Справа № 297/198/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2019 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого Ільтьо І. І.,

при секретарі: Куні О. І.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Берегівської державної нотаріальної контори та ОСОБА_2 сільської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до Берегівської державної нотаріальної контори та ОСОБА_2 сільської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, зазначивши, що 19 квітня 2013 року помела його мати ОСОБА_3, після смерті якого відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме земельну ділянку, яка розташована на території ОСОБА_2 сільської ради, що належала матері згідно Державного акту на право приватної власності на землю Серії ІІІ-ЗК № 039380 від 10.04.2000 року. ОСОБА_1 являється спадкоємцем за заповітом від 13.10.2008 року, який складений у виконкомі ОСОБА_2 сільської ради, однак у встановлений законом шестимісячний термін позивач відповідну заяву до нотаріальної контори не подав, оскільки вважав, що прийняв спадщину, так як являється єдиним спадкоємцем після смерті матері.

З метою прийняття спадщини, позивачем ініційовано звернення до Берегівської державної нотаріальної контори, однак нотаріусом позивачу відмовлено в оформленні спадщини з підстав розбіжності в документах та пропуску позивачем передбаченого в ст. 1270 ЦК України строку, окрім того, нотаріусом розяснено необхідність вирішити питання щодо встановлення додаткового строку для прийняття спадщини в судовому порядку.

Вищезазначені обставини змусили позивача звернутися із даною заявою до суду, так як причини не подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, являються поважними.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, однак подав заяву в якій просить розглянути справу без його участі, позов підтримує та просить задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради в судове засідання не зявився, однак подав заяву в якій просить розглянути справу без його участі та визнає позовні вимоги ОСОБА_1.

Представник Берегівської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, причини неявки суд не повідомив.

Перевіривши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивач посилався, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позов задовольнити, виходячи з наступного.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Як вбачається з свідоцтва про смерть серії I-ФМ № 151922 від 19.04.2013 року, ОСОБА_3, померла 19.04.2013 року.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина за заповітом на належне їй на момент смерті майно, яке розташоване на території ОСОБА_2 сільської ради.

Рішенням Берегівського районного суду від 31.10.2018 року встановлено факт належності ОСОБА_3, яка померла 19 квітня 2013 року, Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗК № 039380 від 10.04.2000 року, виданого ОСОБА_4. Крім того, встановлено факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_3, яка померла 19 квітня 2013, є матірю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкодавців).

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

З матеріалів справи вбачається, що після смерті ОСОБА_3, позивач не подав до нотаріуса заяву про прийняття спадщини, оскільки вважав, що прийняв спадщину за заповітом, так як інших спадкоємців крім нього немає.

Також встановлено, що при зверненні позивача до Берегівської державної нотаріальної контори,із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3, йому було відмовлено в цьому, з посиланням на пропуск ним шестимісячного терміну для прийняття спадщини.

Як зазначено в ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Встановлено, що позивач, у встановлений законом строк не звернувся до нотаріальної контори за отриманням свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки вважав, що прийняв спадщину, так як фактично заяву про прийняття спадщини, однак не зареєстрував її.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач довела ті обставини, на які посилалася, як на підставу своїх позовних вимог.

Виходячи з наведеного, суд вважає за можливе визнати поважною причину пропуску позивачем строку для прийняття спадщини та визначити додатковий строк для подання заяви про її прийняття.

Керуючись статтями 1216, 1217, 1218, 1272 ЦК України, ст.ст. 7, 8, 10, 12, 13, 82, 174, 200, 206, 247 ч. 2, 259, 263-265, 268ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов задовольнити.

Визначити додатковий строк два місяці для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 РНОКПП 222860297 за померлою 19.04.2013 року матірю ОСОБА_3, який стік 19.10.2013 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з його проголошення.

Суддя ОСОБА_5.