Постанова

Іменем України

18 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 552/3749/15-ц

провадження № 61-35964св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В. (суддя-доповідач),

суддів: Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., Хопти С. Ф., Шиповича В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Полтавська міська рада, Інтернет видання газети «Коло усі новини Полтавщини», Інтернет видання «Полтавщина»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Полтави, у складі судді Самсонової О. А., від 10 січня 2018 року та постанову Апеляційного суду Полтавської області, у складі колегії суддів: Бондаревської С. М., Кривчун Т. О., Кузнєцової О. Ю., від 04 квітня 2018 року.

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Полтавська міська рада, Інтернет видання газети «Коло усі новини Полтавщини», Інтернет видання «Полтавщина», про захист честі, гідності та ділової репутації, відшкодування моральної та майнової шкоди.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідач на сорок дев`ятій сесії шостого скликання Полтавської міської ради стверджував та поширив інформацію, що «…пан ОСОБА_1 шахрайськими діями вкрав у людей 1 000 павільйонів та зареєстрував за собою їх, тим самим вкравши у людей все майно…». Вказана інформація міститься також у статтях інтернет-видання газети «Коло усі новини Полтави» від ІНФОРМАЦІЯ_1, інтернет-видання «Полтавщина» та інших інтернет-виданнях і виданнях масової інформації.

Посилаючись на те, що поширена інформація не відповідає дійсності, є неправдивою, принижує його честь, гідність та ділову репутацію як заслуженого працівника у сфері послуг України, а також мотивуючи тим, що діями відповідача йому завдано значної моральної та майнової шкоди, позивач, із урахуванням уточнених позовних вимог, просив: визнати недостовірною інформацію відносно нього - ОСОБА_1 , поширену ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 на сорок дев`ятій сесії шостого скликання Полтавської міської ради, а саме: «…Шановний пан ОСОБА_1 шахрайським способом ці 1 000 павільйонів зареєстрував за собою, які належать людям… Уявляєте собі? Вкрав у людей все майно»; зобов`язати ОСОБА_2 після набрання рішенням у даній справі законної сили, не пізніше наступної сесії Полтавської міської ради, спростувати вказану інформацію, шляхом проголошення наступного тексту: « Я , ОСОБА_2 , офіційно спростовую заявлену мною інформацію ІНФОРМАЦІЯ_1 на сорок дев`ятій сесії шостого скликання Полтавської міської ради та заявляю, що пан ОСОБА_1 не вчиняв кримінального правопорушення щодо крадіжки майна у підприємців ринку «Речовий», тим самим підтверджую, що мною було поширено недостовірну інформацію», а також просив стягнути з ОСОБА_2 на його користь моральну шкоду в розмірі 50 тис. грн та майнову шкоду в розмірі 50 тис. грн; зобов`язати ОСОБА_2 кошти, які будуть стягнуті судовим рішенням в рахунок відшкодування моральної та матеріальної шкоди перерахувати на розрахунковий рахунок Благодійного Фонду «Полтавський Батальйон Небайдужих»; покласти на відповідача понесені судові витрати.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 10 січня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позовні вимоги до задоволення не підлягають, оскільки поширений відповідачем факт неправомірного заволодіння чужим майном може бути перевірений та за його наявності може бути доведений, а тому відсутні підстави вважати вислови відповідача відносно позивача оціночним судженням. Відповідно, поширена відповідачем інформація, що є предметом дослідження в цій справі, може бути перевірена на її достовірність. Оскільки оспорювана інформація проголошена ОСОБА_2 під час виконання ним обов`язків з головування на сесії, належним відповідачем у цій справі є Полтавська міська рада. Окрім того, позивачем обрано неналежний спосіб спростування недостовірної інформації.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Апеляційного суду Полтавської області від 04 квітня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Київського районного суду м. Полтави від 10 січня 2018 року - без змін.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що оскільки факт неправомірного заволодіння чужим майном може бути перевірений та за його наявності може бути доведений, - районний суд дійшов правильного висновку про відсутність підстав вважати наведені вище вислови відповідача оціночними судженнями, з огляду на те, що поширена ним інформація, яка є предметом дослідження у цій справі, може бути перевірена на її достовірність. В той же час, відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, виходив з того, що оспорювана інформація була поширена відповідачем під час виконання ним обов`язків з головування на сесії міської ради, відтак належним відповідачем у цій справі має бути Полтавська міська рада.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та доводи особи, яка подала касаційну скаргу

