Справа № 450/2533/18 Головуючий у 1 інстанції: Мельничук І.І.
Провадження № 22-ц/811/2552/18 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Савуляка Р.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р.,Приколоти Т.І.

за участі секретаря: Фейір К.О.

з участю: представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3, представника ТзОВ «Львівбудкомплектація» - Станька Т.Р., третьої особи: ОСОБА_5 та його представника ОСОБА_6, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 16 серпня 2018 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівбудкомплектація» про забезпечення позову до подання позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівбудкомплектація» до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_5, приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Дячок Олександр Анатолійович про визнання недійсним іпотечного договору,-

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваною ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 16 серпня 2018 року заяву Товариства з додатковою відповідальністю «Львівбудкомплектація» про забезпечення позову до подання позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівбудкомплектація» до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_9, приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Дячок Олександр Анатолійович про визнання недійсним іпотечного договору - задоволено.

Вжито заходи забезпечення позову Товариства з додатковою відповідальністю «Львівбудкомплектація» до ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, АДРЕСА_1), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_9, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Дячок Олександр Анатолійович про визнання недійсним іпотечного договору, шляхом:

1) накладення арешту на предмет іпотеки за іпотечним договором від 16 червня 2016р. укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «Львівбудкомплектація» та ОСОБА_2, а саме на наступне нерухоме майно:

- будівлі загальною площею 3095,0 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2, які складаються з виробничо- лабораторного комплексу А-2, загальною площею 400,7 кв.м.; вага Б-1, загальною площею 74.3 кв.м; складу допоміжних матеріалів В-1, загальною площею 1980.6 кв.м.; склад-навісу, Г-І, загальною площею 639,4 кв.м.;

- земельну ділянку для обслуговування складських та виробничих приміщень, площею 1,7319 га, що знаходиться за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, село Сороки- Львівські (кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_2),

2) заборони державним реєстраторам вчинення дій, пов'язаних з державною реєстрацією речових прав на:

будівлі загальною площею 3095,0 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2, які складаються з виробничо- лабораторного комплексу А-2, загальною площею 400,7 кв.м.; вага Б-1, загальною площею 74.3 кв.м; складу допоміжних матеріалів В-1, загальною площею 1980.6 кв.м.; склад-навісу, Г-І, загальною площею 639,4 кв.м.; земельну ділянку для обслуговування складських та виробничих приміщень, площею 1,7319 га, що знаходиться за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, село Сороки- Львівські (кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_2) до набрання законної сили рішенням у справі за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Львівбудкомплектація» до ОСОБА_2, за участю третьої особи, яка не заявляє вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_5 та третьої особи, яка не заявляє вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_11 про визнання недійсним іпотечного договору.

Ухвалу суду оскаржила відповідач ОСОБА_2

В апеляційній скарзі посилається на те, що накладення арешту на об»єкти нерухомості призведе до заподіяння збитків іпотекодержателю ОСОБА_2, яка несе збитки від неповернення грошових коштів переданих нею ОСОБА_5

Позивач має намір звернутися з позовом про визнання недійсним іпотечного договору від 16 червня 2016 року, тобто з вимогою немайнового характеру, у той же час відповідно до п.1 ч.1 ст.152 ЦПК України лише вимоги майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, судом першої інстанції не з»ясовано обставин порушених прав позивача в межах даного спору.

Просить ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 16 серпня 2018 року скасувати та постановити нову ухвалу про відмову в задоволенні заяви Товариства з додатковою відповідальністю «Львівбудкомплектація» про забезпечення позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на підтримання апеляційної скарги, представника ТзОВ «Львівбудкомплектація» - Станька Т.Р., ОСОБА_5 та його представника ОСОБА_6 на її заперечення, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення із наступних підстав.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред»явлення позову, так і на будь якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, або ефективний захист,або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Статтею 150 ЦПК встановлено види забезпечення позову, які відповідно до частини третьої цієї статті мають бути співмірними із заявленим позивачем вимогами.

