Справа № 601/333/19
Провадження № 6/601/10/2019
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2019 року Суддя Кременецького районного суду Тернопільської області Коротич І.А. розглянувши заяву представника стягувача АТ КБ «Приват Банк» ОСОБА_1 про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для предявлення до виконання виконавчого листа,-

ВСТАНОВИВ:

14 лютого 2019 року до Кременецького районного суду Тернопільської області надійшла заява від представника стягувача АТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_1 про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для предявлення до виконання виконавчого листа по справі № 2-1186/10 до виконання. Згідно з пункту 3Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», скарги, заяви та подання мають відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК України.

При вирішенні питання про відкриття провадження в цивільній справі встановлена невідповідність форми і змісту позову вимогам статтей 175,177 Цивільного процесуального кодексу України, в яких передбачено вимоги до позовної заяви та зазначено перелік документів, що додаються до позовної заяви.

Заява подана та підписана представником позивача за довіреністю ОСОБА_1, що є старшим юрисконсультом Івано-Франківської філії ПАТ КБ «ПриватБанк» , що суперечить нормам діючого законодавства.

Відповідно до положень статті 59 Конституції України, кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Положеннями статті 15 ЦПК України визначено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно із частиною 3 статті 58 ЦПК України передбачено, що юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Відповідно до положень статті 60 ЦПК України, представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Документами, що підтверджують повноваження адвоката як представника є довіреність або ордер, виданий відповідно до Закону України Про адвокатуру і адвокатську діяльність (частина 4 статті 62 ЦПК України).

Згідно з статтею 131-2 Конституції України виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Розділом ХV Перехідних Положень Конституції України, а саме: п.п.11 п.16-1 визначено, що представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 01 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 01 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 01 січня 2019 року.

Представництво в суді у провадженнях, розпочатих до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)"Закон № 1401-VIII, здійснюється за правилами, які діяли до набрання ним чинності, - до ухвалення у відповідних справах остаточних судових рішень, які не підлягають оскарженню.

Таким чином, норма Закону №1401-VIII відповідно до пункту 3 частини 1 статі 131-2 Конституції України щодо представництва виключно адвокатами в судах першої інстанції - почала діяти з 01 січня 2019 року.

Згідно частини 6 статті 19 ЦПК України, для цілей цього Кодексу малозначними справами є:

1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Положеннями частини 4 статті 274 ЦПК України визначено, що в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути вирішені спори щодо спадкування.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що представник за довіреністю не є особою, яка може здійснювати представництво інтересів сторони у даній справі, оскільки має місце розгляд заяви про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для предявлення виконавчого листа по справі № 2-1187/10, яка регулюється Розділом VI ЦПК України та не відноситься до категорії малозначних справ. Розмір задоволених позовних вимог становив 90364,76 доларів США, що перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Зазначені положення не суперечать конституційній нормі щодо права особи на отримання професійної правничої допомоги. Законодавче закріплення доручення саме адвокатам представництва інтересів особи у справах, які не відносяться до категорії малозначних, внаслідок складності та істотності правових наслідків, покликане забезпечити дотримання прав та інтересів особи, їх належний захист та виконання завдань цивільного судочинства.

Подана заява підписана представником позивача ОСОБА_1, як фізичною особою без статусу адвоката із підтвердженням її повноважень, виключно копією довіреності. До матеріалів заяви ОСОБА_1 не долучено доказів в підтвердження її статусу як адвоката, що визначає наявність сумнівів в поданні нею заяви від імені юридичної особи, як належним представником.

Згідно пункту 1 частини 4 статті 185 ЦПК України, заява повертається у випадках, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

На підставі викладеного, суд вбачає законні підстави для повернення заяви заявнику на підставі пункту 1 частини 4 статті 185 ЦПК України.

Із зазначеного слідує, що повернення позовної заяви у відповідності до статті 185 ЦПК України не є порушенням права на справедливий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки не позбавляє права (заявника) на повторне звернення до суду із позовом після усунення обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись частиною 4 статті 185 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника стягувача АТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_1 про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для предявлення до виконання виконавчого листа по справі № 2-1186/10 до виконання, - вважати неподаною та повернути заявникові.

Розяснити заявникові, що відповідно до частини 7 статті 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя: