Справа №949/1441/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2019 року Дубровицький районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді: Оборонової І.В.,

за участю секретаря: Волкодав А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дубровиця подання старшого державного виконавця Дубровицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України,

В С Т А Н О В И В:

Старший державний виконавець Дубровицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Гурик Ю.П. звернулася до суду із поданням, яке погоджено начальником Дубровицького районного відділу ДВС та просить тимчасово обмежити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа, шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання своїх зобов`язань, покладених рішенням (постановою) - державного підприємства "Висоцьке лісове господарство" про накладення адміністративного стягнення за порушення законодавства по охороні і використанню тваринного світу №000003 від 17.08.2017 року.

Зі змісту подання встановлено, що на виконанні у Дубровицькому районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, перебуває виконавче провадження: № 59019068 про накладення адміністративного стягнення за порушення законодавства по охороні і використанню тваринного світу від 17 серпня 2017 року № 000003, відносно ОСОБА_1 , уродженця м. Дубровиця Рівненської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та який фактично проживає по АДРЕСА_2 , про стягнення штрафу в сумі 2040 гривень на користь держави.

07.05.2019 року державним виконавцем було відкрито виконавче провадження. Боржник викликався до відділу, але на виклик не з`явився.

Державним виконавцем неодноразово перевірявся майновий стан боржника. За результатами перевірки встановлено, що майна на яке може бути звернено стягнення не виявлено.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 178593693 майна зареєстрованого на праві власності ОСОБА_1 не виявлено.

За Результатами аналітичного пошуку ТЗ по «НАІС ДДАІ» МВС України від 29.05.2019р. встановлено, що за боржником рахується транспортний засіб.

29.05.2019 року винесено постанову про розшук майна боржника.

07.05.2019 року № 4698 направлено запит до Дубровицької міської ради.

Згідно відповіді від 22.05.2019 року № 07-460/4 встановлено, що ОСОБА_1 проживає за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно відповідей № від 07.05.2019 та № до Державної фіскальної служби України про номери рахунків, відкритих юридичними особами та фізичними особами підприємцями від 07.05.2019 боржник доходів не отримує.

Згідно відповідей № від 07.05.2019 та № до Пенсійного фонду України про номери рахунків, відкритих юридичними особами та фізичними особами підприємцями від 07.05.2019 боржник доходів не отримує.

Згідно Акту від 18.07.2019 року державним виконавцем було здійснено виїзд за місцем проживання боржника, а саме за адресою: АДРЕСА_2 . Проте, боржника за даною адресою не виявлено. 23.08.2019 року повторно зроблені запити до реєструючих органів для перевірки майнового стану боржника, а саме: направлено відповідні запити в банки про наявність рахунків № 7875; запити № 7878 до Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат та Дубровицької районної філії Рівненського обласного центру зайнятості; запити №7879 до Держпродспоживслужби та Головного управління Держпродспоживслужби в Рівненській області про наявність зареєстрованого майна за боржником.

23.08.2019 року № 7877 Державним виконавцем було винесено постанову про арешт на все нерухоме майно боржника.

23.08.2019 року № 7876 зроблено повторно виклик державного виконавця рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення, з зобов`язанням з`явитись 04.09.2019р. та надати у відділ встановлені Законом України «Про виконавче провадження» документи, зокрема: пояснення за фактами невиконання документу, рішень та законних вимог виконавця; достовірні відомості про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб.

У поданому до суду поданні про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, старший державний виконавець просила розглянути подання без її участі.

Відповідно до вимог ч.4 ст.441 ЦПК України боржник в судове засідання не викликався.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши обставини та вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Статтею 441 ЦПК України передбачено, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження.

Пунктом 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до ст.6 Закону України Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом. Заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, так як пов`язаний з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання.

Заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, так як пов`язаний з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання

Відповідно до ст. 6 Закону України „Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Подання виконавця повинно бути обґрунтованим, тобто містити зазначення обставин, що підтверджують необхідність обмежити право особи на виїзд за межі України.

У разі розгляду заяви про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи у праві виїзду за межі України відповідно до ст.441 ЦПК України доказуванню підлягають факти ухилення боржника від виконання рішення суду, можливість виїзду за межі України з метою ухилення від виконання рішення суду, в тому числі наявність закордонного паспорта громадянина України, вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішення суду відповідно до ст.32 Закону України «Про виконавче провадження» тощо.

Відповідно до положення ст.12 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання.

Із матеріалів справи вбачається, що старший державний виконавець звернулася до суду із поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, посилаючись на те, що проведені заходи із боржником не дають позитивного результату щодо виконання рішення суду.

Отже, в контексті вищезазначених норм права, старший державний виконавець повинна була довести факт свідомого ухилення боржника від виконання судового рішення.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання.

Саме по собі невиконання боржником зобов`язань, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків.

З представлених суду документів не вбачається, що з моменту відкриття виконавчого провадження від 07 травня 2019 року до моменту подачі до суду подання старшим державним виконавцем вчинено усі виконавчі дії, спрямовані на виконання судового рішення. Наявні у поданні докази не свідчать про ухилення боржника від виконання обов`язку, покладеного на нього судовим рішенням.

Тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише при наявності достатніх на це підстав.

Свобода пересування гарантована ст.2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, частина друга якої передбачає: Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. При чому згідно з частиною 3 указаної статті це на здійснення цього права не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

У справі Гочев проти Болгарії (Gochev v. Bulgaria від 26.11.2009 року) Європейський суд з прав людини сформулював загальні стандарти щодо права на свободу пересування, зазначивши, що таке обмеження має відповідати одразу трьом критеріям: по-перше, має ґрунтуватися на законі, по-друге, переслідувати одну з легітимних цілей, передбачених у ч. 3 ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції, і по-третє, знаходитися в справедливому балансі між правами людини та публічним інтересом (тобто бути пропорційним меті його застосування). При цьому при вирішенні питання про пропорційність обмеження даного права з метою стягнення неоплачених боргів слід пам`ятати, що таке обмеження може бути виправдано лише тоді, коли воно дійсно сприятиме погашенню заборгованості.

З огляду на вищенаведене можна дійти висновку, що тимчасове обмеження у праві виїзду боржника без встановлення факту ухилення від виконання зобов`язань не буде відповідати одному із критеріїв, визначених ст.2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, за яких обмеження права на свободу пересування може бути виправдане.

Таким чином, зміст норм зазначеного Закону передбачає юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України не за наявності факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. Ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань покладених на нього рішенням є оціночним поняттям.

Усупереч наведених вимог, подання старшого державного виконавця Дубровицького районного відділу державної виконавчої служби не містить належних та допустимих доказів на підтвердження факту умисного ухилення ОСОБА_1 від виконання своїх зобов`язань, тобто наявність лише самого зобов`язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Керуючись ст. 33 Конституції України, Законом України "Про порядок обмеження виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України", ст.ст.12, 260, 261, 268, 441, ЦПК України, суд

У Х В А Л ИВ:

У задоволенні подання старшого державного виконавця Дубровицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Дубровицький районний суд Рівненської області в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали.

Суддя: підпис

Згідно з оригіналом

Суддя Дубровицького

районного суду І.В. Оборонова