Справа № 487/7097/18
Провадження № 2/487/583/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.09.2019 року м. Миколаїв Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Павлової Ж.П., за участі секретаря Ігнатьєва А.О., представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя, що є у спільній сумісній власності та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя,

В С Т А Н О В И В:

24.10.2018 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя, що є у спільній сумісній власності.

У своєму позові позивач зазначила, що вона з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08.11.2002 року, відповідно до свідоцтва про одруження виданого на підставі актового запису №434 відділом реєстрації актів громадянського стану Заводського районного управління юстиції м. Миколаєва. Приблизно з липня 2018 року вони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарства. Незабаром позивач помітила, що зникли правовстановлюючі документи на спільне сумісне майно подружжя, а також те, що відповідач став переводити грошові кошти, що також є спільним майном, зі своїх рахунків на інші.

У зв`язку з вказаними обставинами 22.10.2018 року позивач звернулася до суду з заявою про забезпечення позову в порядку ст. 152 ЦПК України до Заводського районного суду м. Миколаєва, а в подальшому і з даним позовом, в якому просила суд визнати за нею право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 ; на 1/2 частку гаражу АДРЕСА_2 «Прогрес» Заводський район в м. Миколаєві; на 1/2 частку гаражу АДРЕСА_3 АГК «Прогрес» Заводський район в м. Миколаєві; на 1/2 частку гаражу АДРЕСА_4 НОМЕР_1 АГК «Локомотив» Заводський район в м. Миколаєві; на 1/2 частку автомобіля «Subaru Forester» 2008 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 ; та на 1/2 частку грошових коштів, що перебувають або перебували (до переведення на рахунки третіх осіб) на банківських рахунках відповідача в ПАТ «ПриватБанк» та ПАТ «ПУМБ» відділення м. Миколаєва, а також просила стягнути з відповідача понесені нею судові витрати.

31.10.2018 року ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва відкрито провадження за даним позовом.

19.11.2018 року представник відповідача подала до суду зустрічний позов до ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , в якому просила суд визнати договір дарування квартири АДРЕСА_5 від 31.07.2017 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та договір дарування гаражу № НОМЕР_3 в АГК «Метеоріт» від 01.10.2014 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 удаваними, визнавши, що в дійсності були укладені договори купівлі-продажу; визнати квартиру АДРЕСА_5 та гараж № НОМЕР_3 в АГК «Метеоріт» спільною сумісною власністю сторін; визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_5 , на 1/2 частину гаражу № НОМЕР_3 в АГК «Метеоріт» та на 1/2 частину автомобіля Ford Focus, державний номер НОМЕР_4 , 2013 року випуску. Також в зустрічній позовній заяві просила суд відмовити ОСОБА_3 в задоволенні її вимог за первісним позовом в частині визнання за нею права власності на 1/2 частку гаражу АДРЕСА_3 АГК «Прогрес» Заводський район в м. Миколаєві та поділу грошових коштів.

Ухвалою суду від 06.12.2018 року заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову задоволено, накладено арешт на депозитні рахунки відкриті в ПАТ «ПУМБ» на ім`я ОСОБА_4

11.12.2018 року представник ОСОБА_3 адвокат Душаченко В.В. надав до суду заяву про збільшення позовних вимог, в якій просив суд визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 ; на 1/2 частку гаражу АДРЕСА_2 «Прогрес» Заводський район в м. Миколаєві; на 1/2 частку гаражу АДРЕСА_3 АГК «Прогрес» Заводський район в м. Миколаєві; на 1/2 частку гаражу АДРЕСА_4 НОМЕР_1 АГК «Локомотив» Заводський район в м. Миколаєві; на 1/2 частку автомобіля «Subaru Forester» 2008 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 ; визнати 260 000,00 євро, які перебували станом на 14.05.2018 року на банківських (депозитних) рахунках ОСОБА_4 відкритих за депозитними договорами: №264770839 від 31.01.2017 року, №271232809 від 08.04.2018 року, №270048616 від 07.02.2018 року, №269993943 від 03.02.2018 року, №270048533 від 07.02.2018 року у відділенні ПАТ «ПУМБ» м. Миколаєва об`єктом спільної сумісної власності подружжя та стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 130 000,00 євро, що станом на час подання позову відповідно курсу НБУ становить 4 108 000,00 грн., що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя.

