Справа № 524/6091/16-ц
Провадження № 2/524/11/19
08 лютого 2019 року Автозаводський районний суд м.Кременчука в складі: головуючого судді - Андрієць Д.Д., за участю секретаря - Воблікової І.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,-
ОСОБА_1 звернулась до Автозаводського районного суду м. Кременчука із позовом до ОСОБА_2 в якому просила суд стягнути з відповідача на її користь 772800,35 грн боргу за договором позики.
В судове засідання від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та його представника. В своєму клопотанні представник позивача також не заперечував проти ухвалення заочного рішення та просив суд врахувати, що справа розглядається із серпня 2016 року виключно внаслідок зловживання відповідачем процесуальними правами.
ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧА
Відповідач в судове засідання не з'явився, надіслав суду клопотання про відкладення розгляду справи. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надіслав до суду клопотання про відкладення розгляду справи, яке мотивовано тим, що він як депутат Кременчуцької районної ради приймає участь в перевірці діяльності Садківської ЗОШ І-ІІІ ступенів Кременчуцького району.
Відзив на позов відповідач не надіслав. В клопотаннях про призначення експертизи представник відповідача вказував на те, що відповідач заперечує факт підписання розписки.
КЛОПОТАННЯ ТА ІНШІ ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ ПО СПРАВІ
21.03.2017 та 14.11.2017 судом було призначено судову криміналістичну експертизу.
В ч.1 ст.103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.
Від представника відповідача до суду надійшло клопотання про призначення додаткової експертизи, яке було мотивовано тим, що експертиза, проведена за ухвалою суду є неповною, оскільки не було надано відповіді на питання, які можуть мати істотний вплив на правильне вирішення спору. Представник відповідача вважає, що на даний час існує нагальна потреба встановити фактичні обставини щодо часу виконання підписів у розписці та її правову природу.
Суд відзначає, що при призначенні судової експертизи 14.11.2017 судом було враховано те, що представником відповідача було обрано експертну установу - Харківський науково-дослідний інститут судових експертиз імені заслуженого професора М.С. Бокаріуса, а представник позивача не заперечував проти доручення вказаної експертизи саме Харківському науково-дослідному інституту судових експертиз імені заслуженого професора М.С. Бокаріуса. У зв'язку із чим, відповідно до вимог ч.3 ст.103 ЦПК України, експертна установа не обиралась судом.
З огляду на те, що на час призначення судової експертизи 14.11.2017 в матеріалах справи був лист від Полтавського відділення Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз імені заслуженого професора М.С. Бокаріуса про наявність технічних можливостей в експертних установах щодо проведення відповідного дослідження, суд вважає, що чергове клопотання представника відповідача про призначення судової криміналістичної експертизи, може свідчити про затягування розгляду справи.
Враховуючи викладене, суд вважає за можливе відмовити у задоволенні клопотання представника відповідача.
В ч.1, 4 ст.223 ЦПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
При вирішенні клопотання відповідача та його представника про відкладення розгляду справи суд враховує те, що в судове засіданні 05.12.2018 від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, яке було мотивовано зайнятістю адвоката в іншому судовому засіданні, відповідач не повідомляв суду про причини неявки. Дійсне клопотання відповідача про відкладення розгляду справи від 08.02.2019 було подано в день судового засідання безпосередньо до канцелярії суду, про що свідчить штамп вхідної кореспонденції.
Суд відзначає, що доказів, які б свідчили про поважність причин неявки до клопотання відповідача долучено не було. Також суд враховує, що подання клопотання про відкладення судового засідання, яке мотивовано неможливістю відповідача з'явитись до суду через стан свого здоров'я, безпосередньо до канцелярії суду в день судового може свідчити про зловживання стороною своїми процесуальними правами.
Враховуючи викладені обставини, а також приймаючи до уваги, що судом неодноразово було відкладено розгляд справи за клопотанням відповідача та його представників та зважаючи на те, що тривалий розгляд справи, а саме з серпня 2016 року порушує права та інтереси позивача на розгляд його справи протягом розумного строку, суд вважає, що клопотання відповідача та його представника про відкладення розгляду справи від 08.02.2019 не підлягають задоволенню, а тому суд вважає за можливе відповідно до вимог ч.4 ст.223 ЦПК України постановити заочне рішення по справі.
ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ
Борг відповідачем не погашено, що фактично не заперечувалось відповідачем.
Відповідно до ст. 526, 530, 610, 611 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного законодавства. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). В разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
В ст.1046 ЦК України зазначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
За змістом ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.
Частиною 1 ст. 1050 ЦК України визначено, що в тому разі, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України.
Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
ОЦІНКА СУДУ
Договір позики за своєю юридичною природою є реальною, односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника або інший письмовий документ, з якого дійсно вбачається як сам факт отримання в борг певної грошової суми, так і дата її отримання.
Суд відзначає, що наявна в матеріалах справи розписка на переконання суду є належним та допустимим доказом, який підтверджує те, що між сторонами було укладено договір позики за умовами якого кожна сторона набула взаємні права та обов'язки, зокрема ОСОБА_1, як позикодавець - право вимагати повернення коштів, а ОСОБА_2, як позичальник - обов'язок повернути позикодавцеві суму позики у строк та в порядку, що встановлені договором.
Вказаний доказ спростовує доводи представника відповідача висловлені ним в клопотаннях про проведення судових експертиз, про те, що ОСОБА_2 не підписувала розписку про отримання коштів від ОСОБА_1.
Суд враховує те, що відповідачем не було надано суду доказів, які б спростовували факт укладення договору позики, або факт отримання коштів за договором позики у меншому розмірі, ніж визначено в спірній розписці.
Отже, враховуючи те, що свій обов'язок щодо повернення коштів ОСОБА_2 не виконала, суд вважає обґрунтованими вимоги ОСОБА_1 щодо стягнення суми боргу за договором позики в сумі 772800,35 грн.
Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складаються із судового збору в сумі 6890 грн.
Судові витрати пов'язані із залученням експертів в сумі 9581 грн суд покладає на відповідача.
Керуючись ст. ст.10, 12, 81, 141, 223, 258, 259, 263 - 265, 280-284 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, рнокпп НОМЕР_1, останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, рнокпп НОМЕР_2, АДРЕСА_1 борг за договором позики від 26.12.2015 в сумі 772800,35 грн.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, рнокпп НОМЕР_1, останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, рнокпп НОМЕР_2, АДРЕСА_1 судові витрати в сумі 6890 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Д.Д.Андрієць