РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 760/30259/18

пр. № 2/759/4811/19

27 серпня 2019 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва у складі: головуючого судді Марко Я.Р., за участю секретаря судових засідань Шапаренка О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулось до суду з вищевказаним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 19 031, 92 грн. за кредитним договором № б/н від 18.11.2016 року, а також понесені судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1762, 00 грн.

В обґрунтування позову вказує на те, що ОСОБА_1 18.11.2016 року подала анкету - заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у Приватбанку, що разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на сайті Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», складає між відповідачем та банком договір, що підтверджується підписом відповідача у заяві.

За твердженням позивача, на виконання умов вказаного договору відповідач отримала кредит у розмірі 4 500,00 грн.

У відповідності до пунктів 2.1.1.2.3 та 2.1.1.2.4. Умов та правил надання банківських послуг, клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем своїх зобов`язань зі сплати кредиту та процентів за користування кредитними коштами, внаслідок чого у відповідача, станом на 22.10.2018 року, виникла заборгованість перед позивачем на загальну суму 19 031,92 грн., у тому числі:

- 9 240, 35 грн. - заборгованість за кредитом;

- 3 063, 32 грн. - нараховані відсотки за користування кредитом;

- 5 345, 79 грн. - нарахована пеня;

а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг:

- 500,00 грн. - штраф (фіксована частина);

- 882, 47 грн. - штраф (процентна складова).

Ухвалою судді від 20.05.2019 року у справі відкрито провадження та призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін.

Ухвалою судді від 11.06.2019 року розгляд справи за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження.

Від представника відповідача - адвоката Даніліна А.Ю. надійшов відзив на позовну заяву з якого вбачається, що останній заперечує проти задоволення позовних вимог виходячи з наступного. В позовній заяві позивачем зазначено, що ОСОБА_1 18.11.2016 року ніби то уклала кредитний договір та отримала грошові кошти в розмірі 4 500, 00 грн. Однак, станом на 22.10.2018 року через порушення виконання умов укладеного кредитного договору виникла заборгованість, яка складається з 9 240, 35 - тіло кредиту, 3 063, 31 грн. відсотків за користування кредитом, 5 345, 79 грн. пені, 500,00 грн. штрафу (фіксована частина) та 882, 47 грн. штрафу (процентна складова). В позовній заяві позивачем зазначено, що тіло кредиту, тобто грошова сума нібито отримана відповідачем становить 4 500, грн., однак заборгованість позивачем розрахована з врахуванням тіла заборгованості в сумі 9 240, 35 грн. Крім того, позивачем не долучено до матеріалів справи жодних належних та допустимих доказів отримання відповідачем грошових коштів. А тому, вважає позовні вимоги не обґрунтованими та не доведеними.

Також, представник відповідача подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представник позивача в судове засідання не з`явився. Про місце, день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив.

У відповідності до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Відповідно до частин 1-3 статті 12 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами частини 1 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини 7 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Аналізуючи положення вищезазначених процесуальних норм, під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства обов`язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 18.11.2016 року підписала анкету - заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 202 Цивільного кодексу України передбачає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

АТ КБ «ПриватБанк», як на підставу позовних вимог, посилається на невиконання відповідачем умов кредитного договору б/н від 18.11.2016 року, укладеного між позивачем та ОСОБА_1 .

На підтвердження заявлених позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» надано анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у «ПриватБанк», яка підписана сторонами; розрахунок заборгованості за кредитним договором; витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду»; витяг з Умов та Правил надання банківських послуг.

В позовній заяві позивач зазначає, що у зв`язку із порушенням зобов`язання та з врахуванням коштів внесених на погашення заборгованості, відповідач має заборгованість у сумі 19 031,92 грн., у тому числі: 9 240, 35 грн. - заборгованість за кредитом; 3 063, 32 грн. - нараховані відсотки за користування кредитом; 5 345, 79 грн. - нарахована пеня; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 882, 47 грн. - штраф (процентна складова), проте у позовній заяві, позивач не зазначає механізм утворення вказаної заборгованості, а тому незрозуміло, як вона утворилась, які кошти вносились відповідачем в рахунок погашення заборгованості, в якому розмірі, коли та чи відповідали ці суми розміру заборгованості на час їх внесення.

Частина 2 статті 83 Цивільного процесуального кодексу України визначає, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Всупереч зазначеному, позивачем до позовної заяви не додано докази, які б підтверджували, що на момент підписання Анкети-заяви між відповідачем та позивачем було узгоджено розмір кредиту, умови користування кредитом та його погашення, порядок нарахування та сплату відсотків за користування кредитом, порядок нарахування та сплати штрафу і пені за невиконання умов Договору.

У вказаній Анкеті-заяві від 18.11.2016 року зазначено, що підписант згоден з тим, що дана заява разом з Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між клієнтом і банком договір про надання банківських послуг. До позовної заяви позивачем додано Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», а також Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку. При цьому, до позовної заяви не додані документи, які б підтверджували, що на момент підписання Анкети-заяви відповідач був ознайомлений саме з тими Тарифами обслуговування кредитних карт «Універсальна» та тими Умовами та правилами надання банківських послуг в ПриватБанку, витяги з яких долучено до позовної заяви.

Приймаючи до уваги вищенаведене, відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з ОСОБА_1 АТ КБ «ПриватБанк» дотримав вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів" про повідомлення відповідача як споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк.

У позовній заяві зазначено, що відповідачу позивачем було надано кредит у розмірі 4 500,00 грн., водночас, заборгованість позивачем розрахована з врахуванням тіла кредиту в сумі 9 240, 35 грн., при цьому із дослідженої судом анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у «ПриватБанк» вбачається, що остання не містить даних про суму кредитного ліміту, даних про видачу кредитної картки, її виду та строку дії.

Також, позивачем не надано суду доказів відкриття на ім`я відповідача рахунку, виписки по даному рахунку, який і мав би підтвердити рух грошових коштів, наявність або відсутність заборгованості, та з якого суд мав би встановити який саме розмір грошових коштів було отримано позичальником.

За висновками суду Акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» не надано належних, достовірних та достатніх доказів на підтвердження заявлених ним позовних вимог.

Приймаючи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність доказів, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» та необхідність відмови в задоволенні позову.

У відповідності до приписів статті 141 Цивільного процесуального кодексу України у разі відмови в позові судовий збір покладається на позивача.

Керуючись статтями 4, 12, 13, 76-81, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 280-282 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволені позову Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя: Я.Р. Марко