17.01.2019 року представник ОСОБА_4 адвокат Істоміна К.В. надала до суду заяву про збільшення зустрічних позовних вимог.

Ухвалою суду від 02.04.2019 року у прийнятті зустрічного позову та заяви про збільшення зустрічних позовних вимог відмовлено, а матеріали повернуті відповідачу.

Крім того, ухвалою від 02.04.2019 року витребувано відомості у відділенні ПАТ «ПУМБ» щодо розміру грошової суми, що зберігається на рахунку ОСОБА_4

10.04.2019 року представник відповідача подала до суду зустрічний позов до ОСОБА_3 , в якому просила суд стягнути з ОСОБА_3 порядку поділу спільного майна подружжя в рахунок компенсації вартості 1/2 частини майнових прав за попередніми договорами купівлі-продажу нерухомого майна від 06.03.2018 року №1055, №039, №2 в розмірі 18 695,50 доларів США, що в еквівалентні складає 500 454,23 грн. та вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

19.04.2019 року представник ОСОБА_4 адвокат Істоміна К.В. надала до суду відзив на позовну заяву, в якому просила суд відмовити в задоволенні первісного позову в частині стягнення 130 000,00 євро та визнання за позивачем 1/2 частки гаражу АДРЕСА_3 АГК «Прогрес» Заводський район в м. Миколаєві.

22.04.2019 року ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва зустрічну позовну заяву прийнято до розгляду з первісним позовом.

22.04.2019 року ухвалено судом витребувати докази у відділенні ПАТ «ПУМБ».

11.05.2019 року від представника ОСОБА_3 надійшов до суду відзив на зустрічну позовну заяву, в якому останній просив зустрічні позовні вимоги залишити без задоволення за безпідставністю.

21.05.2019 року представник ОСОБА_4 адвокат Істоміна К.В. надала до суду заяву про збільшення позовних вимог, в якому просила суд стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 в порядку поділу спільного майна подружжя в рахунок компенсації вартості 1/2 частини майнових прав за попередніми договорами купівлі-продажу нерухомого майна від 06.03.2018 року №1055, №039, №2 в розмірі 18 695,50 доларів США, що в еквівалентні складає 500 454,23 грн. та визнати за останнім 1/2 частину автомобіля Ford Focus, державний номер НОМЕР_4 .

Ухвалою від 12.09.2019 року первісні позовні вимоги в частині визнання за ОСОБА_3 права власності на 1/2 частку гаражу АДРЕСА_4 НОМЕР_5 АГК «Прогрес» Заводський район в м. Миколаєві та 1/2 частину автомобіля Subaru Forester, 2008 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , а також зустрічні позовні вимоги в частині визнання за ОСОБА_4 права власності на 1/2 частку автомобіля Ford Focus, державний номер НОМЕР_4 , 2013 року випуску залишено без розгляду.

В судовому засіданні представник позивача за первісним позовом адвокат Душаченко В.В. позовні вимоги з урахуванням їх збільшення, підтримав в повному обсязі. Проти задоволення зустрічного позову заперечував, просив відмовити в його задоволенні в повному обсязі.

Представник відповідача за первісним позовом адвокат Істоміна К.В. в судовому засіданні первісний позов в частині визнання за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 , на 1/2 частку гаражу АДРЕСА_4 НОМЕР_6 АГК «Прогрес» Заводський район в м. Миколаєві та на 1/2 частку гаражу АДРЕСА_4 НОМЕР_1 АГК «Локомотив» Заводський район в м. Миколаєві визнала. Зустрічну позовну заяву підтримала та просила її задовольнити.

Заслухавши учасників справи та дослідивши матеріали цивільної справи суд приходить до наступного.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавленні своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

У частині першій статті 61 СК України передбачено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Згідно з статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу (частина перша статті 69 СК України).

Відповідно до частини першої статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

У пунктах 22-24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» судам роз`яснено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановити обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясувати джерело і час його придбання.

До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб (частина четверта статті 65 СК України).

Частина четверта статті 65 СК України передбачає, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

У випадку, коли при розгляді вимог про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Зазначена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 27 квітня 2016 року N 6-486цс16.

Як встановлено судом, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі з 08.11.2002 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_7 від 08.11.2002 року, виданим відділом РАГС Заводського РУЮ м. Миколаєва, актовий запис №434.

Від шлюбу у сторін є неповнолітні діти: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвами про народження. Шлюб між сторонами розірвано 21.12.2018року , що підтверджується копією рішення Заводського районного суду м.Миколаєва, наявного в матеріалах справи.

За час сумісного проживання сторонами було придбане наступне нерухоме майно:

-квартира АДРЕСА_1 ;

-гараж АДРЕСА_4 НОМЕР_8 «Прогрес» Заводський район в м. Миколаєві;

-гараж АДРЕСА_4 НОМЕР_1 АГК «Локомотив» Заводський район в м. Миколаєві;

які, зареєстровані за ОСОБА_4 , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №142035483 від 20.10.2018 року.

Таким чином, суд приходить до висновку, що наступне майно, яке придбано сторонами під час шлюбу :квартира АДРЕСА_1 , гараж АДРЕСА_4 НОМЕР_6 АГК "Прогрес" в Заводському районі м.Миколаєва та гараж № НОМЕР_9 в АГК "Локомотив" в Заводському районі м.Миколаєва є об`єктами спільної сумісної власності подружжя та підлягає поділу порівну між подружжям ,з виділенням у власність ОСОБА_3 1/2 частини цього майна.

Що стосується позовних вимог ОСОБА_3 в частині визнання за нею права власності на 1/2 частину грошових коштів, які перебували станом на 14.05.2018 року на банківських (депозитних) рахунках ОСОБА_4 відкритих за депозитними договорами: №264770839 від 31.01.2017 року, №271232809 від 08.04.2018 року, №270048616 від 07.02.2018 року, №269993943 від 03.02.2018 року, №270048533 від 07.02.2018 року у відділенні ПАТ «ПУМБ» м. Миколаєва як на об`єкт спільної сумісної власності подружжя , то суд приходить до наступного.

Як встановлено судом, ОСОБА_3 звернулась із позовом до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя, що є у спільній сумісній власності і в тому числі і грошових коштів, що перебувають або перебували на банківських рахунках ОСОБА_4 у відділенні ПАТ "ПУМП" та є їх спільною сумісною власністю. На підтвердження наявності депозитних рахунків позивачем була надана виписка по рахункам , у відділенні ПУМП в м.Миколаєві, відкритих на ім`я відповідача. Згідно довідки керівника сектору обробки запитів Управління супроводження контрольно-операційної діяльності Мережі Центру операційної підтримки АТ «ПУМБ» Чорної Г.З ОСОБА_11 №КНО-07.8.3/1551 від 16.04.2019 року на депозитному рахунку № НОМЕР_10 від 07.02.2018 року на ім`я ОСОБА_4 залишок коштів станом на 16.04.2019 року становить 44 000,00 євро.

Згідно довідки керівника сектору обробки запитів Управління супроводження контрольно-операційної діяльності Мережі Центру операційної підтримки АТ «ПУМБ» ОСОБА_12 .З ОСОБА_11 №КНО-07.8.3/1847 від 06.05.2019 року депозитні рахунки, які відкриті на підставі депозитних договорів № НОМЕР_11 від 31.01.2017 року та №271232809 від 08.04.2018 року на ім`я ОСОБА_4 станом на 24.10.2018 року закриті;

на депозитному рахунку за договором №270048616 від 07.02.2018 року на ім`я ОСОБА_4 залишок коштів станом на 24.10.2018 року становить 44 000,00 євро, відсотки 36,24 євро;

по депозитному договору №269993943 від 03.02.2018 станом на 24.10.2018 року 200 000,00 євро, відсотки 203,80 євро;

по депозитному договору №270048533 від 07.02.2018 року станом на 24.10.2018 року складає 0,00 євро, відсотки 13,29 євро;

залишок коштів на картковому рахунку № НОМЕР_12 від 18.01.2005 року станом на 24.10.2018 року складає 4 775,50 євро.

Залишок коштів на даних рахунках станом на 06.12.2018 року становить:

на депозитному рахунку за договором №270048616 від 07.02.2018 року становить 44 000,00 євро, відсотки 61,83 євро;

по депозитному договору №270048533 від 07.02.2018 року складає 0,00 євро, відсотки 13,29 євро;

залишок коштів на картковому рахунку № НОМЕР_12 від 18.01.2005 року складає 136,12 євро.

Таким чином, розмір грошових коштів на депозитних рахунках, відкритих в ПАТ «ПУМБ» за депозитними договорами на ім`я ОСОБА_4 на час звернення до суду з позовом становить 248 775,00 євро,

які підлягають поділу між сторонами, оскільки вказані грошові кошти є об`єктом спільної сумісної власності подружжя. А тому на користь позивачки слід стягнути із відповідача 124 387,50 євро, що станом на час ухвалення рішення відповідно курсу НБУ становить 3 416 924,63 грн.

Доводи представника відповідача про те, що вказані грошові кошти були витрачені відповідачем на користь сім`ї, оскільки до кінця 2018 року позивач та відповідач проживали однією сім`єю спростовуються пред`явленням вищезазначеного позову до суду, з якого вбачається, що спір між сторонами був реальним та носив матеріальний характер. Відповідачем же та його представником жодного належного та допустимого доказу на підтвердження того, що грошові кошти зняті відповідачем зі згоди позивачки та були витрачені ОСОБА_4 в інтересах та на користь сім`ї або в інших цілях суду не надано.

Що стосується заявленого відповідачем зустрічного позову, то суд вважає його таким, що підлягає повному задоволенню, виходячи із наступного.

Як встановлено судом під час перебування у шлюбі, відповідачкою ОСОБА_3 06.03.2018 року були укладені три договори:

1. Попередній договір нерухомого майна №1055 з ТОВ Real Palace, відповідно до якого покупець ( ОСОБА_3 ) набуває право власності на квартиру у будинку, що будується за адресою: АДРЕСА_6 квартири АДРЕСА_7 , загальна площа 69,25, кадастровий код 05.24.05.107).

Вартість майна за вказаним договором складає 41 130,00 дол. США.

2. Попередній договір нерухомого майна №039 з ТОВ «Елт білдінг», за умовами якого покупець ( ОСОБА_3 ) набуває право власності на квартиру у будинку, що будується за адресою: АДРЕСА_8 код АДРЕСА_9 , поверх 11, номер квартири 231, площа 51,6 кв.м.). Вартість майна за вказаним договором складає 35 700 дол. США.

3. Попередній договір №2 купівлі-продажу автостоянки з ТОВ «Елт Білдінг», предметом якого є передача права майбутньої власності на автостоянку в багатоквартирному житловому комплексі, що будується за адресою: АДРЕСА_8 (кадастровий код 05.32.18.031, номер автостоянки 43). Вартість майна за договором складає 6000 дол. США.

Таким чином, за вищевказаними договорами покупцем - ОСОБА_3 було сплачено грошові кошти в загальному розмірі 37391 дол. США, що підтверджується відповідними розписками від 18.03.2018 р. та від 26.05.2018 р. Оскільки майнові права на нерухомість за договорами від 06.03.2018року були набуті за час шлюбу, то вони належать сторонам на праві спільної сумісної власності на підставі ст.60 СК України і підлягають поділу.

