Справа № 333/3638/18
20.02.2019 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі:
головуючого судді: Ярошенко А.Г.,
за участі секретаря: Шелесько Ю.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (Київська область, васильківський район, смт. Гребінки, вул.. Садова, 14) до ОСОБА_2 (м. Київ вул.. Липківського (Урицького, 31) про стягнення заборгованості, -
Представник позивача звернувся до суду з вищевказаними позовними вимогами. В обґрунтування позовних вимог у позовній заяві зазначено, що Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 09 лютого 2017 року задоволено позовні вимоги у справі №753/9772/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: Головне територіальне управління юстиції у м. Києві, Перша Київська державна нотаріальна контора про визнання права власності на частку у спільній сумісній власності; визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 та право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_2 (колишня вулиця Урицького) в місті Києві.
Рішення апеляційного суду залишено без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.10.2017 року.

ОСОБА_5 померла та ОСОБА_1 перебували в зареєстрованому шлюбі з 27 серпня 1983 року. У шлюбі народилася донька - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Під час шлюбу, а саме 08 грудня 1994 року було укладено договір купівлі-продажу нерухомості, за умовами якого ОСОБА_5 купила квартиру АДРЕСА_3.

Також під час шлюбу, 28 листопада 2002 року було укладено договір купівлі-продажу квартири, за умовами якого ОСОБА_5 купила квартиру №76, що знаходиться в м. Києві по вул. Урицького, 31.

Рішеннями судів встановлено, що майно з моменту його придбання належало двом особам; ОСОБА_5 та ОСОБА_1 в рівних долях.

Позивач звертався до Відповідача з листом, в якому просив останнього звільнити приміщення у реальні строки, в протилежному випадку попереджав про стягнення орендної плати за весь час неправомірного безкоштовного користування приміщенням..

Відповідно до п.3.1. Договору оренди за домовленістю Сторін, щомісячна плата за користування об'єктом нерухомості - орендна плата вноситься наймачем в грошовій формі і складає 3 000,00 грн.

Розрахунок по орендній платі за об'єкт нерухомості проводиться між наймодавцем і наймачем не пізніше 15 числа кожного місяця проживання, що підлягає оплаті (п.3.2. Договору оренди).

Отже, враховуючи наявність після смерті попереднього власника квартири двох співнаймодавців, Позивач має право претендувати на половину орендної плати, що складає 1 500,00 грн. в місяць.

14.06.2018 року на адреси ОСОБА_6 було направлено вимогу про сплату заборгованості по орендних платежах з вказанням можливого способу і порядку розрахунків з Позивачем, зважаючи на те, що, можливо, Відповідачеві не відомі платіжні реквізити нового співорендаря. Це при тому, що Відповідач у своїх поясненнях вказав, що йому відомо про смерть його Орендодавця ОСОБА_5 і про те, що половина квартири належить ОСОБА_1

Однак до цього часту відповідач не розрахувався за аренду квартири

У судове засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач до судового засідання не з?явився, причин неявки суду не повідомив про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про що в матеріалах справи є повідомлення про отримання відповідачем повістки про виклик до суду.

Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Судом встановлено, що Рішеннями судів встановлено, що майно з моменту його придбання належало двом особам; ОСОБА_5 та ОСОБА_1 в рівних долях.

Згідно п.1.1. Договору оренди предметом цього Договору є тимчасова здача в найм (оренду) на платній основі належного Наймодавцеві житлового приміщення у вигляді однокімнатної квартири загальною площею 37,8 кв.м., житловою площею 27,5 кв.м., 11 поверх з 16 будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_4.

Пунктом 4.1. Договору оренди встановлено строк дії Договору з 10 жовтня 2013 року по 10 жовтня 2014 року.

Згідно пунктів 4.5., 4.6. Договору оренди Наймач має переважне право на укладення Договору найму (оренди) нерухомого майна на новий строк. Інші умови і порядок продовження, розірвання цього Договору передбачені діючим законодавством України.

Відповідно до ч.1 ст.822 ЦК України у разі спливу строку договору найму житла найма має переважне право на укладення найму житла на новий строк. Не пізніше ніж за три місяці до спливу строку договору найму житла наймодавець може запропонувати наймачеві укласти договір на таких самих або інших умовах чи попередити наймача про відмову від укладення договору на новий строк. Якщо наймодавець не попередив наймача, а наймач не звільнив помешкання, договір вважається укладеним на таких самих умовах і на такий самий строк.

Враховуючи це положення ЦК України, а також той факт, що наймач не звільнив приміщення до сьогодні, а наймодавець помер і не вимагав звільнення приміщення, випливає, що договір було продовжено неодноразово на тих же умовах і він продовжує діяти до сьогодні, так як майно Орендарем не поверталося (факт проживання підтверджено особистими письмовими поясненнями Відповідача).

26 січня 2015 року ОСОБА_5 померла, про що видано свідоцтво про смерть

Згідно ч.1 ст.814 ЦК України у разі зміни власника житла, переданого у найм, до нового власника переходять права та обов'язки наймодавця.

Отже, після смерті у січні 2015 року попереднього наймодавця житла, до нових власників житла перейшли всі права та обов'язки наймодавця, передбачені Договором оренди, в рівних частинах.

Позивач не має жодних претензій до порядку розпорядження спільним майном його померлою дружиною, в тому числі щодо здачі майна в оренду (у них існували свої домовленості), проте після її смерті будь-яких домовленостей із донькою Позивачеві досягти не вдалося і, як наслідок, квартирою користується Відповідач і навіть за це не платить власникам квартири орендних платежів. Якщо ОСОБА_3 дійсно згодна не отримувати свою частину орендної плати, то Позивач, в свою чергу, такої згоди на безкоштовне користування своїм майном не надавав, а тому має право на отримання половини орендної плати, передбаченої Договором оренди.

Позивач звертався до Відповідача з листом, в якому просив останнього звільнити приміщення у реальні строки, в протилежному випадку попереджав про стягнення орендної плати за весь час неправомірного безкоштовного користування приміщенням..

Відповідно до п.3.1. Договору оренди за домовленістю Сторін, щомісячна плата за користування об'єктом нерухомості - орендна плата вноситься наймачем в грошовій формі і складає 3 000,00 грн.

Розрахунок по орендній платі за об'єкт нерухомості проводиться між наймодавцем і наймачем не пізніше 15 числа кожного місяця проживання, що підлягає оплаті (п.3.2. Договору оренди).

Отже, враховуючи наявність після смерті попереднього власника квартири двох співнаймодавців, Позивач має право претендувати на половину орендної плати, що складає 1 500,00 грн. в місяць.

14.06.2018 року на адреси ОСОБА_6 було направлено вимогу про сплату заборгованості по орендних платежах з вказанням можливого способу і порядку розрахунків з Позивачем, зважаючи на те, що, можливо, Відповідачеві не відомі платіжні реквізити нового співорендаря. Це при тому, що Відповідач у своїх поясненнях вказав, що йому відомо про смерть його Орендодавця ОСОБА_5 і про те, що половина квартири належить ОСОБА_1

У вимозі просив сплатити в семиденний строк половину орендної плати за весь період, протягом якого такі платежі не сплачувалися та вказали способи здійснення такої оплати.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, ст.ст. 526, 629, 824 ЦК України, а також ст.ст. 141, 209, 212, 213, 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Цивільний позов ОСОБА_1 (Київська область, васильківський район, смт. Гребінки, вул.. Садова, 14) до ОСОБА_2 (м. Київ вул.. Липківського (Урицького, 31) про стягнення заборгованості - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 грошові кошти (заборгованість) у розмірі 60 000 (шістдесят тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 5704, 80 гривні судових витрат та витрат на правову допомогу.

Заява про перегляд заочного рішення може бути поданою до суду який його ухвалив протягом 30 днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 20.02.2019 року.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя Комунарського районного

суду м. Запоріжжя: ОСОБА_7