ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/450/19 Справа № 202/4021/17 Суддя у 1-й інстанції - Бєльченко Л.А. Суддя у 2-й інстанції - Лаченкова О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2019 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Лаченкової О.В.

суддів - Варенко О.П., Свистунової О.В.

при секретарі - Кошарі О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22 грудня 2017 року

по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання спадкового договору, -

ВСТАНОВИЛА:

В червні 2017 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання спадкового договору.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22 грудня 2017 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання спадкового договору, відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22 грудня 2017 року по справі №202/4021/17 та постановити нове, яким позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задовольнити у повному обсязі.

У відзиві ОСОБА_2 на апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22 грудня 2017 року просить рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22 грудня 2017 року залишити без змін, а апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскільки вважає що рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та справедливим.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов до висновку, що позивачем не доведено невиконання відповідачем умов спадкового договору в частині розпоряджень ОСОБА_1

Але з таким висновком суду погодитись неможливо з наступних підстав.

Відповідно до ст.1302 ЦК України за спадковим договором одна сторона (набувач) зобов'язується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача.

Згідно до положень, викладених у ст.1305 ЦК України набувач у спадковому договорі може бути зобов'язаний вчинити певну дію майнового або немайнового характеру до відкриття спадщини або після її відкриття.

З матеріалів справи вбачається, що 20.07.2010 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладений спадковий договір, посвідчений нотаріусом Дніпровського нотаріального округу Карпенко С.С. та зареєстрований в реєстрі за номером 1345. Згідно з умовами цього договору набувач зобов'язується виконувати розпорядження відчужувача ОСОБА_1 і в разі її смерті набуває право власності на 1/2 квартири, що розташована у АДРЕСА_1.

Відповідно до пункту 11 спадкового договору набувач зобов'язується виконати наступні розпорядження відчужувача, а саме: у разі смерті відчужувача поховати його на цвинтарі в селі Раївка Синельніківського району Дніпропетровської області; доглядати та утримувати могилу відчужувача; на прохання відчужувача надавати продукти харчування; забезпечувати належними лікувальними засобами незалежно від їх вартості; виконувати косметичний ремонт, а в разі необхідності - капітальний ремонт квартири (а.с.5).

Позивач ОСОБА_1 наполягає на тому, що відповідачкою ОСОБА_2 не виконуються умови спадкового договору.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1, як на підставу для розірвання спадкового договору, посилалась на те, що після смерті її чоловіка ОСОБА_4 у ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідач припинила надавати їй будь-яку допомогу. Неодноразово вона зверталась до ОСОБА_2 з проханням провести косметичний ремонт квартири після її залиття, принести продукти харчування, забезпечити належним лікуванням, однак її звернення залишились без виконання.

Відповідно до ч.2 ст.651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Статтею 651 ЦК України зазначається, що істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно ч.1 ст. 1308 ЦК України та п. 11 спірного договору спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу відчужувана у разі невиконання набувачем його розпоряджень.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оскільки, згідно ст.ст. 1302, 1305 ЦК України обов'язки по вчиненню певних дій, передбачених договором, покладено на набувача, колегія суддів приходить до висновку про те, що як законодавством, так і умовами спадкового договору, обов'язок належного надання допомоги та утримання відчужувача (ОСОБА_1) покладено на набувача (ОСОБА_2), а тому остання повинна довести факт вчинення відповідних дій.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження свого належного виконання умов договору відповідачка надала суду ксерокопії чеків на придбання продуктів в супермаркетах, проте саме по собі придбання відповідачкою продуктів не свідчать про придбання їх для позивачки і споживання їх позивачкою.

Крім того, надані квитанції, стосуються періоду, коли ОСОБА_1 заявила ОСОБА_2 про намір розірвати спадковий договір у зв'язку з неналежним виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань та звернулась з позовом до суду (а.с. 92), а тому не можуть підтверджувати належність виконання умов цього договору.

Отже, надані відповідачкою докази не дають достатніх підстав для висновку про належне виконання нею зобов'язань, передбачених спадковим договором.

Інших належних та допустимих доказів у підтвердження виконання у повному обсязі обов'язків, передбачених п.11 договору відповідачкою не надано.

Також, із пояснень допитаних у суді першої інстанції свідків не вбачається факт виконання ОСОБА_2 всіх умов спадкового договору.

При цьому, свідки ОСОБА_5 і ОСОБА_6 суду пояснили, що робили ремонт у квартирі ОСОБА_1 і з ними розраховувалась позивач.

Свідок ОСОБА_7 указала, що є медичною сестрою позивача і бачила у неї ОСОБА_2 під час відвідування один раз.

Свідок ОСОБА_8 пояснила, що є сусідкою ОСОБА_1 і на прохання останньої водила її в лікарню, купувала ліки.

За таких обставин, виходячи з наведеного та вимог ст. 1308 ЦК України, п. 28 роз'яснень, наданих в постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», колегія суддів приходить до висновку про те, що вимоги ОСОБА_1 про розірвання спадкового договору є законними та обґрунтованими, адже доказів належного виконання умов спадкового договору ОСОБА_2 матеріали справи не містять.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1підлягає задоволенню, а рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 22 грудня 2017 рокунеобхідно скасувати і ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання спадкового договору- задовольнити.

Спадковий договір від 20 липня 2010 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, посвідчений нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Карпенко С.С., зареєстрований в реєстрі за № 1344 - розірвати.

Керуючись ст. ст. 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22 грудня 2017 року - скасувати.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання спадкового договору - задовольнити.

Спадковий договір від 20 липня 2010 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, посвідчений нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Карпенко С.С., зареєстрований в реєстрі за № 1344 - розірвати.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді О.П.Варенко

О.В.Свистунова