Враховуючи, що кошти ,що були сплачені за договорами в сумі 37391 доларів США є спільною сумісною власністю сторін, то 1/2 частина цих коштів в сумі 18695,5 доларів США підлягає стягненню із позивачки на користь відповідача в порядку поділу майна подружжя в рахунок компенсації вартості майнових прав ,що в еквівалентні складає 466 639,68 грн.

Стосовно вимог позивача ОСОБА_4 за первісним позовом про стягнення судових витрат, що складаються з правової допомоги в розмірі 8 000,00 грн. та судового збору, а також вимог позивача за зустрічним позовом ОСОБА_3 про стягнення судових витрат, що складаються з судового збору в розмірі 5 143,44 грн., послуг перекладу в розмірі 440,00 грн. та витрат на правову допомогу в сумі 10 000,00 грн.

За змістом ст. 133 ЦПК України склад та розмір витрат, пов`язаних із оплатою правової допомоги, належить до предмета доказування у справі та окремо регулюється відповідним нормативно правовим актом.

На підтвердження цих обставин суду слід надавати договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (наприклад, квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки).

При цьому недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам, наприклад особисті розписки адвоката про одержання грошей або бланк квитанції завірений лише печаткою адвоката. Відповідно до абзацу 4 п. 48 Постанови Пленуму ВССУ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем за первісним позовом та позивачем за зустрічним позовом надано до суду тільки договір про надання правової допомоги адвоката та ордер, що є недостатнім для підтвердження факту понесення витрат на правову допомогу.

Тому з врахуванням викладеного, відповідно до ст. 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати пропорційно до задоволених позовних та зустрічних вимог, а саме: з відповідача за первісним позовом ОСОБА_4 на користь позивача ОСОБА_3 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 8 810,00 грн., а з відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_4 підлягає стягненню сплачений судовий збір в розмірі ?2 571,72 грн.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 10, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_10 , РНОКПП НОМЕР_13 ) до ОСОБА_4 (адреса: АДРЕСА_11 , РНОКПП НОМЕР_14 ) про поділ майна подружжя, що є у спільній сумісній власності задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на:

?1/2 частку квартири АДРЕСА_1 ;

?1/2 частку гаражу АДРЕСА_2 «Прогрес» Заводський район в м. Миколаєві;

?1/2 частку гаражу № НОМЕР_1 АГК «Локомотив» Заводський район в м. Миколаєві.

Визнати 248 775,00 євро, які перебували станом на 14.05.2018 року на банківських (депозитних) рахунках ОСОБА_4 відкритих за депозитними договорами: №264770839 від 31.01.2017 року, №271232809 від 08.04.2018 року, №270048616 від 07.02.2018 року, №269993943 від 03.02.2018 року, №270048533 від 07.02.2018 року у відділенні ПАТ «ПУМБ» м. Миколаєва об`єктом спільної сумісної власності подружжя.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 124 387,50 євро, що станом на час ухвалення рішення відповідно курсу НБУ становить 3 416 924,63 грн., що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 сплачений судовий збір в розмірі 8 810,00 грн.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_3 - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_4 (адреса: АДРЕСА_11 , РНОКПП НОМЕР_14 ) до ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_10 , РНОКПП НОМЕР_13 ) про поділ майна подружжя задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 в порядку поділу спільного майна подружжя в рахунок компенсації вартості 1/2 частини майнових прав за попередніми договорами купівлі-продажу нерухомого майна від 06.03.2018 року №1055, №039, №2 в розмірі 18 695,50 доларів США, що в еквівалентні складає 466 639,68 грн.

В іншій частині зустрічних позовних вимог ОСОБА_4 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 сплачений судовий збір в розмірі ?2 571,72 грн.

Рішення набирає законної сили через 30 днів, якщо не буде подана апеляційна скарга.

Рішення суду може бути оскаржене в 30-денний строк з дня його проголошення до Миколаївського апеляційного суду.

СУДДЯ: Ж.П. ПАВЛОВА