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення Київського районного суду м. Полтави від 10 січня 2018 року та постанову Апеляційного суду Полтавської області від 04 квітня 2018 року скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що справа розглядалася судами неодноразово. Суд касаційної інстанції при перегляді судових рішень першої та апеляційної інстанції погодився із висновками судів про те, що поширена відповідачем інформація на 49-й сесії Полтавської міської ради є недостовірною. Однак підставами скасування судових рішень судів попередніх інстанцій стали невірні висновки щодо обраного позивачем способу спростування недостовірної інформації, оскільки спростування має здійснюватися у такий спосіб, в який інформація поширювалася. Судами не враховано положення частини першої статті 417 ЦПК України. Місцевим судом також залишилися не вирішеними позовні вимог щодо відшкодування майнової шкоди. Із урахуванням висновку суду касаційної інстанції позивачем було уточнено позовні вимоги щодо способу спростування недостовірної інформації, однак суд залишив заяву позивача поза увагою.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 26 червня 2018 року відкрито касаційне провадження у справі.

Ухвалою Верховного Суду від 11 вересня 2019 року справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, - Полтавська міська рада, Інтернет видання газети «Коло усі новини Полтавщини», Інтернет видання «Полтавщина», про захист честі, гідності та ділової репутації, відшкодування моральної та майнової шкоди призначено до судового розгляду.

Доводи осіб, які подали відзив на касаційну скаргу

У поданому відзиві на касаційну скаргу Полтавська міська рада посилається на те, що відповідачем у виступі на сесії Полтавської міської ради доведено до відома депутатів ради обставини, викладені у зверненні громадян до Прем`єр-міністра України, Генерального прокурора України, голови комітету Верховної Ради України з питань запобігання і протидії корупції, прокурора Полтавської області, голови Полтавської області обласної державної адміністрації, Полтавського міського голови, із зазначенням термінології, що міститься у ньому, а спірна інформація є оцінкою дій, тому його висловлювання не можна тлумачити такими, що містять фактичні дані, оскільки інформація озвучена на сесії міської ради доводить до відома звернення громадян.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

ІНФОРМАЦІЯ_1 відбулася сорок дев`ята сесія шостого скликання Полтавської міської ради, на якій до порядку денного, серед інших питань, було включено питання: «Про розгляд звернення підприємців, які здійснюють свою діяльність на комунальному ринку «Речовий» по вул. Фрунзе, 34 а.

Головував на сесії міський голова м. Полтави ОСОБА_2, який під час розгляду вказаного питання повідомив наступну інформацію: «Шановні депутати ! Переходимо до розгляду сімдесят п`ятого питання порядку денного «Про розгляд звернення підприємців, які здійснюють свою діяльність на комунальному ринку «Речовий» по вулиці Фрунзе, 34 «а»… Але, напевно, доповім вам я. А ви задасте питання. Шановні депутати, можливо хтось знає, можливо хтось не знає. У нас є ринок «Речовий». У минулому ринок «Полімпекс». На цьому ринку понад 1 000 кіосків. Шановний пан ОСОБА_1 шахрайським способом ці 1 000 павільйонів зареєстрував за собою, які належать людям. Я хотів це не виносити у рамки сесії. Але я думаю, що можливо підприємці цього і не знатимуть. 1 000 кіосків, які знаходяться на ринку «Речовий», колишньому ринку «Полімпекс», пан ОСОБА_1 зареєстрував за собою. Уявляєте собі? Вкрав у людей все майно ОСОБА_1 . Це рідний брат голови обласної державної адміністрації».

За результатами розгляду даного питання депутатами Полтавської міської ради прийнято рішення про звернення до компетентних органів з приводу здійснення належної перевірки фактів, викладених у зазначених зверненнях підприємців, які здійснюють свою діяльність на комунальному ринку «Речовий», стосовно здійснення державної реєстрації права приватної власності ПАТ «Полімпекс» на новозбудовані об`єкти, торгові павільйони № 3-11578, палатки-навіси (переносні) № 1159-1440 та оскарження в установленому законом порядку дій державних реєстраторів Реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Міністерства юстиції України щодо здійснення державної реєстрації права приватної власності приватного акціонерного товариства «Полімпекс» стосовно розміщених на належній територіальній громаді м. Полтави земельній ділянці, площею 19 470 кв. м, по вул. Фрунзе, 34 а у м. Полтаві об`єктів.

Позиція Верховного Суду

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої та постанова апеляційного суду не відповідають.

Кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації (частина четверта статті 32 Конституції України).

Згідно зі статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і частинами другою та третьою статті 34 Конституції України кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Здійснення цих свобод, оскільки воно пов`язане з обов`язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві, зокрема, для захисту репутації чи прав інших осіб.

Згідно із статті 277 Цивільного кодексу Українифізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації; негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного; спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила; спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена.

Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації.

Відповідно до частин першої та другої статті 30 Закону України «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень.

Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Відповідно до статті 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції.

Пунктом 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» роз`яснено, що відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк. Суди повинні мати на увазі, що у випадку, коли особа звертається до зазначених органів із заявою, в якій міститься та чи інша інформація, і в разі, якщо цей орган компетентний перевірити таку інформацію та надати відповідь, проте в ході перевірки інформація не знайшла свого підтвердження, вказана обставина не може сама по собі бути підставою для задоволення позову, оскільки у такому випадку мала місце реалізація особою конституційного права, передбаченого статтею 40 Конституції, а не поширення недостовірної інформації.

Скасовуючи рішення Київського районного суду м. Полтави від 24 грудня 2015 року та рішення Апеляційного суду Полтавської області від 22 лютого 2016 року і передаючи справу на новий розгляд до суду першої інстанції Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних кримінальних справ в ухвалі від 22 лютого 2017 року виходив із того, що вирішуючи цей спір, апеляційний суд, частково задовольнивши позовні вимоги, врахував вищевказані вимоги закону та дійшов правильного висновку, що ОСОБА_2 при обговоренні змісту звернення підприємців, що здійснюють свою діяльність на комунальному ринку «Речовий», на 49 сесії шостого скликання Полтавської міської ради, була поширена недостовірна інформація, а саме: «…Шановний пан ОСОБА_1 шахрайським способом ці 1 000 павільйонів зареєстрував за собою, які належать людям…. Уявляєте собі? Вкрав у людей все майно», оскільки така інформація містить фактичні дані та її можна перевірити на предмет її відповідності дійсності, однак доказів її достовірності ОСОБА_2 надано не було, а тому вона підлягає спростуванню.

Суд касаційної інстанції зазначив, що вирішуючи спір та визначаючи спосіб спростування недостовірної інформації, апеляційний суд не врахував роз`яснення, викладені у пункті 25 постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», та не звернув уваги на те, що спростування має здійснюватися у такий самий спосіб, у який поширювалася недостовірна інформація, у зв`язку з чим дійшов передчасного висновку щодо зобов`язання ОСОБА_2 спростувати недостовірну інформацію шляхом письмового звернення до Інтернет видання «Коло усі новини Полтави » та Інтернет видання «Полтавщина». Окрім того, було встановлено, що місцевим судом залишились не вирішеними позовні вимоги про відшкодування майнової шкоди у розмірі 50 000, 00 грн.

Відповідно до частини першої статті 417 ЦПК України вказівки, що містяться в постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.

При новому розгляді справи, із урахуванням ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних кримінальних справ від 22 лютого 2017 року, позивач уточнив зміст позовних вимог та просив: визнати недостовірною інформацію відносно нього - ОСОБА_1 , поширену ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 на сорок дев`ятій сесії шостого скликання Полтавської міської ради, а саме: «…Шановний пан ОСОБА_1 шахрайським способом ці 1 000 павільйонів зареєстрував за собою, які належать людям… Уявляєте собі? Вкрав у людей все майно»; зобов`язати ОСОБА_2 після набрання рішенням у даній справі законної сили, не пізніше наступної сесії Полтавської міської ради, спростувати вказану інформацію шляхом проголошення наступного тексту: « Я , ОСОБА_2 , офіційно спростовую заявлену мною інформацію 23 квітня 2015 року на сорок дев`ятій сесії шостого скликання Полтавської міської ради та заявляю, що пан ОСОБА_1 не вчиняв кримінального правопорушення щодо крадіжки майна у підприємців ринку «Речовий», тим самим підтверджую, що мною було поширено недостовірну інформацію», а також просив стягнути з ОСОБА_2 на його користь моральну шкоду в розмірі 50 000 грн та майнову шкоду в розмірі 50 000 грн; зобов`язати ОСОБА_2 кошти, які будуть стягнуті судовим рішенням в рахунок моральної та матеріальної шкоди, перерахувати на розрахунковий рахунок Благодійного Фонду «Полтавський Батальйон Небайдужих»; покласти на відповідача понесені судові витрати (т. 2, а. с. 210-212).

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Під час нового розгляду справи, ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в частині відшкодування майнової шкоди, суд першої інстанції, з висновком якого в цій частині погодився й апеляційний суд, дослідивши в цій частині фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, правильно виходив із недоведеності заявлених в цій частині позовних вимог. Позивач не довів задання йому майнової шкоди, як фізичній особі, від імені якої було заявлено позовні вимоги, внаслідок поширення відносно нього недостовірної інформації, яка підлягає спростуванню.

Вирішуючи спір в частині вимог про спростування недостовірної інформації, суди попередніх інстанцій у порушення вимог частини першої статті 417 ЦПК України не врахували висновки, викладені в ухвалі Вищого спеціалізований суд України з розгляду цивільних кримінальних справ від 22 лютого 2017 року, залишили поза увагою підстави, з яких було скасовано рішення суду першої та апеляційної інстанції.

Враховуючи зміст ухвали Вищого спеціалізований суд України з розгляду цивільних кримінальних справ від 22 лютого 2017 року, положення частини першої статті 417 ЦПК України, уточненні позивачем позовні вимоги в частині визнання недостовірною інформацію, поширеної відносно нього відповідачем на сесії міської ради, підлягають до часткового задоволення.

Виходячи із змісту ухвали Вищого спеціалізований суд України з розгляду цивільних кримінальних справ від 22 лютого 2017 року, у якій суд касаційної інстанції погодився із висновком Апеляційного суду Полтавської області, викладеним у рішенні від 22 лютого 2016 року, щодо поширення відповідачем недостовірної інформації, яка підлягає скасуванню, колегія Верховного Суду вважає, що позовні вимоги в частині спростування поширеної інформації та стягнення моральної шкоди, яку було визначено скасованим рішенням апеляційного суду у розмірі 1 000 грн, підлягають до задоволення.

Із урахуванням встановлених обставин справи, висновків, які зроблені у цій справі Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних кримінальних справ в ухвалі суду від 22 лютого 2017 року, як судом касаційної інстанції, зважаючи на те, що у справі не вимагається збирання або додаткової перевірки чи оцінки доказів, обставини справи встановлені судами повно, але допущено неправильне застосування норм матеріального права, оскаржувані судові рішення підлягають скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини першої статті 412 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

У зв`язку із частковим задоволенням касаційної скарги та частковим задоволенням позовних вимог судові витрати, понесені ОСОБА_1 на сплату судового збору за подання позовної заяви, апеляційної скарги та касаційної скарги, підлягають частковому відшкодуванню за рахунок відповідача, із урахуванням пропорційності задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 141, 400, 402, 409, 412, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 10 січня 2018 року та постанову Апеляційного суду Полтавської області від 04 квітня 2018 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Полтавська міська рада, Інтернет видання газети «Коло усі новини Полтавщини», Інтернет видання «Полтавщина», про визнання недостовірної та спростування інформації, відшкодування моральної скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Полтавська міська рада, Інтернет видання газети «Коло усі новини Полтавщини», Інтернет видання «Полтавщина», про захист честі, гідності та ділової репутації, відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Визнати недостовірною інформацію, поширену ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 на сорок дев`ятій сесії шостого скликання Полтавської міської ради відносно ОСОБА_1 , наступного змісту: «…Шановний пан ОСОБА_1 шахрайським способом ці 1 000 павільйонів зареєстрував за собою, які належать людям… Вкрав у людей все майно».

Зобов`язати ОСОБА_2 на черговій сесії Полтавської міської ради спростувати вказану недостовірну інформацію шляхом проголошення спростування поширеної недостовірної інформації із посиланням на це судове рішення.

Стягнути з ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) у рахунок відшкодування моральної шкоди 1 000 (одна тисяча) грн.

В іншій частині рішення Київського районного суду м. Полтави від 10 січня 2018 року та постанову Апеляційного суду Полтавської області від 04 квітня 2018 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 253, 60 грн, за подання апеляційної скарги у розмірі 278, 93 грн, за подання касаційної скарги у розмірі 507, 20 грн, а всього 1 039 (одна тисяча тридцять дев`ять) грн 73 коп.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Є. В. Синельников
Судді О. М. Осіян
Н. Ю. Сакара
С. Ф. Хопта
В. В. Шипович