Справа № 299/374/19
П О С Т А Н О В А

Іменем України

19 вересня 2019 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Куштана Б.П. (доповідача),

суддів: Джуги С.Д. і Фазикош Г.В.,

з участю секретаря Волощук В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Молнар Тетяни Іванівни в інтересах ОСОБА_1 на рішення Виноградівського районного суду від 09 квітня 2019 року (у складі судді Левка Т.Ю.) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів і стягнення додаткових витрат на утримання дитини,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом у лютому 2019 р.

Просила:

-ухвалити рішення, яким змінити розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Виноградівського районного суду від 14 березня 2013 р. із відповідача на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

-стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 3000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку із застосуванням індексу інфляції щомісячно, починаючи з дня вступу рішення суду в законну силу і до досягнення дитиною повноліття;

-стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 додаткові витрати на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , періодично щомісяця по 2000 грн. для лікування, придбання медикаментів і харчування.

На обґрунтування позовних вимог указала, що сторони по справі перебували в шлюбі. У сторін народилося донька. У 2007 р. шлюб між сторонами було розірвано. Рішенням Виноградівського районного суду від 14 березня 2013 р. відповідача було зобов`язано щомісяця сплачувати аліменти на утримання доньки в розмірі 500 грн. Аліментні зобов`язання відповідач виконує нерегулярно, а присудженої суми недостатньо для утримання доньки.

Із часу присудження аліментів витрати на дитину збільшилися, крім того, у 2016 р. дитина захворіла, а в 2017 р. - отримала статус дитини-інваліда.

Дитина отримує соціальну допомогу. Інших джерел доходів родина не має. Позивач ніде не працює через необхідність постійного слідкування за станом здоров`я дитини.

Відповідач зобов`язаний платити більший розмір аліментів і сплачувати додаткові щомісячні витрати на її лікування і належне харчування. Вважає, що з відповідача необхідно стягувати аліменти в розмірі 3000 грн. щомісячно та 2000 грн. додаткових витрат на лікування і харчування.

Рішенням Виноградівського районного суду від 09.04.2019 р. позов задоволено частково: стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі по 2000 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, із застосування індексу інфляції, щомісячно, починаючи з дня вступу рішення суду в законну силу і до досягнення дитиною повноліття; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 додаткові витрати на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , періодично, щомісяця по 1300 грн., для лікування, придбання медикаментів і харчування. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Адвокат Молнар Т.І. в інтересах ОСОБА_1 просить скасувати це рішення і ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити частково, а саме:

-встановити новий розмір аліментів на утримання доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у сумі 1200 грн. щомісяця, із дати набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку;

-стягувати з відповідача додаткові витрати на утримання доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у сумі 500 грн. щомісяця, із дня набрання рішенням законної сили, до 22.07.2019 р.

Посилається на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до такого:

-суд не дослідив обставини справи щодо надання оцінки матеріальному стану відповідача;

-відповідач через скрутні життєві обставини та відсутність можливості реального працевлаштування не може сплачувати розмір аліментів, визначений судом першої інстанції;

-відповідач не має стабільного доходу, майновими правами не володіє і має обов`язок утримувати членів власної родини;

-суд може збільшити розмір аліментів на утримання дитини виключно, якщо встановить, що матеріальне становище платника аліментів дозволить йому забезпечити сплату платежів на користь матері дитини в новому розмірі;

-матеріальний стан відповідача не змінився, а позивач як отримувач аліментів не обґрунтовує належними та допустимим доказами свої позовні вимоги;

-батьки мають рівні обов`язки щодо утримання дитини, однак оскаржуваним рішенням матеріальні потреби на утримання дитини фактично покладено на одного батька.

Письмового відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.

Апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, із таких мотивів.

Задовольняючи частково позовні вимоги про збільшення розміру стягуваних аліментів до 2000 грн., суд виходив із встановлених у справі обставин, керувався принципами законності, справедливості та розумності.

Задовольняючи частково позовні вимоги про стягнення додаткових витрат на лікування, придбання медикаментів і харчування у розмірі по 1300 грн. періодично, щомісяця, суд виходив із того, що позивачем доведено наявність додаткових витрат на дитину для її лікування, придбання медикаментів та харчування. При цьому врахував стан здоров`я дитини, матеріальне становище позивача та відповідача, перебування на утриманні відповідача іншої дитини та дружини, яка хворіє.

Апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції через його відповідність правильно встановленим обставинам справи, належно оціненим доказам і нормам матеріального та процесуального права, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Як видно з матеріалів справи, у сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася донька - ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а.с.6). Довідкою, виданою виконавчим комітетом Буківської сільської ради від 23.01.2019 р., стверджується, що до складу сім`ї позивача входить лише її донька (а.с.7). У матеріалах справи міститься медична документація стосовно діагнозу та стану здоров`я доньки сторін, а також чеки та рахунки на проходження обстежень, здачі аналізів, купівлі ліків тощо (а.с.8,9,10,11,15,16-17,18,19,20,21,22,23).

