ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/178/19 Справа № 210/4094/18 Суддя у 1-й інстанції - Скотар Р.Є. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2019 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справах:

головуючого - судді: Зубакової В.П.,

суддів: Барильської А.П., Бондар Я.М.

секретар судового засідання: Чубіна А.В.

сторони

позивач: ОСОБА_1,

відповідач: Публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний банк»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 липня 2018 року, яка ухвалена суддею Скотар Р.Є. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області (відомості про дату складення повного тексту ухвали матеріали справи не містять), -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Шаган Олексій Анатолійович, приватний нотаріус Київського міського округу Гамаль Ірина Миколаївна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Разом із позовною заявою ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, при цьому посилався на те, що оскільки у провадженні приватного виконавця Шагана О.А. перебуває виконавче провадження № 55246995 щодо стягнення з нього на користь Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк» заборгованості в розмірі 62312 грн. 85 коп. на підставі вчиненого виконавчого напису нотаріуса, тому є необхідність в забезпеченні заявленого позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, оскільки існує потенційна вірогідність арешту майна та його продажу для задоволення вимог відповідача, що унеможливить поновлення його прав, як власника майна.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 липня 2018 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 липня 2018 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Зазначає, що з відповідачем у нього немає жодних відносин. Відмова у задоволенні заяви про забезпечення позову вже негативно впливає на його інтереси, оскільки незаконно здійснюється утримання з його заробітної плати, крім того існує ризик втрати його частки нерухомого майна, 1/2 частини домоволодіння.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Учасники справи, будучи завчасно належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилися, від третіх осіб : приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Шагана О.А., приватного нотаріуса Київського міського округу Гамаль І.М., окремо від кожного, надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, що (у відповідності до ч.2 ст. 372 ЦПК України) не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованність ухвали суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з відсутності доказів на підтвердження заявлених вимог та правових підстав для задоволення заяви, так як позивач пов'язує забезпечення позову не з утрудненням чи неможливістю виконання рішення суду, а з накладенням арешту на майно та можливістю його реалізації, що може призвести до труднощів з відновлення прав власника.

Колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

У відповідності до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з пунктами 1, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що підставою для забезпечення позову є обґрунтоване припущення, що невжиття певних заходів утруднить або зробить неможливим виконання судового рішення.

Крім того, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Види забезпечення позову передбачені статтею 150 ЦПК України.

Відповідно до частини 1 статті 150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Як вбачається з матеріалів справи, 24.07.2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк», в якому просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, відповідно до якого здійснюється стягнення приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Шаган О.А. по виконавчому провадженню ВП № 55246995, відкритому з примусового виконання виконавчого напису № 4476 виданого 03.08.2017 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. про стягнення з нього на користь Публічного акціонерного товариства "Перший Український "Міждународний банк" заборгованість за кредитним договором №№ GP-4540049 від 22.05.2013 року, укладеним між позивачем та Публічним акціонерним товариством "БАНК РЕНЕСАНС КАПІТАЛ" у розмірі 62312, 85 гривень.

Таким чином, предметом позову є визнання виконавчого документу, а саме виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, тобто фактично боржником оскаржується виконавчий документ, на підставі якого з нього має проводитись стягнення боргу.

Суд першої інстанції, постановляючи ухвалу про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову з мотивів обрання позивачем неналежного способу забезпечення позову, допустив порушення згаданих вище норм процесуального права, оскільки саме по собі оскарження виконавчого документа свідчить про існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення про задоволення позову, а обраний позивачем вид забезпечення позову шляхом зупинення виконавчого провадження не порушує права відповідача, а спрямований лише на захист прав позивача - ОСОБА_1 у разі задоволення позову.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, висновки суду не відповідають обставинам справи, ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права і підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для вирішення питання відповідно до вимог ЦПК України, а саме згідно до ст.379 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, п. 4 ч. 1 ст. 379, ст. ст. 381-384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 липня 2018 року скасувати та направити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Шаган Олексій Анатолійович, приватний нотаріус Київського міського округу Гамаль Ірина Миколаївна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню до суду першої інстанції для вирішення питання відповідно до вимог ЦПК України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 19 лютого 2019 року.

Головуючий:

Судді: