Постанова

Іменем України

11 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 521/13103/16-ц

провадження № 61-31169 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В.,

суддів: Білоконь О.В. Осіяна О. М. (суддя-доповідач), Сакари Н. Ю., Хопти С. Ф.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ;

відповідач - приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Ткаченко Ольга Вікторівна;

третя особа - головне територіальне управління юстиції в Одеській області;

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Ткаченко Ольга Вікторівна на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 27 жовтня 2016 року у складі судді Леонова О. С. та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 30 травня 2017 року у складі колегії суддів: Сєвєрової Є. С., Гірняк Л. А., Дрішлюка А. І.

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2016 року адвокат Кліменко В. П. звернувся до суду з позовом до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Ткаченко О. В., про визнання незаконною та скасування постанови про відмову у видачі дублікату довіреності.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 10 жовтня 2016 року до участі у розгляді справи третьою особою залучено головне територіальне управління юстиції в Одеській області.

Позовна заява мотивована тим, що 07 липня 2015 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Ткаченко О. В. була посвідчена довіреність на ім`я ОСОБА_1 , зареєстрована в реєстрі № 1363, якою громадянин ОСОБА_2 уповноважив його на ведення справ в усіх судових органах, правоохоронних органах, органах прокуратури, органах місцевого самоврядування, в банківських установах, в інших установах і організаціях, - державних, громадських, консульських, в Державній виконавчій службі, тощо, з усіма правами і повноваженнями, які передбачені законом. Перелік його повноважень та обмеження їх викладені у тексті вказаної довіреності.

Зазначав, що видана йому довіреність була втрачена. На даний час довіреність не скасована та є дійсною.

Вказував, що у відповідності до вимог статей 8, 53 Закону України «Про нотаріат», глави 22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України,12 липня 2015 року звернувся до приватного нотаріусу Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3 з письмовою заявою про видачу йому, як особі, щодо якої вчинювалась зазначена нотаріальна дія, дублікату довіреності, замість втраченої.

Постановою приватного нотаріусу Одеського міського нотаріального округу Ткаченко О. В. від 23 липня 2015 року йому було відмовлено у видачі дублікату довіреності з тих підстав, що він не є особою, яка має право на отримання дублікату довіреності.

Вважав зазначену постанову нотаріуса незаконною, оскільки представник (повірений) за довіреністю має право, а за певних обставин і обов`язок, звернутися до нотаріуса та отримати дублікат довіреності, виданої на ім`я такого представника у випадку втрати чи зіпсування оригіналу довіреності.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_1 просив суд визнати незаконною та скасувати постанову приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Ткаченко О. В. від 23 липня 2015 року про відмову у видачі дублікату нотаріально посвідченої довіреності, виданої на його ім`я громадянином ОСОБА_2 07 липня 2015 року; зобов`язати приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Ткаченко О. В. повторно розглянути його заяву від 12 липня 2015 року та прийняти рішення відповідно до вимог закону.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 27 жовтня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Визнано незаконною та скасовано постанову приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Ткаченко О. В. від 23 липня 2015 року про відмову адвокату Кліменку В. П. у видачі дублікату нотаріально посвідченої довіреності, виданої на його ім`я громадянином ОСОБА_2 07 липня 2015 року. Зобов`язано приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Ткаченко О. В. повторно розглянути заяву адвоката Кліменка В. П. від 12 липня 2015 року та прийняти рішення відповідно до вимог закону.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що чинним законодавством передбачено право отримувати дублікати довіреностей як особами, які їх видали, так і особами, щодо яких вони видані, тому суд вважав, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 30 травня 2017 року апеляційну скаргу приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Ткаченко О. В. відхилено. Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 27 жовтня 2016 року залишено без змін.

Суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції, зазначивши, що представництво у цьому спорі ґрунтується на договорі доручення, в якому існують взаємні права та обов`язки сторін, довіреність виступає документом, що видається на підтвердження повноважень перед третіми особами. При цьому, враховуючи відсутність прямої заборони в законі на видачу дублікату довіреності представнику, наявність прав та обов`язків між довірителем та повіреним у відносинах представництва, можливість реалізації прав довірителя через представника перед третіми особами лише шляхом вчинення нотаріальної дії видачі довіреності, суд апеляційної інстанції вважав, що посилання нотаріуса на те, що позивач не є особою, щодо якої вчинена нотаріальна дія, носить характер тлумачення норми права, яке не має ознак безспірності. Разом із тим, звуження обсягу прав особи за відсутності норми закону про заборону на вчинення дій та нечіткості закону, який дозволяє на власний розсуд застосовувати протилежні підходи, не допускається, виходячи з засад цивільного законодавства, а також принципів Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Суд апеляційної інстанції виходив з того, що довіреність була видана ОСОБА_1 для представництва перед третіми особами, отже на час звернення до нотаріуса він був обізнаний про факт і зміст вчиненої нотаріальної дії, а тому посилання нотаріуса про унеможливлення видачі дублікату через обов`язок дотримання таємниці нотаріальної дії суперечить змісту самого поняття таємниці вчинення нотаріальних дій, визначений у статті 8 Закону України «Про нотаріат».

Крім того, наказом Міністерства юстиції України від 28 грудня 2006 року № 111/5 «Про запровадження Єдиного реєстру довіреностей та внесення змін і доповнень до деяких нормативно-правових актів Міністерства юстиції України» встановлено порядок створення, ведення та користування Єдиним реєстром довіреностей, який містить інформацію про припинення дії довіреності і нотаріус перевіряє чинність довіреності за відомостями реєстру під час видачі дублікату довіреності, а тому відмова у видачі дублікату з підстав неможливості пересвідчитися у тому, що довіреність не скасована довірителем, суперечить вищевикладеним нормам.

Також суд виходив з того, що під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції ОСОБА_4 підтвердив, що через перебування за межами країни не міг особисто звернутися з заявою про видачу дублікату довіреності, яка була втрачена представником, і відмова у видачі дублікату була перешкодою для реалізації його прав у судовому спорі, в якому він очікував на захист інтересів представником, про зміст нотаріальної дії був обізнаний представник ОСОБА_1 , довіреність не була скасована, строк її дії не закінчився, а тому за відсутності чіткої заборони на вчинення такої нотаріальної дії на рівні закону об`єктивні перешкоди у видачі дублікату довіреності були відсутні.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У червні 2017 року приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Ткаченко О. В. подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій просила оскаржувані судові рішення скасувати, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, й ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 червня 2017 року касаційне провадження у вказаній справі відкрито та витребувано цивільну справу № 521/13103/16-ц із Малиновського районного суду м. Одеси.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 вересня 2017 року зупинено виконання рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 31 жовтня 2016 року.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У травні 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03 червня 2019 року справу передано судді-доповідачеві Осіяну О. М.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 серпня 2019 року справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що судами не враховано вимоги частини п`ятої статті 8 Закону України «Про нотаріат», якою чітко визначено коло осіб, яким видається дублікат довіреності. Так, відповідно до вказаної норми, дублікат видається виключно фізичним та юридичним особам, за дорученням яких або щодо яких вчинялися нотаріальні дії. Зазначала, що особою, щодо якої вчинена нотаріальна дія (посвідчення довіреності) є безпосередньо ОСОБА_2 , особу якого встановив нотаріус відповідно до вимог частини другої статті 43 Закону України «Про нотаріат» та який отримав у нотаріуса оригінал довіреності. Відносно Кліменка В. П. , якого ОСОБА_2 уповноважив вказаною довіреністю на ведення його справ, нотаріус не вчиняв нотаріальних дій, а тому правових підстав для видачі дубліката такої довіреності позивачу у нотаріуса не було. Вказувала, що по видачу дубліката довіреності може звернутися виключно довіритель, оскільки представник не є особою, щодо якої вчинялася нотаріальна дія, адже за довіреністю він діє від імені та в інтересах довірителя (згідно зі статтею 239 ЦК України правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє). Також зазначала, що при видачі дублікату довіреності нотаріус з`ясовує відсутність підстав, припинення представництва за довіреністю, передбачених статтею 248 ЦК України, які можуть бути перевірені у разі у разі видачі дубліката виключно довірителю, тому при зверненні до нотаріуса особи-представника по видачу дубліката, нотаріус не може перевірити, чи жива особа, яка видала довіреність, та не може перевірити її дієздатність. Враховуючи, що довіреність є одностороннім правочином, посилаючись на положення статті 8 Закону України «Про нотаріат» щодо нотаріальної таємниці, вказувала, що такий документ (дублікат) може бути виданий лише особі, від імені якої вчинялася нотаріальна дія, тобто виключно довірителю ОСОБА_2

Відзив на касаційну скаргу не надійшов.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Судами встановлено, що 07 липня 2015 року ОСОБА_2 на підставі усного договору доручення, шляхом видачі нотаріально посвідченої довіреності, уповноважив ОСОБА_1 на ведення його справ (а.с. 8).

Оскільки оригінал довіреності було втрачено, 13 липня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Ткаченко О. В. із заявою про видачу її дублікату. (а.с. 9)

Постановою приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Ткаченко О. В. від 23 липня 2015 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі дублікату довіреності, посвідченої 07 липня 2015 року за реєстровим № 1363 від імені ОСОБА_2 (а.с. 10).

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Ткаченко О. В. підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з вимогами частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону судові рішення не відповідають.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 34 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси видають дублікати нотаріальних документів, що зберігаються у справах нотаріуса.

Згідно із частиною першою статті 53 Закону України «Про нотаріат» у разі втрати або зіпсування документа, посвідченого або виданого нотаріусом чи посадовою особою органу місцевого самоврядування, за письмовою заявою осіб, перелічених у першому реченні частини п`ятої статті 8 цього Закону, видається дублікат втраченого документу.

Частиною п`ятою статті 8 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що довідки про вчинені нотаріальні дії та копії документів, що зберігаються у нотаріуса, видаються нотаріусом виключно фізичним та юридичним особам, за дорученням яких або щодо яких вчинялися нотаріальні дії.

Аналогічний порядок видачі дубліката втраченого документа нотаріусом визначений у главі 22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5.

Відповідно до положень статті 49 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: вчинення такої дії суперечить законодавству України; не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії; дія підлягає вчиненню іншим нотаріусом або посадовою особою, яка вчиняє нотаріальні дії; є сумніви у тому, що фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, усвідомлює значення, зміст, правові наслідки цієї дії або ця особа діє під впливом насильства; з проханням про вчинення нотаріальної дії звернулась особа, яка в установленому порядку визнана недієздатною, або уповноважений представник не має необхідних повноважень; правочин, що укладається від імені юридичної особи, суперечить цілям, зазначеним у їх статуті чи положенні, або виходить за межі їх діяльності; особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла плату за її вчинення; особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла встановлені законодавством платежі, пов`язані з її вчиненням; в інших випадках, передбачених Законом України «Про нотаріат».

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, виходив із того, що перелік підстав для відмови у вчиненні нотаріальної дії, визначений статтею 49 Закону України «Про нотаріат», є вичерпним, прямої заборони на видачу дублікату довіреності представнику (повіреному) законом не передбачено, а тому право на отримання дублікату довіреності має як особа, яка її видала, так і особа, щодо якої вона видана.

Разом з тим, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, не врахував таке.

Згідно з частинами першою-третьою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори); одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами.

Відповідно до частини першої, третьої статті 244 ЦК України представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю; довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Статтею 239 ЦК України передбачено, що правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє.

Отже, довіреність є одностороннім правочином, який створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яка видала довіреність.

Таким чином, стороною правочину (посвідчення довіреності), а отже і особою, щодо якої вчинено нотаріальну дію, є ОСОБА_2 , особа якого встановлена нотаріусом у відповідності до вимог частини другої статті 43 Закону України «Про нотаріат» та який отримав у нотаріуса оригінал довіреності. ОСОБА_1 , якого ОСОБА_2 уповноважив вказаною довіреністю на ведення його справ, не є стороною цього правочину, відносно нього нотаріус не вчиняв нотаріальних дій, особу його не встановлював, а тому правових підстав для видачі дубліката такої довіреності позивачу у нотаріуса не було.

Разом з тим, задовольняючи позовні вимоги про визнання незаконною та скасування постанови нотаріуса про відмову у видачі дублікату довіреності, суди не врахували, що при вчиненні оскарженої нотаріальної дії приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Ткаченко О. В. діяла у відповідності до вимог Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та дійшли помилкового висновку про скасування нотаріальної дії з вищевказаних підстав.

Крім того, ОСОБА_2 не був залучений до участі у розгляді справи, проте, заявлені позовні вимоги стосуються його прав та інтересів.

Частиною першою статті 412 ЦПК України визначено, що підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Щодо судових витрат

Згідно підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції має вирішити питання щодо розподілу судових витрат, понесених у зв`язку із переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У задоволенні позову відмовлено, а тому сплачений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Ткаченко О. В. судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 606 грн 32 коп. (а.с. 62) та за подання касаційної скарги у розмірі 661 грн 40 коп., що підтверджується доданою до касаційної скарги квитанцією, а також витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: за видачу копії технічного запису у розмірі 48 грн, а всього 1 315 грн 76 коп., підлягають стягненню із позивача.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Ткаченко Ольги Вікторівни задовольнити.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 27 жовтня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 30 травня 2017 року скасувати.

У задоволенні позову адвоката Кліменка Володимира Павловича до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Ткаченко Ольги Вікторівни, третя особа - головне територіальне управління юстиції в Одеській області, про визнання незаконною та скасування постанови про відмову у видачі дублікату довіреності, відмовити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Ткаченко Ольги Вікторівни судові витрати у розмірі 1 315 грн (одна тисяча триста п`ятнадцять) гривень 76 (сімдесят шість) копійок.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Є. В. Синельников

Судді: О. В. Білоконь

О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара

С. Ф. Хопта