Дата документу 18.02.2019 Справа № 314/1250/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 314/1250/18
Провадження №22-ц/807/854/19
Головуючий в 1-й інстанції - Беспалько Т.Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2019 року місто Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді-доповідачаКухаря С.В.,
суддів:Крилової О.В., Полякова О.З.,

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 13 вересня 2018 року, ухвалене в м. Вільнянськ у справі за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Промінь» про стягнення орендної плати та розірвання договору оренди землі,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернувся до Вільнянського районного суду Запорізької області з позовом до ТОВ «Промінь» про стягнення орендної плати та розірвання договору оренди землі. В позові зазначив, що згідно Витягу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 25.07.2017 року № 92792820 ОСОБА_4 набув право власності на земельну ділянку на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 25.07.2017 року. У зв'язку з несплатою відповідачем орендної плати позивачу за період часу за 2016-2017 роки, розмір якої з урахуванням пені за невиконання умов договору, на думку позивача, складав 5659 грн. 22 коп., ОСОБА_6 просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість зі сплати орендної плати за 2016-2017 роки в сумі 5659,22 грн. та розірвати договір оренди землі від 03.01.2007 року, зареєстрований відділом Держкомзему у Вільнянському районі Запорізької області (запис у Державному реєстрі земель від 26.12.12 за №262 укладений між ОСОБА_6 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Промінь».

Рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 13 вересня 2018 року в задоволені позову ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Промінь» про стягнення орендної плати та розірвання договору оренди землі, відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, що відповідачем орендна плата позивачу за період часу за 2016-2017 роки не сплачувалась, її розмір з урахуванням пені складає 5659 грн. 22 коп., вказані обставинами є підставою для розірвання договору оренди.

В силу вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. Апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання в порядку ч. 1, ч. 2 ст. 369 та ч. 13 ст. 7 ЦПК України.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За вимогами п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 03 січня 2007 року між ОСОБА_6 та ТОВ «Промінь» укладено договір оренди земельної ділянки, площею 9,3973 га строком на 10 років зі сплатою орендарем (відповідачем) орендної плати за користування земельною ділянкою у розмірі 2550 грн.

Згідно Договору, орендна плата вноситься орендарем до 31 грудня щорічно (пункт 11); у разі невнесення орендної плати у строки, визначені Договором, справляється пеня у розмірі 0,03 % несплаченої суми за кожний день прострочення (пункт 14); передача земельної ділянки орендарю здійснюється у 10-денний термін після державної реєстрації договору за актом її приймання-передачі (пункт 20); дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін внаслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором (пункт 38); за невиконання або неналежне виконання договору сторони несуть відповідальність відповідно до закону та цього договору (пункт 41).

Договір оренди землі зареєстровано 26 грудня 2012 року відділом Держкомзему у Вільнянському районі Запорізької області за реєстраційним номером 262.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер. Згідно Витягу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 25.07.2017 року № 92792820 ОСОБА_4 набув право власності на земельну ділянку на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 25.07.2017 року після смерті батька ОСОБА_6, з вказаної дати позивач отримав право на отримання орендної плати за Договором оренди земельної ділянки.

Суд першої інстанції, дослідивши всі наявні докази у справі, дійшов висновку про не доведеність обставин, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог до відповідача ТОВ «Промінь», щодо несплати орендної плати та розірвання договору оренди землі, обґрунтовуючи свої висновки невиконанням позивачем вимог ст.148-1 ЗК України.

З вказаними висновками суду першої інстанції погоджується і колегія суддів апеляційного суду виходячи з наступного.

Згідно статті 13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

За змістом частини 2 статті 21 Закону України «Про оренду землі», розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди.

Відповідно до частини 1 статті 32 Закону України «Про оренду землі», на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

У пункті «д» частини 1 статті 141 Земельного кодексу України визначено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

У відповідності до вимог ст.148-1 ч.1, 3, 4 ЗК України, до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов'язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту щодо такої земельної ділянки. Особа, яка набула право власності на земельну ділянку, протягом одного місяця з дня набуття права власності на зобов'язана повідомити про це її користувачів із зазначенням: кадастрового номера (за наявності), місця розташування та площі земельної ділянки; найменування (для юридичних осіб), прізвища, ім'я, по батькові (для фізичних осіб) нового власника; місця проживання (знаходження) нового власника, його поштової адреси; платіжних реквізитів (у разі, якщо законом або договором передбачена плата за користування земельною ділянкою у грошовій формі). Повідомлення надсилається користувачу земельної ділянки рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручається йому особисто під розписку. За згодою сторін договору оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту чи застави до такого договору можуть бути внесені зміни із зазначенням нового власника земельної ділянки.

Позивачем у справі не надано відповідних доказів виконання вимог ст. 148-1 ЗК України щодо повідомлення Орендаря в місячний строк про зміну власника земельної ділянки, а факт сплати відповідачем в належному розмірі орендної плати дружині ОСОБА_6 не спростовано.

З огляду на вказане вище, у керівництва ТОВ «Промінь» були відсутні будь-які підстави для нарахування та виплати ОСОБА_4 орендної плати, вона була сплачена дружині сторони за договором як наслідок відсутність факту систематичної несплата орендної плати.

Отже, в даному випадку судом не встановлено та позивачем не доведено наявність підстав для стягнення заборгованості з орендної плати за 2016 -2017 роки з відповідача та дострокового розірвання Договору оренди земельної ділянки за рішенням суду, з огляду на відсутність систематичної несплати з боку ТОВ «Промінь» орендної плати позивачеві.

Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції, правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

З урахування наведеного колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з додержанням вимог закону і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 13 вересня 2018 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена 18 лютого 2019 року.

Судді: С. В. Кухар

О. В. Крилова

О. З. Поляков