МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа №370/874/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" вересня 2019 р. Макарівський районний суд Київської області

у складі: судді Мазка Н.Б.

із секретарем Захарченко Т.М.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду смт Макарів Макарівського району Київської області цивільну справу за заявою

ОСОБА_1 про встановлення факту проживання на території України,

в с т а н о в и в:

заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту проживанням на території України, посилаючись на те, що в травні 1990 року з метою постійного проживання прибув з Азербайджанської республіки в Україну. По прибуттю уклав усний договір піднайму з громадянкою ОСОБА_2 та став без реєстрації проживати в її будинку, що розташований в АДРЕСА_1 .

04.06.1993 року уклав шлюб з ОСОБА_3 , який був зареєстрований Харківським РВ ДРАЦС міста Києва, актовий запис №166, після чого переїхав до неї, та проживав у належній їй квартирі АДРЕСА_2 . В даній квартирі проживав до 2003 року, а саме до дня розірвання шлюбу.

На теперішній час проживає в України разом з сім`єю, яка складається з дружини ОСОБА_4 та двох дітей ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Діти народжились в Україні. Дружина є громадянкою Азербайджану, право на постійне місце проживання на території України підтверджується посвіткою на постійне проживання, яка видана Відділом ПРФО ГУ МВС України в Київській області 25.03.2010 року. З 2000 року він, заявник зареєстрований як фізична особа-підприємець.

Оскільки на час проголошення незалежності України та набрання чинності Закону України «Про громадянство України» він, заявник постійно проживав на її території і не був громадянином будь-якої іншої держави, йому був виданий паспорт громадянина України, тому вважає себе повноправним громадянином України.

Проте, в травні 2017 року у нього був вилучений паспорт громадянина України у зв`язку з нібито незаконністю його отримання. При цьому жодних документів, які б посвідчували факт його вилучення складено не було. А його неодноразові вимоги щодо повернення документу або складання документів про його вилучення були проігноровані.

Встановлення факту проживання на території України з 1990 року будь-яким іншим способом, як судовим рішенням не можливе. Встановлення факту необхідно для підтвердження наявності підстав зазначених в Законі України «Про громадянства України», бути належним до громадянства України, оскільки воно становиться під сумнів працівниками міграційної служби. Безпідставне ставлення під сумнів належність до громадянства України та законність отримання паспорта громадянина України порушує його, заявника права, свободи та інтереси.

Заявник ОСОБА_1 просить: встановити факт його проживання на території України з травня 1990 року.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 , його представник адвокат Левочко Я.А. підтримали заявлені вимоги з посиланням на обставини, які викладені в заяві та просили їх задовольнити.

Представник Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України в місті Києві та Київській області Шкоропад О.В. заявлені вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні, посилаючись на те, що за обліками Макарівського РС у картотеці заяв про видачу паспортів громадянина України поміщена заява про видачу 19.07.2000 року паспорта громадянина України. Паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , оформлено у зв`язку з непридатністю до використання паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого 21.01.2000 року Щорським РВ УМВС України в Чернігівській області. Згідно записів у книзі обліку надходження і витрачання бланків паспортів громадянина України від 13.05.1999 року Макарівського РС УДМС України в Київській області за період з 13.05.1999 року до 20.12.2001 року паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 дійсно оформлений на ім`я ОСОБА_1 . За обліками відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Київській області Аллахвердієв ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 , значиться зареєстрованим з 23.02.2000 року за адресою: АДРЕСА_1 . Таким чином, рішення про визнання недійсним та таким, що підлягає знищенню паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 19.07.2000 року Макарівським РВ ГУ МВС України в Київській області було прийняте на підставі рішення про визнання недійсним паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 виданого 21.01.2000 року Щорським РВ УМВС України в Чернігівській області. Під час проведення перевірок щодо законності оформлення і видачі паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , встановлено, що за обліками відділу адресно-довідкової роботи УДМС України в Чернігівській області громадянин ОСОБА_1 и ОСОБА_8 ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованим чи знятим з реєстрації місця проживання по місту Чернігову та Чернігівській області не значиться. У архівній картотеці заяв про видачу паспортів громадянина України Щорського РС УДМС України в Чернігівській області значиться заява про видачу паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 від 21.01.2000 на ім`я ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Гояли, Кедабекського району, Азербайджан. Відповідно до записів у заяві паспорт громадянина України ОСОБА_1 було оформлено на підставі «виписки з приказу Мін оборони 01022 від 21.05.1993». Відповідно до записів у графі «Службові відмітки» заяви про видачу паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , зазначений паспорт знищений Київською областю у 2002 році. Відповідно до листа УДМС України в Київській області громадянин ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , документований паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 від 19.07.2000 року Макарівським РВ ГУМВС України в Київській області, у зв`язку з непридатністю до використання паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 . Перевіркою книги обліку надходження і витрачання бланків паспортів Щорського РС УДМС України в Чернігівській області за період з 18.01.2000 року по 27.01.2000 року встановити персональні дані особи, якій оформлено паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , не виявилось можливим, оскільки запис прізвища та ім`я є нечітким та підтертим, чітко зазначене тільки по батькові « ОСОБА_10 ». Причиною видачі зазначеного паспорту, відповідно до запису у книзі, є обмін, згідно записів у заяві про видачу паспорта причиною є «одержання паспорта». Відповідно до запису у графі 6 заяви про видачу паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 від 21.01.2000 року громадянин ОСОБА_1 на момент отримання паспорта громадянина України проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 . У справі, яка зберігається в архіві УДМС України в Чернігівській області мається пояснення громадянки ОСОБА_11 , місце проживання якої зареєстровано з 30.01.2001 року за адресою: АДРЕСА_3 , та копія домової книги за зазначеною адресою, відповідно до якої чітко визначається відсутність записів про реєстрацію або зняття з реєстрації місця проживання громадянина ОСОБА_1 за вказаною адресою. За обліками УДМС України в Чернігівській області дані щодо набуття громадянства України громадянином ОСОБА_1 відсутні. Відповідно до законодавства з питань громадянства України підстав вважати громадянином України ОСОБА_1 немає. Заявником не надано документів, які б підтверджували факт постійного проживання на території України.

Свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 підтвердили, що заявник ОСОБА_1 станом на травень 1990 року дійсно проживав у належному ОСОБА_2 будинку за адресою: АДРЕСА_1 ; працював.

В судовому засіданні встановлено, що згідно повторному свідоцтву про народження, виданому 04.02.2017 року виконавчим комітетом Макарівської сільської ради Макарівського району Київської області, ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в селі Маковище Макарівського району Київської області, Україна, його батьком вказаний ОСОБА_1 (а.с.8).

Згідно свідоцтву про народження, виданому 04.02.2017 року виконавчим комітетом Макарівської сільської ради Макарівського району Київської області, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_5 в селі Маковище Макарівського району Київської області, Україна, його батьком вказаний ОСОБА_1 (а.с.9).

Відповідно Витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № НОМЕР_3 , ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , уклав шлюб 04.06.1993 року з ОСОБА_3 , про що складений актовий запис 166 відділом ЗАГС Харківської районної державної адміністрації міста Києва. Шлюб розірвано 04.02.2002 року, про що складено актовий запис №89 Голосіївським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського територіального управління юстиції у місті Києві (а.с.55).

З свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії В01 №298401 від 31.08.2000 року, щодо ОСОБА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , здійснена державна реєстрація Макарівською районною державною адміністрацією Київської області, фізичної особи-підприємства. Номер запису про включення відомостей про фізичну особу-підприємця до ЄДР 31.08.2000 року 2 340 017 0000 001133. Державний реєстратор ОСОБА_16 (а.с.10).

Згідно висновку №18/2017 службового розслідування щодо підстав оформлення паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_1 з порушення вимог законодавства України, вирішено: паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий 21.01.2000 року Щорським РВ УМВС України і Чернігівській області на ім`я ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , вважати оформленим з порушенням вимог законодавства та відповідно до п.10.4 Порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України, затвердженого наказом МВС України від 13.04.2012 року №320, недійсним та таким, що підлягає вилученню та знищенню (а.с.38-40).

З висновку №34/2017 службового розслідування щодо підстав оформлення паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 з порушенням вимог законодавства України вбачається, що паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 19.07.2000 року Макарівським РВ ГУ МВС України в Київській області на ім`я ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнаний оформленим з порушення вимог законодавства України та відповідно до п.10.4 Порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України, затвердженого наказом МВС України від 13.04.2012 року №320, недійсним та таким, що підлягає вилученню та знищенню у встановленому порядку (а.с.35-37).

При вирішенні заяви суд керується вимогами ч.1 ст.29 ЦК України, якою передбачено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

Відповідно до ч 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Наведений у ст.315 ЦПК України перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення.

Керуючись вимогами ч.1 ст.29 ЦК України, ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.263-265, 315 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

заяву задовольнити.

Встановити факт проживання на території України ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , з травня 1990 року.

Резолютивна частина рішення складена 03.09.2019 року.

Повний текст рішення буде складений 09.09.2019 року.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо воно не проголошувалося з дати складення повного його тексту, у порядку передбаченому підпунктом 15.5, пункту 15 частини 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03.10.2017 року.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст.273 ЦПК України.

Суддя