У відповідності до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства, при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з врахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог. пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність заходу забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, ТзДВ «Львівбудкомплектація» на праві власності належить будівлі загальною площею 3095,0 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2, які складаються з виробничо-лабораторного комплексу А-2, загальною площею 400,7 кв.м.; вага Б-1, загальною площею 74.3 кв.м; складу допоміжних матеріалів В-1, загальною площею 1980,6 кв.м.; склад-навісу, Г-1, загальна площа 639,4 кв.м.) та земельна ділянка для обслуговування складських та виробничих приміщень, площею 1,7319 га, що знаходиться за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с. Сороки-Львівські (кадастровий номер НОМЕР_2).

07 червня 2016 року між ОСОБА_2 (позикодавець) та ОСОБА_5 було укладено договір позики за умовами якого ОСОБА_2 зобов»язувалася надати ОСОБА_5 позику в готівковій формі в загальній сумі 12 500 000 гривень, що на той час було еквівалентно 500 000 доларів США з терміном повернення коштів до 01 червня 2017 року.

Забезпечення виконання зобов»язань за договором позики гарантовано, шляхом:

передачі Позичальником в заставу майнових прав на належну йому частку 50% у статутному капіталі Товариства з додатковою відповідальністю «Львівбудкомплектація»;

передачі в іпотеку майновим поручителем Товариством з додатковою відповідальністю «Львівбудкомплектація», майна що знаходиться заадресою: АДРЕСА_2, які складаються з виробничо-лабораторного комплексу А-2, загальною площею 400,7 кв.м.; вага Б-1, загальною площею 74.3 кв.м; складу допоміжних матеріалів В-1, загальною площею 1980,6 кв.м.; склад-навісу, Г-1, загальна площа 639,4 кв.м.) та земельна ділянка для обслуговування складських та виробничих приміщень, площею 1,7319 га, що знаходиться за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с. Сороки-Львівські (кадастровий номер НОМЕР_2).

16 червня 2016 року між ОСОБА_2 та Товариством з додатково відповідальністю «Львівбудкомплектація» було укладено іпотечний договір згідно якого іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателю вищезазначене нерухоме майно.

Також у пункті 15 іпотечного договору від 16 червня 2016 року передбачено іпотечне застереження про право звернення стягнення на предмет іпотеки за цим договором шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання договору позики та відчуження предмету іпотеки будь - якій особі, в порядку, визначеному чинним законодавством України (а.с.18-19).

24 липня 2018 року іпотекодержатель ОСОБА_2 надіслала на адресу ТзДВ «Львівбудкомплектація» вимогу про усунення порушення, в порядку п. 14, 15 іпотечного договору, в якій повідомила про наявність заборгованості позичальника за договором позики та про свій намір в разі неповернення позики в тридцятиденний термін позичальником, звернути стягнення на предмет іпотеки в порядку ст.ст. 37, 38 Закону «Про іпотеку» та згідно вимог іпотечного договору шляхом набуття предмета іпотеки у власність або продажу будь-якій третій особі (копія поштового конверта та вимоги додається).

Товариство з обмеженою відповідальністю «Львівбудкомплектація» оскаржує іпотечний договір від 16 червня 2016 року, просить визнати його недійсним (147-150; 151-153).

Отже, Апеляційним судом встановлено, що позивачем заявлено вимоги про визнання недійсним іпотечного договору умови якого містять застереження про задоволення вимог іпотеко держателя шляхом позасудового врегулювання, в тому числі шляхом набуття ним права власності на іпотечне майно.

Відповідно до частини 1 статті 216 ЦК України у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов»язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Обгрунтовуючи заяву про забезпечення позову ТзДВ «Львівбудкомплектація» посилалися на можливість та загрозу з боку ОСОБА_2 у позасудовий спосіб зареєструвати за собою право власності на іпотечне майно (майно Товариства) та відчужити його третім особам, що зробить в подальшому неможливим виконання судового рішення у разі задоволення позову про визнання недійсним іпотечного договору від 16 червня 2016 року.

З урахуванням наведених обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення заяви про забезпечення позову.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Судом правильно встановлено фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримано процедуру розгляду справи, встановлену ЦПК України, ухвалено справедливе рішення, тому підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не убачає.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ст.374 ст.ст.375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення

Ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 16 серпня 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 22 лютого 2019 року.

Головуючий : Савуляк Р.В.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.