Справа № 240/545/19
Провадження № 2/240/225/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2019 року смт. Олександрівка

Олександрівський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Шинкаренко А.І.,

за участю:

секретаря судового засідання Пліскачової Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Олександрівка за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

24.06.2019 року представник позивача акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості.

Свої позовні вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 звернулась до ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого в свою чергу є АТ КБ «ПриватБанк», з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву від 02.03.2012 року №б/н, згідно якої отримала кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Натомість, відповідач належним чином зобов`язання за кредитним договором не виконує, у зв`язку з чим у неї, станом на 28.05.2019 року, виникла заборгованість, загальна сума якої становить 334444,97 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 4983,00 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом 328199,89 грн., заборгованість за пенею та комісією 1262,08 грн.

Представник позивача зазначає, що законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості. Кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості за кредитом.

У зв`язку з чим, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 125798,85 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 4983,00 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом, за період з 02.03.2012 року по 02.04.2018 року, у розмірі 120815,85 грн., та витрати по сплаті судового збору - 1921,00 гривень.

Ухвалою Олександрівського районного суду Донецької області від 03.07.2019 року відкрито провадження у справі, призначено до розгляду у підготовче судове засідання на 10 годину 00 хвилин 29 липня 2019 року.

29.07.2019 року ухвалою Олександрівського районного суду Донецької області було задоволено клопотання відповідача, відкладено підготовче судове засідання на 09 год. 00 хв. 05.09.2019 року, та витребувано додаткові докази по справі.

Ухвалою Олександрівського районного суду Донецької області від 05.09.2019 року закрито підготовче провадження у справі, та призначено до розгляду по суті на 09 годину 00 хвилин 19 вересня 2019 року.

Представник позивача акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» в відкрите судове засідання не з`явився, в позовній заяві зазначив про розгляд справи у його відсутність, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач - ОСОБА_1 , 19.09.2019 року в судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не відомі, про час та місце його проведення була повідомлена належним чином. Проте, в попередніх судових засіданнях позов визнала частково. Визнає факт отримання кредиту, але, заперечує проти розміру нарахованих відсотків. Пояснила, що під час укладення кредитного договору, в Анкеті-заяві, яку вона підписала, як позичальник, не було зазначено, та вона не була обізнана, про розмір відсотків, комісії, пені і штрафів, порядком користування кредитними коштами.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, приходить до таких висновків

Матеріалами справи встановлено, що 02.03.2012 року ОСОБА_1 виявила намір на отримання кредиту у ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого в свою чергу є АТ КБ «ПриватБанк», на що вказує Анкета-заява про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку.

На підставі вказаної заяви ПАТ КБ "ПриватБанк" зобов`язався надати відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом.

Згідно з умовами укладеного кредитного договору, ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 5000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором, станом на 28.05.2019 року, складає 334444,97 грн., з яких: заборгованість за кредитом 4983,00 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом 328199,89 грн., заборгованість за пенею та комісією 1262,08 грн. При цьому, банк звертає увагу, що законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості. А кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості за кредитом.

Таким чином, заборгованість до стягнення становить 125798,85 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 4983,00 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом, за період з 02.03.2012 року по 02.04.2018 року, 120815,85 грн. ( а.с. 5-6).

У заяві зазначено, що відповідач згодна з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між нею та банком договір, про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилась та погодилась з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦПК України).

За змістом статті 207 ЦПК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (ст. 638 ЦК України).

Звертаючись до суду з позовом, АТ КБ «Приватбанк» надав копію Анкети-заяви від 02.03.2012 року, про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ КБ "Приватбанк", яка згідно посилань позивача, підписана відповідачем, Довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, а також розрахунок заборгованості.

Жодних заперечень відносно того, що відповідач не підписувала вищевказану Анкету-Заяву про отримання кредиту, а відповідно і не отримувала в ПАТ КБ "ПриватБанк" кредитну картку, не користувалася нею, отримуючи від банку кредитні кошти суду надано не було, тобто приходжу до висновку, що остання отримала від ПАТ КБ «Приватбанк» кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку.

Зокрема, з наданого позивачем розрахунку заборгованості також вбачається, що відповідач - ОСОБА_1 отримувала кредитні кошти від позивача, частково проводила повернення зазначених коштів, що також вказує на наявність кредитних правовідносин між АТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_1 .

