П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2019 року м. Київ

Справа № 22-12270 Головуючий у1-й інстанції - Кошель Л. М.

Унікальний № 357/4460/19 Доповідач - Пікуль А. А.

Київський апеляційний суд. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ у складі:

головуючого Пікуль А. А.

суддів Гаращенка Д. Р.

Невідомої Т. О.

за участю секретаря Пузикової В. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Департаменту житлово-комунального господарства Білоцерківської міської ради на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25 червня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту житлово-комунального господарства Білоцерківської міської ради, Приватного акціонерного товариства "КАТП-1028" про зобов`язання вчинити певні дії,-

у с т а н о в и л а:

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Департаменту житлово-комунального господарства Білоцерківської міської ради, ПАТ "КАТП-1028" про зобов`язання вчинити певні дії, в якому просив зобов`язати Департамент житлово-комунального господарства Білоцерківської міської ради та ПАТ «КАТП-1028» прибрати контейнер для збору побутових відходів, розташований навпроти житлового будинку АДРЕСА_1 та привести вивільнену земельну ділянку в належний санітарний стан (а.с.5-8).

Позов було обґрунтовано тим, що позивач є власником житлового будинку АДРЕСА_1 будинку - на узбіччі проїзної частини вулиці, ПрАТ « КАТП -1028 » незаконно, з порушенням санітарних норм розмістив контейнер для збору сміття, який належним чином не утримується, не огороджений, не закривається, смердить, чим спричинює незручності для самого позивача та його сім`ї.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25 червня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Суд зобов`язав Департамент житлово-комунального господарства Білоцерківської міської ради та ПАТ «КАТП-1028» прибрати контейнер для збору побутових відходів, розташований навпроти житлового будинку АДРЕСА_1 та привести вивільнену земельну ділянку в належний санітарний стан.

Судом в порядку розподілу судових витрат стягнуто з Департаменту житлово-комунального господарства Білоцерківської міської ради та ПАТ «КАТП-1028» на користь ОСОБА_1 по 768 грн. 40 грн. судових витрат з кожного.

Не погодившись з рішенням суду, Департамент житлово-комунального господарства Білоцерківської міської ради подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного та необґрунтованого рішення, просить рішення районного суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог повністю (а.с.155-160).

У відзиві на вищевказану апеляційну скаргу ОСОБА_1 вказав, що рішення районного суду законне та обґрунтоване, тому він просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. Позивач окремо вказав, що оскільки спірний сміттєвий контейнер знаходиться в місці, яке не є спеціально відведеним для збирання та зберігання сміття місцем, не має нічого спільного з контейнерним майданчиком, він підлягає прибиранню. Улаштування контейнерного майданчика вздовж наскрізного проїзду допускається, якщо ширина проїзду складає не менше ніж 6 метрів у разі двохстороннього руху. Проїзна частина дороги з двохстороннім рухом по вул. Проф . Голуба, буд . 71 складає 4 м 70 см, що унеможливлює встановлення контейнерного майданчика поблизу будинку позивача.

В суд апеляційної інстанції позивач та представник ПАТ «КАТП-1028» не з`явились, про місце та час апеляційного розгляду повідомлені належним чином, про що свідчать зворотні повідомлення.

13 вересня 2019 року на адресу апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 , в якій він просив розгляди справу без його участі.

Суд ухвалив розглядати справу у відсутність указаних осіб, оскільки відповідно до положень частини 2 статті 372 ЦПК неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді Пікуль А. А., пояснення представника Департаменту житлово-комунального господарства Білоцерківської міської ради, ОСОБА_2 , яка підтримала подану апеляційну скаргу та просила її задовольнити, а рішення районного суду скасувати, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія доходить висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

У відповідності до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

При ухваленні рішення районний суд вважав встановленими наступні обставини.

Відповідно до наказу Управління житлово-комунального господарства Білоцерківської міської ради № 35-ОД від 17 серпня 2012 року ПАТ «КАТП-1028» визначено виконавцем послуг з вивезення (перевезення та захоронення) твердих побутових відходів в м. Біла Церква на строк до 31 грудня 2019 року

Між управлінням житлово-комунального господарства Білоцерківської міської ради (замовник) та ПАТ «КАТП-1028» (виконавець) 23 серпня 2012 року укладено договір № 49/568 на надання послуг з вивезення (перевезення та захоронення) твердих побутових відходів, строк дії якого з 25 серпня 2012 року до 31 грудня 2019 року.