Заочним рішенням Виноградівського районного суду від 14 березня 2013 р. було вирішено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки щомісячно в розмірі по 500 грн. (а.с.12-14).

У свою чергу відповідач також подає низку письмових доказів на заперечення позовних вимог, а саме: свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_2 , яким стверджується, що відповідач 16.05.2009 р. уклав шлюб із ОСОБА_4 (а.с.39); ІНФОРМАЦІЯ_3 у шлюбі народилася донька - ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 (а.с.40); також склад сім`ї відповідача підтверджується довідкою, виданою виконавчим комітетом Чорнотисівської сільської ради Виноградівського району (а.с.41); із документів, наданих відповідачем, видно, що його дружина перебувала на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні (а.с.44,45), має інвалідність 2 групи (а.с.46); також відповідачем були подані квитанції про сплату на користь позивача аліментів (а.с.47-49).

Згідно з положеннями ст.ст. 180, 182, 184 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік», встановлений прожитковий мінімум для дітей відповідного віку від 6 років: з 1 січня 2019 р. - 2027 грн.; з 1 липня -2118 грн.; з 1 грудня 2218 грн.

За приписами ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7,8 ст.7 СК України, під час вирішення будь - яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.

Згідно з ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

В основному доводи апеляційної скарги зводяться до неспроможності відповідача сплачувати той розмір аліментів, який був визначений судом. Апелянт говорить про відсутність можливості реального працевлаштування, стабільного доходу, майнових прав,однак жодних належних доказів у підтвердження цим доводам відповідач не надає.

Відповідач, наприклад, міг подати до суду довідку з Державної служби зайнятості про знаходження його на обліку як безробітного або витяг із Державного реєстру нерухомого майна, що він не володіє жодним майном, тобто хоч якісь документі, які б дійсно дали змогу суду встановити неможливість сплачувати відповідачем той розмір аліментів, який був визначений судом першої інстанції, однак жодних документів зі сторони відповідача надано не було.

Довід апеляційної скарги про те, що батьки мають рівні обов`язки щодо утримання дитини, однак оскаржуваним рішенням матеріальні потреби на утримання дитини фактично покладено на одного батька, не заслуговують на увагу, оскільки спільна дитина сторін проживає разом із матір`ю, відтак саме на неї лягає основний тягар по утриманню та вихованню дитини. Тому збільшений розмір аліментів, визначений судом першої інстанції, є абсолютно справедливим.

Наявність у відповідача іншої сім`ї не звільняє його від обов`язку допомагати позивачу утримувати їх спільну дитину та аж ніяк не свідчить про те, що відповідач не в змозі сплачувати аліменти в розмірі, визначеному судом першої інстанції.

Частинами першою, третьою ст.181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Положеннями статей 180, 183, 185, 193, 199 СК України визначають декілька видів виконання цього обов`язку, зокрема утримання неповнолітньої дитини, що стягується у частках або твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому закладі, у разі якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193);батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними двадцяти трьох років, за умови якщо батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 198).

Згідно з ч.1 ст.185 СК України той із батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

До особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку.

Законом передбачено рівність прав та обов`язків батьків. Відповідно до норм матеріального права брати участь у додаткових витратах на дітей зобов`язані обоє батьків, незалежно від того, з ким проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого.

Як установлено матеріалами справи та не заперечується сторонами спірних правовідносин, донька сторін є дитиною-інвалідом віком до 18 р. із діагнозом ювенільний ревматоїдний артрит /олігоартикулярний ЮРА/. Позивач належними та допустимим доказами довела суду необхідність постійного обстеження і лікування доньки, відтак сума додаткових витрат, визначена судом, є справедливою і законною. Підстав для її зміни відповідачем доведено не було.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Спільна дитина сторін проживає разом із мамою і, безумовно, позивач несе більші витрати на дитину, ніж той із батьків, із ким дитина не проживає. А за умови, що відповідач жодними належними та допустимими доказами не довів факту неможливості сплачувати аліменти в розмірі 2000 грн. і додаткових витрат на дитину зумовлених хворобою дитини в розмірі 1300 грн., то суму стягуваних аліментів і додаткових витрат на утримання дитини належить залишити в розмірі, визначеному судом першої інстанції.

Таким чином, за наслідками розгляду апеляційної скарги та згідно з положеннями ст. 376 ЦПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, оскільки вважає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

У контексті наведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального та процесуального права. Порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції, не встановлено.

Керуючисьст.ст. 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України ,-

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу адвоката Молнар Тетяни Іванівни в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

2.Рішення Виноградівського районного суду від 09 квітня 2019 року залишити без змін.

3.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду.

4.Повне судове рішення складено 23 вересня 2019 р.

Судді: