Справа № 598/1244/19
провадження № 2/598/500/2019
РІШЕННЯ

іменем України

"20" вересня 2019 р. Збаразький районний суд Тернопільської області в складі головуючого судді Левків А.І., розглянувши в місті Збаражі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу за позовом Акціонерного товариства комерційного банку ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

До суду звернулось АТ КБ ПриватБанк з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що між ним та відповідачем по справі ОСОБА_1 24 липня 2012 року було укладено кредитний договір б/н згідно якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом в заяві. Станом на 21 травня 2019 року заборгованість по даному кредитному договору становить 13516,15 грн., з них: 6116,66 грн. заборгованість за тілом кредиту, 2322,40 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту, 3276,56 грн. пені за прострочене зобов`язання, 680,71 грн. пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., 500 грн. штраф (фіксована частина), 619,82 грн. штраф (процентна складова). Вищезгаданий борг виник в результаті неналежного виконання ОСОБА_1 обумовлених договором своїх зобов`язань.

Відповідно до інформаційної довідки від 18 липня 2019 року № 634/1-1-12 ОСОБА_1 зареєстрована по АДРЕСА_1 .

Ухвалою від 22 липня 2019 року по даній справі відкрито спрощене провадження без повідомлення сторін та відповідачу надано строк, що не перевищує 15 днів з дня отримання копії вказаної ухвали, для подання відзиву на позов.

У відзиві на позов від 07 серпня 2019 року представник відповідача вважає позов таким, що не підлягає до задоволення, оскільки відповідач отримані кредитні кошти повернула ще, у 2014 році, що підтверджується долученим позивачем розрахунком по заборгованості. У долучених позивачем витягах з «Умов та правил надання банківських послуг» та «Тарифів банку» відсутній підпис відповідача як і дата його підписання самим позивачем, а так само не можливо встановити, що саме ці долучені до позову Умови і Тарифи були додатками до підписаної відповідачем заяви від 24.07.2012р. Також відсутні підстави вважати, що при укладенні договору позивач дотримався вимог передбачених ч.2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» щодо повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження із споживачем саме тих умов, які вважав узгодженими банк.

У відповіді на відзив позивач посилається на обставини викладені в позовній заяві, а також зазначає, що позивач до певного часу належним чином виконувала договірні зобов`язання, а отже була згідна з умовами банку. Заперечення представника відповідача в даному випадку не заслуговують на увагу.

Суд, розглянувши справу за наявними у ній матеріалами, встановив наступні обставини.

Із анкети-заявки про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку вбачається, що ОСОБА_1 24 липня 2012 року звернулась до банку про укладення договору про надання банківських послуг і «виявляє бажання оформити на своє ім`я платіжну кредитну картку «Універсальна».

Отримання кредиту в розмірі 3000 грн. відповідач не заперечує.

В Умовах і правил надання банківських послуг представлених позивачем та на Тарифах банку відсутній підпис відповідача чи інший документ який би підтверджував пояснення позивача про те, що відповідач належним чином була ознайомлення з умовами кредитування.

Крім того невідомо, чи саме ці умови та правила діяли на той час, оскільки в анкеті-заяві не зазначено про які конкретні умови та правила йдеться.

У заяві від 24 липня 2012 року процентна ставка не зазначена, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру, які банк просить стягнути у своєму позові.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Відповідно до ч.1 ч.2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань, а також строку дії договору.

Аналогічний правовий висновок викладено у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019р. справа № 342/180/17.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна із сторін зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

У відповідності до ст.83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви.

Суд вважає недоведеними належними доказами заперечення представника відповідача про те, що у 2014 році відповідач погасила заборгованість по кредиту, оскільки згідно розрахунку заборгованості за договором від 24.07.2012р. наданої позивачем у 2015 році та в подальшому у відповідачки наявна заборгованість за наданим кредитом, а будь-яких інших належних доказів на підтвердження вказаної обставини представником відповідача надано не було (а.с.10-14).

Таким чином суд вважає, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку кредитору не повернуті, а тому позивач вправі вимагати від відповідача повернення основної суми кредиту, що становить 3000 грн., тобто суму первинно встановленого кредитного ліміту погодженого із відповідачем.

Враховуючи вищенаведене, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення і з відповідача слід стягнути в користь позивача 3000 грн. заборгованості за кредитним договором від 24 липня 2012 року, відмовивши у задоволенні решти позовних вимог за безпідставністю.

Крім того, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача в користь позивача 1921 грн. сплаченого судового збору, при цьому суд враховує те, що це встановлений законом мінімум судового збору необхідний при подачі такого роду позовної заяви позивачем.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 81, 83, 89, 141, 223, 263-265, 273, 279 ЦПК України, ст.ст. 207, 509, 526, 527, 530, 610, 611, 625-628, 634, 1049, 1050, 1054 ЦК України, суд,

ухвалив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) в користь Акціонерного товариства комерційного банку ПриватБанк (адреса м.Дніпро вул.Набережна Перемоги, буд.50, , р/р НОМЕР_2 , МФО 305299) 3000 (три тисячі) гривень заборгованості за кредитом.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Акціонерного товариства комерційного банку ПриватБанк" 1921 грн. (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну гривню) сплаченого судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду через Збаразький районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його складання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ А.І.Левків