Ухвала
18 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 323/3432/16-ц

провадження № 61-12049св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого Червинської М. Є.,
суддів: Бурлакова С. Ю., Коротенка Є. В., Коротуна В. М., Курило В. П. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,
відповідач ? Міністерство оборони України,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу Міністерства оборони України на заочне рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 26 липня 2017 року у складі судді Плечищевої О. В. та постанову апеляційного суду Запорізької області від 18 січня 2018 року у складі колегії суддів: Воробйової І. А.,

Бєлки В. Ю., Онищенко Е. А.,
ІСТОРІЯ СПРАВИ:
Короткий зміст позовних вимог:
У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Міністерства оборони України про відшкодування моральної шкоди.

Позовні вимоги мотивовано тим, що він в період 2014-2015 років проходив військову службу у Збройних Силах України та приймав участь в антитерористичній операції (далі АТО) на території Донецької та Луганської областей.
З 20 лютого 2015 року лікувався в Оріхівській ЦРЛ Запорізької області з приводу не госпітальної пневмонії.

З 02 червня 2015 року по 13 червня 2015 року лікувався у в/ч № НОМЕР_1 з діагнозом: хронічний простатит. В подальшому переведений до в/ч НОМЕР_2 , де при рентгенологічному дослідженні виявленні патологічні зміни в легенях. Дообстежений у ВМКЦ Південного регіону, направлений на лікування в туберкульозне відділення в/ч № НОМЕР_3 , де був встановлений діагноз: вперше діагностований туберкульоз обох легень (інфільтративний). Внаслідок чого був встановлений основний діагноз: периферичне новоутворення середньої долі правої легені. Вірусний гепатит В, С. Хронічний простатит у стадії нестійкої ремісії. Остеохондроз грудного відділу хребта, вертеброгенна торокалгія помірно виражений больовий синдром.

У зв`язку з наведеними обставинами йому було завдано моральної шкоди, яка полягає в тому, що він позбавлений можливості вести повноцінний спосіб життя, відчуває біль, психологічний дискомфорт, багато коштів витрачає на лікування.

Посилаючись ці обставини просив стягнути з відповідача на свою користь моральну шкоду у розмірі 100 000,00 грн, яка була завдана йому в результаті ушкодження здоров`я при виконанні обов`язків військової служби.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій:
Заочним рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від

26 липня 2017 року позовні вимоги задоволено частково.
Стягнуто з Міністерства оборони України на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 30 000,00 грн.
Стягнуто з Міністерства оборони України на користь держави судовий збір в розмірі 640,00 грн.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Постановою апеляційного суду Запорізької області від 18 січня 2018 року апеляційну скаргу Міністерства оборони України відхилено.
Заочне рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від

26 липня 2017 року залишено без змін.
Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги:
16 лютого 2018 року Міністерство оборони України через засоби поштового зв`язку звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить скасувати заочне рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 26 липня 2017 року та постанову апеляційного суду Запорізької області від 18 січня 2018 року та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що позивачем не доведено та судом не встановлено факт протиправних дій або бездіяльності, а також вини Міністерства оборони України щодо спричинення моральної шкоди чи завдання шкоди здоров`ю позивача. Крім того, наявність захворювань у позивача, що виникли в період проходження військової служби, не встановлює причин захворювання та не підтверджує протиправності дій Міністерства оборони України.
Крім того, заявник у касаційній скарзі посилався на те, що правова позиція Верховного Суду України, яка викладена у постанові від 21 жовтня

2014 року № 3-86гс14 до цього випадку не може бути застосована, оскільки вона стосується питань відшкодування шкоди, спричиненої внаслідок дій та бездіяльності посадових осіб саме Міністерства оборони України, які спричинили матеріальні збитки майну іншої юридичної особи

(і неправомірні дії були доведені вироком у кримінальній справі).

Доводи інших учасників справи:
Відзив на касаційну скаргу не надійшов.

Рух касаційної скарги:
Ухвалою Верховного Суду від 07 березня 2018 року відкрито касаційне провадження в даній справі та витребувано матеріали цивільної справи

№ 323/3432/16-ц з Оріхівського районного суду Запорізької області. Зупинено виконання заочного рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 26 липня 2017 року, залишеного без змін постановою апеляційного суду Запорізької області від 18 січня 2018 року, до закінчення касаційного провадження.

У квітні 2018 року матеріали цивільної справи № 323/3432/16-ц надійшли до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 19 вересня 2018 року цивільну справу

№ 323/3432/16-ц призначено до судового розгляду.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права:
Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на

01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).
Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» з 01 січня 2018 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу у розмірі 1 762,00 грн.

Предметом позову у справі № 323/3432/16-ц є відшкодування моральної шкоди у розмірі 100 000,00 грн.

Таким чином ціна позову у даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб 176 200,00 грн (1 762,00 грн х 100).

Отже, зазначена справа є малозначною в силу вимог закону.
Апеляційним судом вказану справу не визнано малозначною, однак малозначна справа є такою в силу вимог закону. Тому незалежно від того визнав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України розташована серед Загальних положень цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитись з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховним Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (справа «Зубак проти Хорватії» від 05 квітня 2018 року).

Отже, зазначена справа є малозначною відповідно до вищенаведених приписів ЦПК України.

Разом з тим, Верховним Судом досліджено та взято до уваги: предмет позову, складність справи, доводи касаційної скарги, а також значення справи для сторін і суспільства, практику розгляду справи з даної категорії.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services

v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).
Висновки за результатом розгляду касаційної скарги:
Оскаржені судові рішення ухвалені у малозначній справі, ціна позову в якій не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За таких обставин касаційне провадження у даній справі підлягає закриттю.

Ухвалою Верховного Суду від 07 березня 2018 року зупинено виконання заочного рішення Оріхівського районного суду Запорізької області

від 26 липня 2017 року, залишеного без змін постановою апеляційного суду Запорізької області від 18 січня 2018 року, до закінчення касаційного провадження. Враховуючи те, що колегія суддів дійшла висновку про закриття касаційного провадження у даній справі, виконання цього судового рішення підлягає поновленню.

Керуючись пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України, статтями 19, 260, 389 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційне провадження у справі № 323/3432/16-ц за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою Міністерства оборони України, подану представником ОСОБА_2 на заочне рішення Оріхівського районного суду Запорізької області

від 26 липня 2017 року та постанову апеляційного суду Запорізької області

від 18 січня 2018 року, закрити.

Поновити виконання заочного рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 26 липня 2017 року, залишеного без змін постановою апеляційного суду Запорізької області від 18 січня 2018 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді: С. Ю. Бурлаков

Є. В. Коротенко

В. М. Коротун

В. П. Курило