У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2019 року суддя Черкаського районного суду Черкаської області Смоляр О.А., розглянувши матеріали клопотання ОСОБА_1 про визнання та звернення до виконання рішення іноземного суду, що підлягає примусовому виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про визнання та звернення до виконання рішення іноземного суду, що підлягає примусовому виконанню.

Відповідно до вимог ч.1 ст.465 ЦПК України клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду подається до суду безпосередньо стягувачем (його представником) або відповідно до міжнародного договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, іншою особою (її представником).

Згідно із ч.2 ст.466 ЦПК України до клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду додаються документи, передбачені міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Дослідивши зміст поданого клопотання та доданих до нього документів суд приходить до висновку, що воно підлягає залишенню без розгляду та поверненню заявнику з наступних підстав.

Судом встановлено, що в поданому клопотанні заявник просить надати дозвіл на примусове виконання на території України рішення суду Турецької Республіки про стягнення з боржника (Сердар Озбакар) на користь кредитора (ОСОБА_1) грошового боргу в розмірі 64803,41 Турецьких лір. За таких обставин порушене перед судом України питання стосується правової допомоги між Україною та Турецькою Республікою у цивільних справах, що регулюється положеннями Угоди між Україною та Турецькою Республікою про правову допомогу та співробітництво в цивільних справах, підписану 23.11.2000р., яка ратифікована Україною 05.07.2001р. та набула чинності 02.05.2004р. (далі Угода від 23.11.2000р.). Отже відповідно до ч.2 ст.466 ЦПК України саме таким міжнародним договором визначається перелік документів, який додається до клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду.

Відповідно до ч.1 ст.35 Угоди від 23.11.2000р. Договірні Сторони визнають та виконують такі судові рішення, винесені на території іншої Договірної Сторони згідно з

положеннями цієї Угоди: а) судові рішення щодо цивільних справ; б) кримінальні вироки в частині відшкодування шкоди.

Згідно ч.3 ст.37 Угоди від 23.11.2000р. до клопотання про дозвіл виконання слід додати:

a) завірену судом копію рішення, офіційний документ про те, що рішення набуло чинності, якщо це не випливає з тексту самого рішення;

b) документ, який засвідчує, що відповідачу або його представнику, який не взяв участі у процесі, було своєчасно та в належній формі хоча б один раз вручено повідомлення про виклик до суду;

c) завірені переклади документів, що вказані в підпунктах (а) та (b) пункту 3 цієї статті.

В порушення наведених законодавчих приписів тап.п.1-3 ч. 3 ст. 466 ЦПК України до клопотання заявника не додано завіреної копії рішення суду, документу, який засвідчує своєчасне та в належній формі вручення повідомлення про виклик до суду та офіційний документ про те, що рішення іноземного суду набрало законної сили (якщо це не зазначено в самому рішенні).

Доданий до клопотання заявника витяг 2019/1472, складений Управлінням з стягнення боргів №6, не є судовим рішенням. До того ж такий документ є витягом, а не повним рішенням відповідного державного органу. Такий витяг не містить таких визначальних реквізитів судового рішення, як дата його ухвалення, дата набрання законної сили, мотивів суду, остаточних висновків суду щодо визначеного зобов'язання боржника тощо.

Щодо надання заявником документу на підтвердження здійснення належного повідомлення відповідача про участь у процесі, то слід зауважити, що заявником надане лише підтвердження відповідного державного органу Турецької Республіки про здійснення повідомлення відповідача, а самого документу про здійснення вручення відповідачу повідомлення про виклик до суду не надано

Суд, встановивши, що клопотання і документи, що додаються до нього, не оформлено відповідно до вимог, передбачених цією главою, або до клопотання не додано всі перелічені документи, залишає його без розгляду та повертає клопотання разом з документами, що додані до нього, особі, яка його подала (ч. 4 ст. 466 ЦПК України).

Враховуючи, що заявником не додано до клопотання всіх необхідних документів, передбачених п.п.1,2 ч. 3 ст. 466 ЦПК України, суд дійшов висновку, що клопотання ОСОБА_1 про визнання та звернення до виконання рішення іноземного суду, що підлягає примусовому виконанню, відповідно до вимог ч. 4 ст. 466 ЦПК України підлягає залишенню без розгляду та поверненню заявнику.

Керуючись ст. ст. 462, 465, 466 ЦПК України, суддя -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 ОСОБА_1 про визнання та звернення до виконання рішення іноземного суду, що підлягає примусовому виконанню- залишити без розгляду.

Повернути заявнику ОСОБА_1 клопотання разом з документами, що додані до клопотання.

Сторони можуть ознайомитись текстом ухвали, в електронній формі, на офіційному веб-порталі Єдиного державного реєстру судових рішень в мережі Інтернет - http://reyestr.court.gov.ua.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Черкаської області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: О. А. Смоляр