, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, щодо запобігання виникненню передумов вимушеного внутрішнього переміщення осіб, захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, створення умов для добровільного повернення таких осіб до покинутого місця проживання або інтеграції за новим місцем проживання в Україні.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв`язання проблем, пов`язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам. Громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина з інвалідністю та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи.

Постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 505 було затверджено Порядок надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, який визначає механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (далі - грошова допомога).

Пунктом 2 зазначеного Порядку в редакції, яка діяла на момент першого звернення відповідача до позивача з заявою та призначення позивачем адресної допомоги відповідачу, було встановлено, що грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

Згідно п. 3 зазначеного Порядку в редакції, яка діяла на момент першого звернення відповідача до позивача з заявою та призначення позивачем адресної допомоги відповідачу, грошова допомога особам, які переміщуються, призначається на сім`ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди довільної форми про виплату грошової допомоги цій особі від інших членів сім`ї (далі - уповноважений представник сім`ї) у таких розмірах: для непрацездатних осіб (пенсіонери, діти) - 884 гривні на одну особу (члена сім`ї); для інвалідів - прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність; для працездатних осіб - 442 гривні на одну особу (члена сім`ї).

Постановою Кабінету Міністрів України № 370 від 31.05.2017 року «Про внесення змін до порядків, затверджених постановами Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 505 і від 22 вересня 2016 р. № 646» абзац другий пункту 6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг було викладено в новій редакції, а саме визначено, що грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто із членів сім`ї має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окупована територія України, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану. Зазначені зміни набрали чинності 03.06.2017 року.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи, виплата допомоги відповідачу здійснювалася і після набрання чинності зазначеною нормою, а саме до 11.07.2018 року.

Як вбачається з копії паспорта відповідача ОСОБА_1 , яка міститься в матеріалах справи, відповідач перебуває у зареєстрованому шлюбі з гр. ОСОБА_2 , 1985 р.н. з 18.08.2007 року (а.с. 57).

Управлінням соціального захисту населення Добропільської міської ради було зроблено запит для отримання відомостей щодо наявності відомостей в Державних реєстрах про нерухоме майно, яке перебуває у власності заявниці ОСОБА_1 та членів її родини. Згідно Інформації № 131441754 від 19.07.2018 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта фізична особа за ідентифікаційним кодом НОМЕР_1 (відповідач ОСОБА_1 ) не має у власності нерухомого майна або будь-якого майна, відсутня інформація і щодо іншого речового права, іпотеки, обтяження (а.с. 21).

Відповідно до Інформації № 131441831 від 19.07.2018 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта власником нерухомого майна, а саме 1/4 частини квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 18-20). Право власності на зазначену частину квартири було набуто чоловіком відповідача у 2008 році.

Суд не може прийняти до уваги ствердження відповідача про те, що її чоловікові було невідомо про наявність у нього на праві власності 1/4 частини квартири, оскільки згідно ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачем не надано належних і допустимих доказів на підтвердження міркувань, наведених у відзиві на позовну заяву.

Відповідно до наданої позивачем копії довідки-розрахунку надміру виплачених коштів допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, за період з 03.06.2017 по 11.07.2018 року ОСОБА_1 було надмірно виплачено кошти в загальному розмірі 17755,52 грн. (а.с. 11).

Управлінням соціального захисту населення Добропільської міської ради на адресу відповідача ОСОБА_1 було направлено повідомлення про відшкодування надміру виплачених коштів допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (а.с. 10). Проте, як зазначив позивач в своїй заяві, відповідачем добровільно сума в розмірі 17755,52 грн. відшкодована не була.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщена особа зобов`язана у разі виявлення подання внутрішньо переміщеною особою завідомо неправдивих відомостей для отримання довідки про взяття на облік відшкодувати фактичні витрати, понесені за рахунок державного та місцевих бюджетів у результаті реалізації прав, передбачених цим Законом.

Таким чином, з огляду на вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.

У відповідності з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги були задоволені в повному обсязі, суд приходить до висновку, що з відповідача на зазначений позивачем розрахунковий рахунок необхідно стягнути сплачений при поданні позовної заяви судовий збір в розмірі 1762,00 грн.

На підставі вищевикладеного, Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року № 505, керуючись ст.ст. 5, 10, 81, 141, 258-259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Управління соціального захисту населення Добропільської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення переплати бюджетних коштів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_2 , на користь Управління соціального захисту населення Добропільської міської ради, , на р/р 9465, Держказначейська служба України м. Київ, МФО 820172, суму надміру сплачених державних коштів за період з 03 червня 2017 року по 11 липня 2018 року у розмірі 17755,52 грн. (сімнадцять тисяч сімсот п`ятдесят п`ять грн. 52 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_2 , на користь Управління соціального захисту населення Добропільської міської ради, , р/р 9465, ГУ ДКСУ Донецької області, МФО 834016, витрати по сплаті судового збору в розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні 00 копійок.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення до Донецького апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя В.В. Хандурін

18.09.2019