Постанова

Іменем України

19 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 631/1347/16-ц

провадження № 61-15495св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Краснощокова Є. В., Крата В. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

третя особа - державний нотаріус Нововодолазької державної нотаріальної контори Харківської області Змієвська Т. М.

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Нововодолазького районного суду Харківської області від 20 січня 2017 року у складі судді Трояновської Т. М. та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 29 березня 2017 року у складі колегії суддів: Яцини В. Б., Бурлаки І. В., Карімової Л. В.,

ВСТАНОВИВ:

Історія справи

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду ізпозовом про встановлення факту ухилення від надання допомоги, усунення від права на спадкування за законом, скасування свідоцтв про право на спадщину за законом та визнання права на спадщину за законом.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача - ОСОБА_3 , після смерті якого відкрилася спадщина на частину будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

26 березня 2016 року державним нотаріусом Нововодолазької державної нотаріальної контори Харківської області Змієвською Т.М. позивачу та відповідачу видані свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 по 1/2 частки житлового будинку та земельної ділянки, що розташовні за адресою: АДРЕСА_1 .

Вважає, що його брат - ОСОБА_2 не має право на отримання спадщини після смерті батька, оскільки на протязі останніх років відповідач постійно вчиняв сварки та бійки зі спадкодавцем, за що неодноразово притягувався до адміністративної та кримінальної відповідальності, був офіційно попереджений правоохоронними органами про недопущення в подальшому антигромадської поведінки.

З урахуванням уточнення позовних вимог просив встановити факт ухилення відповідача від надання допомоги спадкодавцю - ОСОБА_3 ; усунути ОСОБА_2 від права на спадкування після смерті батька - ОСОБА_3 ; визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом серії НВС 026683 від 26 березня 2016 року на 1/2 частину житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель та свідоцтво про право на спадщину за законом серії НВС 026684 від 26 березня 2016 року на 1/2 частину земельної ділянки, виданих ОСОБА_2 та скасувати реєстрацію права власності на житловий будинок та земельну ділянку, визнати за ним право на спадщину за законом на 1/2 частку житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель та на 1/2 частку земельної ділянки

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Нововодолазького районного суду Харківської області від 20 січня 2017 року, залишеному без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 29 березня 2017 року, в задоволені позовних вимог відмовлено.

Рішення судів мотивовані тим, що позивачем не надано доказів на підтвердження того, що спадкодавець був у безпорадному стані, потребував допомоги відповідача, а він умисно ухилялися від надання такої допомоги.

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги

У грудні 2016 року ОСОБА_1 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на рішення Нововодолазького районного суду Харківської області від 20 січня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 29 березня 2017 року, в якій просить скасувати оскаржені рішення, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди не взяли до уваги протиправну поведінку відповідача, ті обставини, що він неодноразово притягувався до адміністративної та кримінальної відповідальності, не лікував батька, не турбувався за нього. Суд не прийняв до уваги показання свідків. Вважає, що суди мали достатньо доказів похилого віку та тяжкої хвороби спадкодавця, який перебував у безпорадному стані, негідної поведінки відповідача і відсутність у відповідача права на спадкування за законом після смерті батька.

Позиція інших учасників справи

Інші учасники справи заперечення на касаційну скаргу не подали.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 травня 2017 року відкрито касаційне провадження та витребувано цивільну справу № 631/1347/16-ц із суду першої інстанції.

У червні 2017 року цивільна справа № 631/1347/16-ц надійшла до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Підпунктом 4 пунктом 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У статті 388 ЦПК України зазначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У березні 2018 року матеріали цивільної справи № 631/1347/16-ц надійшли до Верховного Суду.

05 червня 2019 року матеріали цивільної справи передані судді-доповідачу Дундар І. О.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позиція Верховного Суду

Перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з огляду на наступне.

Судами встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3

Єдиними спадкоємцями після його смерті є сини - ОСОБА_1 та ОСОБА_2

26 березня 2016 року державним нотаріусом Нововодолазької державної нотаріальної контори Харківської області Змієвською Т.М. спадкоємцям майна ОСОБА_3 - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були видані свідоцтва про право на спадщину за законом по 1/2 частці житлового будинку з надвірними будівлями, та по 1/2 частці земельної ділянки, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , які належним чином були зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно .

Відповідно до абзацу другого частини третьої статті 1224 ЦК України не мають права на спадкування за законом батьки (усиновлювачі) та повнолітні діти (усиновлені), а також інші особи, які ухилялися від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця, якщо ця обставина встановлена судом.

Згідно частини п`ятої статті 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Тлумачення частини п`ятої статті 1224 ЦК України свідчить, що усунення від права на спадкування за законом можливе за наявності таких умов: ухилення спадкоємця від надання допомоги спадкодавцеві при наявності у нього можливості її надання; перебування спадкодавця у безпорадному стані; потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 березня 2018 року у справі № 337/6000/15-ц та від 04 липня 2018 року у справі № 404/2163/16-ц зроблено висновок, що «ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребує допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на ухилення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій».

Судом першої інстанції встановлено, що померлий ОСОБА_3 майже до самої смерті не зважаючи на свій вік та хвороби, вів активний спосіб життя, перебуваючи на пенсії продовжував працювати конструктором, особисто приймав участь у судових засіданнях апеляційного суду Харківської області, а також матеріально допомагав позивачу по справі, що вказує на те, що спадкодавець не перебував у безпорадному стані та не потребував сторонньої допомоги.

Відповідно до частини першої статті 12, частини першої статті 60 ЦПК України в редакції, чинній на момент розгляду справи судом першої інстанції, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Оскільки факт ухилення відповідачем від утримання батька та надання йому допомоги як особі, яка через похилий вік і тяжку хворобу був у безпорадному стані не доведені, обґрунтованими є висновки судів першої та апеляційної інстанцій про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Доводи касаційної скарги в їх сукупності зводяться до незгоди із ухваленими судовими рішеннями, невірного розуміння скаржником вимог чинного законодавства та власного тлумачення характеру спірних правовідносин. Такі доводи оцінені судом першої інстанції, були предметом перегляду судом апеляційної інстанції та не знайшли свого підтвердження.

Суд касаційної інстанції, за приписами статті 400 ЦПК України не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Оскаржені судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, аргументи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Враховуючи наведене, колегія суддів залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, оскільки підстави для скасування судових рішень відсутні.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Нововодолазького районного суду Харківської області від 20 січня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 29 березня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков

В. І. Крат