ОСОБА_1 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 .

У відповідності до вказаного вище договору та своєї статутної діяльності ПрАТ « КАТП-1028» розміщено контейнер для збору побутових відходів на узбіччі перехрестя вулиці Професора Голуба будинки 30, 32 та 2-го провулку Професора Голуба через дорогу від будинку № 71 по вулиці Професора Голуба де проживає позивач.

Протягом 2018-2019 років ОСОБА_1 неодноразово звертався до Департаменту житлово-комунального господарства Білоцерківської міської ради, ПАТ «КАТП-1028» та інших організацій та установ з приводу незадоволення розміщенням сміттєвого контейнера поблизу його будинку. Скарги ґрунтувалися на недотриманні санітарних норм щодо відстані між сміттєвим баком та приватним житловим будинком, антисанітарним станом контейнера, постійним запахом смороду від нього.

Декілька разів комісії з працівників Департаменту житлово-комунального господарства, ПрАТ «КАТП-1028» здійснювали виїзд на місце з метою вирішення конфлікту між ОСОБА_1 та іншими мешканцями вулиці Професора Голуба, викликаного розміщенням сміттєвого баку саме в цьому місці.

Комісіями встановлено, що контейнер для збору побутових відходів знаходиться на узбіччі проїзної частини перехрестя вулиці Професора Голуба та 2-го провулку Професора Голуба на відстані 10 м до межі земельної ділянки домоволодіння АДРЕСА_1 , що відповідає приписам наказу МОЗ № 145 від 17 березня 2011 року щодо відстані не менш як 5 м від контейнерних майданчиків до меж присадибних ділянок на території садибної забудови населених пунктів, сам контейнер розміщений на бетонному майданчику, сміття біля нього виявлено не було, перенесення контейнера в інше місце є неможливим з огляду на щільність забудови та вузьку проїзну частину вулиці.

Суд з`ясував, що розміщення сміттєвого контейнера саме на цьому місці відбулося за ініціативи мешканців АДРЕСА_4 , які неодноразово зверталися до відповідачів з відповідними заявами.

За встановлених обставин, здовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , районний суд виходив з того, що в даному спорі відповідачами порушено вимоги законодавства щодо умов розміщення контейнерів для збору побутових відходів і не облаштований контейнерний майданчик, тому контейнер для збору побутових відходів на узбіччі проїзної частини перехрестя вулиці Професора Голуба та 2-го провулку Професора Голуба встановлено незаконно. З огляду на таке районний суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , які на думку суду є обґрунтованими і підлягають до задоволення у спосіб, визначений позивачем.

При перевірці указаних висновків районного суду у контексті доводів апеляційної скарги Департаменту житлово-комунального господарства Білоцерківської міської ради апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 50 Конституції України кожен має право на безпечне для життя і здоров`я довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди. Кожному гарантується право вільного доступу до інформації про стан довкілля, про якість харчових продуктів і предметів побуту, а також право на її поширення. Така інформація ніким не може бути засекречена.

Згідно статті 3 Закону України «Про відходи» основними завданнями законодавства про відходи є: а) визначення основних принципів державної політики у сфері поводження з відходами; б) правове регулювання відносин щодо діяльності у сфері поводження з відходами; в) визначення основних умов, вимог і правил щодо екологічно безпечного поводження з відходами, а також системи заходів, пов`язаних з організаційно-економічним стимулюванням ресурсозбереження; г) забезпечення мінімального утворення відходів, розширення їх використання у господарській діяльності, запобігання шкідливому впливу відходів на навколишнє природне середовище та здоров`я людини.

Відповідно до статті 21 Закону України «Про відходи» органи місцевого самоврядування у сфері поводження з відходами забезпечують:

а) виконання вимог законодавства про відходи; б) розроблення та затвердження схем санітарного очищення населених пунктів; в) організацію збирання і видалення побутових відходів, у тому числі відходів дрібних виробників, створення полігонів для їх захоронення, а також організацію роздільного збирання корисних компонентів цих відходів; г) затвердження місцевих і регіональних програм поводження з відходами та контроль за їх виконанням; д) вжиття заходів для стимулювання суб`єктів господарювання, які здійснюють діяльність у сфері поводження з відходами; е) вирішення питань щодо розміщення на своїй території об`єктів поводження з відходами; є) координацію діяльності суб`єктів підприємницької діяльності, що знаходяться на їх території, в межах компетенції; з) здійснення контролю за раціональним використанням та безпечним поводженням з відходами на своїй території; и) ліквідацію несанкціонованих і неконтрольованих звалищ відходів; і) сприяння роз`ясненню законодавства про відходи серед населення, створення необхідних умов для стимулювання залучення населення до збирання і заготівлі окремих видів відходів як вторинної сировини; ї) здійснення інших повноважень відповідно до законів України; й) надання згоди на розміщення на території села, селища, міста місць чи об`єктів для зберігання та захоронення відходів, сфера екологічного впливу функціонування яких згідно з діючими нормативами включає відповідну адміністративно-територіальну одиницю; м) здійснення контролю за додержанням юридичними та фізичними особами вимог у сфері поводження з виробничими та побутовими відходами відповідно до закону та розгляд справ про адміністративні правопорушення або передача їх матеріалів на розгляд інших державних органів у разі порушення законодавства про відходи. Органи місцевого самоврядування приймають рішення про відвід земельних ділянок для розміщення відходів і будівництва об`єктів поводження з відходами.

Згідно статті 35-1 Закону України «Про відходи» під час проектування житлових будинків, громадських, виробничих, складських та інших споруд передбачаються будівництво та облаштування контейнерних майданчиків для роздільного збирання і зберігання побутових відходів, урн для побутових відходів. Житлові масиви і внутрішньодворові території, дороги загального користування та інші об`єкти благоустрою населених пунктів, а також місця проведення масових заходів обладнуються контейнерними майданчиками, урнами для побутових відходів.

Наказом Міністерства Регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22 жовтня 2013 року № 506 «Про прийняття національного стандарту ДСТУ-Н Б Б.2.2-7:2013 «Настанова з улаштування контейнерних майданчиків»» прийнято з наданням чинності з 01 квітня 2014 року національний стандарт ДСТУ-Н Б Б.2.2-7:2013 "Настанова з улаштування контейнерних майданчиків" (далі - ДСТУ-Н Б Б.2.2-7:2013), розроблений Українським державним науково-дослідним інститутом проблем водопостачання, водовідведення та охорони навколишнього природного середовища "УкрВОДГЕО".

З пункту 4 ДСТУ-Н Б Б.2.2-7:2013 убачається наступне:

4.1 Відповідно до ст. 35-1 Закону України «Про відходи» житлові масиви і внутрішньо дворові території, дороги загального користування та інші об`єкти благоустрою населених пунктів, а також місця проведення масових заходів обладнуються контейнерними майданчиками.

4.2 Територія контейнерного майданчика має примикати до проїздів, але не заважати руху транспорту. У разі відокремленого розміщення контейнерного майданчика (удалині від проїздів) треба передбачати можливість зручного проїзду спеціально обладнаних транспортних засобів та наявність майданчиків для розвороту (12 м х12 м).

Улаштування контейнерного майданчика вздовж наскрізного проїзду допускається, якщо ширина проїзду складає не менше ніж 3,5 м у разі одностороннього руху та не менше ніж 6 м у разі двохстороннього руху.

Якщо контейнерний майданчик розміщується на відстані більше ніж 2 м від краю проїжджої частини, потрібне улаштування під`їзної кишені.

4.3 Обов`язковий перелік елементів благоустрою на контейнерному майданчику має включати: тверді види покриття, елементи сполучення поверхні майданчика з прилеглими територіями, контейнери для збирання побутових відходів, освітлювальне обладнання, озеленення.

4.4 Місця розміщення контейнерних майданчиків на об`єктах благоустрою населених пунктів визначаються у складі проектів будівництва житлових і громадських будівель і споруд, а для території садибної забудови - у складі проектів детальних планів цих територій.

4.5 Контейнерні майданчики повинні бути віддалені від меж земельних ділянок навчальних та лікувально-профілактичних закладів, стін житлових та громадських будівель і споруд, майданчиків для ігор дітей та відпочинку населення на відстань не менше ніж 20 м.

4.6 На території садибної забудови населених пунктів відстань від контейнерних майданчиків до меж присадибних ділянок зі сторони вулиць повинна складати не менше ніж 5 м.

Згідно з положеннями п. п. 2.8., 2.10. Державних санітарних норм та правил утримання територій населених місць, затверджених Наказом Міністерства охорони здоров`я України № 145 від 17.03.2011, Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 5 квітня 2011 р. за № 457/19195, контейнерні майданчики повинні бути віддалені від меж земельних ділянок навчальних та лікувально-профілактичних закладів, стін житлових та громадських будівель і споруд, майданчиків для ігор дітей та відпочинку населення на відстань не менше 20 м. На території садибної забудови населених пунктів відстань від контейнерних майданчиків до меж присадибних ділянок зі сторони вулиць повинна складати не менш як 5 м. У виняткових випадках в районах забудови, що склалася, де немає можливості дотримання відстаней, зазначених у пункті 2.8 Санітарних норм, місця розташування контейнерних майданчиків встановлюються комісією за участю посадових осіб спеціально уповноважених органів містобудування та архітектури і державної санітарно-епідеміологічної служби, а також представників балансоутримувача будинку та органу самоорганізації населення. Комісією складається акт довільної форми щодо місця розташування контейнерного майданчика, який підписується всіма членами комісії у чотирьох примірниках для кожної із сторін.

З матеріалів справи убачається, що згідно Плану зонування м. Біла Церква, затвердженого рішенням Білоцерківської міської ради від 28 березня 2019 року № 3567-68-УП територія по вул. Професора Голуба в м. Біла Церква відноситься до функціональної зони Ж-1 (територіальна зона садибних одноквартирних житлових будинків включно з земельними ділянками та заблокованих одноквартирних житлових будинків з виходом з кожної квартири на земельну ділянку), про що вказано в листі Управління містобудування та архітектури Білоцерківської міської ради № 15/553 від 15 травня 2019 року.

Відповідно до статуту ПрАТ «КАТП-1028», проекту розміщення контейнерних майданчиків для збору твердих побутових відходів від 2016 року, договору на надання послуг з вивезення (перевезення та захоронення) твердих побутових відходів від 23 серпня 2012 року та загальних зборів (ініціативи) мешканців вулиці та 2-го провулку Професора Голуба було розміщено контейнер для збору побутових відходів на узбіччі перехрестя вулиці Професора Голуба № 30, № 32 та 2-го провулку Професора Голуба через дорогу від будинку № 71 по вул. Професора Голуба, де проживає позивач.

У подальшому були створені комісії посадових осіб ДЖКГ БМР та ПрАТ «КАТП- 1028» з участю мешканців домоволодінь вулиці та 2-го провулку Професора Голуба , при роботі яких встановлено, що контейнер для збору побутових відходів знаходиться на узбіччі проїзної частини перехрестя вулиці Професора Голуба на відстані 10 м до межі земельної ділянки домоволодіння АДРЕСА_1 , що відповідає приписам Санітарних норм щодо відстані не менше 5 м від контейнерних майданчиків до меж присадибних ділянок на території садибної забудови населених пунктів. Сам контейнер розміщений на бетонному майданчику, сміття біля нього виявлено не було, перенесення контейнерав інше місце є неможливим з огляду на щільність забудови та вузьку проїзну частину вулиці.

Житловий масив, до якого належить вулиця та провулок Професора Голуба є найбільш щільним та капітально забудованим житловими будинками та торгового і культурно-побутового призначення.

Матеріали справи свідчать, що мешканці АДРЕСА_4 неодноразово звертались до ПрАТ «КАТП-1028» з заявами та зверненням, в який підтверджували узгодження жителями щодо установки сміттєвого контейнеру на спірному місці, вказували що таке розташування контейнеру задовольняє більшість мешканців району (а.с.43), після прибирання контейнеру мешканці звертались із заявою з проханням повернення контейнеру на узгоджене місце та посилались, що після прибирання спірного контейнеру унеможливлюється своєчасне викидання сміття (а.с.41).

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції доказів суд апеляційної інстанції доходить висновку про те, що висновки районного суду про наявність підстав для задоволення позову не відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону. Судом порушені встановлені ст.89 ЦПК України правила оцінки доказів та невірно застосовано до спірних правовідносин положення законодавства України щодо розміщення місць для збору побутових відходів, а також щодо ефективного способу захисту порушеного, невизнаного, або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, у контексті таких загальних засад цивільного законодавства як справедливість, добросовісність та розумність.

При вирішенні справи районним судом не враховано, що місце розташування контейнерного майданчика для збору побутових відходів було визначене відповідачами з урахуванням забудови, що склалася, з дотриманням відстаней до меж присадибних ділянок на території садибної забудови даного населеного пункту.

З огляду на таке висновок районного суду про те, що контейнер для збору побутових відходів встановлено незаконно, не відповідає обставинам справи.

Той факт, що контейнер для збору побутових відходів розміщений на контейнерному майданчику, обладнаному твердим видом покриття та сполученому із проїжджою частиною вулиці (а.с.40, 54), однак без облаштування спеціального освітлювального обладнання та озеленення, що входять до передбаченого п. 4.3. ДСТУ-Н Б Б.2.2-7:2013 обов`язкового переліку елементів благоустрою на контейнерному майданчику, а також заявлений позивачем факт неналежного утримання контейнера не є підставами для прибирання контейнера. Такі факти можуть бути підставами для зобов`язання відповідних органів вчинити дії щодо облаштування контейнерного майданчика та виконання вимог щодо його належного утримання.

Відповідно до ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод особа має право на ефективний спосіб захисту прав і це означає, що вона має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

У даному спорі обраний позивачем спосіб захисту не відповідає змісту порушеного права позивача та характеру правопорушення.

Адже право позивача на безпечне для життя і здоров`я довкілля, у зв`язку з порушенням якого заявлений даний позов (а.с.6), включає і право на отримання можливості утилізації відходів. Таке ж право мають інші мешканці садибної забудови, що проживають у безпосередній близькості від позивача.

Отже обраний позивачем спосіб захисту свого права на безпечне довкілля, по-перше, не є ефективним способом захисту цього права; по-друге, входить у конфлікт із суспільним інтересом громади мікрорайону, у якому проживає позивач, щодо забезпечення можливості збирання та утилізації відходів.

В рамках даного спору вимоги щодо облаштування у визначеному місці розміщення контейнера для збору побутових відходів контейнерного майданчика відповідно до встановлених норм і правил, зокрема, з огородженням, навісом, освітленням тощо позивачем не заявлялись. Вимоги щодо забезпечення належного утримання контейнерного майданчика також не заявлені.

Водночас, відповідно до положень ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З огляду на викладене апеляційний суд доходить висновку про відсутність правових підстав для задоволення заявленого ОСОБА_1 позову.

За правилами ч.1 ст. 376 ЦПК України самостійними підставами для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення є, зокрема, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до положень ч.2 ст. 376 ЦПК України неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Ураховуючи наведене, оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

При ухваленні нового рішення про відмову в задоволенні позову у відповідності до положень ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_1 на користь Департаменту житлово-комунального господарства Білоцерківської міської ради підлягає стягненню 2 305 грн. 20 коп. в рахунок компенсації витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 367-368, 374-376, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Департаменту житлово-комунального господарства Білоцерківської міської ради задовольнити.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25 червня 2019 року скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у позові.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Департаменту житлово-комунального господарства Білоцерківської міської ради 2 305 грн. 20 коп. (дві тисячі триста п`ять гривень двадцять копійок) на відшкодування судових витрат по сплаті судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складений 24 вересня 2019 року.

Головуючий А. А. Пікуль

Судді Д. Р. Гаращенко

Т. О. Невідома