Згідно вказаного розрахунку, заборгованість по тілу кредиту, який отримала відповідач від АТ КБ "ПриватБанк", складає 4983,00 грн.

Оскільки, з матеріалів справи вбачається, що відповідач користувалась кредитними коштами, частково здійснювала погашення заборгованості за кредитним договором, та не надала суду доказів відсутності заборгованості по отриманим кредитним коштам, тому, суд не вбачає підстав для відмови у задоволенні позовних вимог АТ КБ "ПриватБанк" в частині стягнення вищевказаної заборгованості по тілу кредиту.

Проте, судом встановлено, що вищевказана Анкета-Заява, на яку посилається позивач, є стандартним бланком, який не містить відомостей про розмір відсотків, комісії, пені і штрафів, порядку користування кредитними коштами.

На підтвердження вказаних відомостей позивач також посилається на "Умови та правила надання банківських послуг в ПриватБанку".

Крім того, АТ КБ "ПриватБанк" не надав суду належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору, і що саме ці Умови мала на увазі відповідач, підписуючи Анкету-Заяву позичальника, та відповідно, чи брала вона на себе зобов`язання зі сплати саме того, який зазначено в Умовах, розміру відсотків, комісії, пені, штрафів у разі порушення зобов`язання з повернення кредиту.

А тому, відповідно, вказані Умови не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами договору від 02.03.2012 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона має довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

З матеріалів справи вбачається, що договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою - споживачем банківських послуг (частина перша статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів»).

У пункті 19 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів», прийняті 09 квітня 1985 року №39/248 на 106-му пленарному засіданні

Генеральної Асамблеї ООН зазначено, що споживачі повинні бути захищені від таких контрактних зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав в контрактах і незаконні умови кредитування продавцями.

Конституційний Суд України у рішенні у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_2 , щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України від 22 листопада 1996 року № 543/96-В «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» від 11 липня 2013 року у справі №1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України, участь у договорі споживача, як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема, у договорах про надання споживчого кредиту.

Відповідно до ч. 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Вирішуючи даний спір, суд враховує висновки викладені у Постанові Великої палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року по справі № 342/180/17 у яких зазначено, що пересічний споживач банківських послуг, з урахуванням звичайного рівня освіти, та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права, бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви, про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки, Умови та правила надання банківських послуг, це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує, як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил, тим більше, співвідносно з конкретним видом кредитного договору.

Тому, відсутні підстави вважати, що при укладенні договору АТ КБ «ПриватБанк» дотримав вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону № 1023-XII про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк.

Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності і розумності, та уможливив покладання на слабшу сторону споживача, невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору.

Позивачем не доведено наявність договірних відносин з відповідачем, щодо розміру відсотків, комісії, пені і штрафів, порядку користування кредитними коштами.

За таких обставин, в задоволенні позовних вимог, про стягнення з відповідача відсотків за користування коштами - слід відмовити.

Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, тому, суд приходить до висновку, що банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Отже, з відповідача на користь АТ КБ «Приватбанк» підлягає стягненню сума непогашеного тіла кредиту в розмірі 4983,00 грн.

Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Встановлено, що при зверненні до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 1921 гривня (а.с.1).

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір, пропорційно задоволеним вимогам, у розмірі 76,09 грн. (4983,00 грн. х 1921грн./ 125798,85 грн.)

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 13, 81, 141, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Позовну заяву Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (, юридична адреса: 01001 м. Київ, вул. Грушевського, буд.1Д) до ОСОБА_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ), про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 02.03.2012 року, станом на 28.05.2019 року, у розмірі 4983 (чотири тисячі дев`ятсот вісімдесят три) гривні 00 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 4983,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» витрати по сплаті судового збору у розмірі 76 (сімдесят шість) гривень 09 коп.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає чинності після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано.

Апеляційна скарга може бути подана безпосередньо до Донецького апеляційного суду або через Олександрівський районний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст.265 ЦПК України:

Позивач Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», юридична адреса: 01001 м. Київ, вул. Грушевського, буд.1Д, .

Відповідач ОСОБА_1 , адреса місця проживання - АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя А.І. Шинкаренко