Справа № 559/115/19
У Х В А Л А

15 лютого 2019 року м. Дубно Рівненської області

Суддя Дубенського міськрайонного суду Рівненської області Ралець Р.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до старшого державного виконавця Дубенського МРВ ДВС ГТУЮ в Рівненській області Бабич Любов Павлівни, приватного нотаріуса ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання незаконними та скасування правових актів, визнання недійсними правочинів, -

ВСТАНОВИВ:

До Дубенського міськрайонного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до старшого державного виконавця Дубенського МРВ ДВС ГТУЮ в Рівненській області Бабич Любов Павлівни, приватного нотаріуса ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання незаконними та скасування правових актів, визнання недійсними правочинів.

Разом із позовною заявою ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення позову. Свою заяву обґрунтовує тим, що ОСОБА_3 на підставі постанови та акту старшого державного виконавця Бабич Л.П. незаконно оформив на себе право власності на житловий будинок і земельну ділянку по вул. Лесі Українки в с. Варковичі Дубенського району Рівненської області і в послідуючому подарував їх своїй матері ОСОБА_4І На даний час ОСОБА_4 вимагає виселення її вищевказаного житлового будинку та може його продати чи подарувати іншій особі. Просить заборонити ОСОБА_4 до вирішення спору проводити відчуження житлового будинку та земельної ділянки та створювати будь-які перешкоди в користуванні та володінні цими обєктами.

Суд дослідивши матеріали справи та розглянувши заяву приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. ч. 1, 2ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У відповідності до ч. 1ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Відповідно до положень ч. ч. 6,7 ст. 153 ЦПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Позовними вимогами ОСОБА_1 є визнання незаконним та скасування постанови ст.. державного виконавця Бабич Л.П. про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, визнання недійсним свідоцтва про право приватної власності ОСОБА_3 на житловий будинок та земельну ділянку в с.Варковичі вул.Дворецька, 11(15) Дубенського району та визнання недійсним договору дарування вказаного житлового будинку та земельної ділянки укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Відповідно до вимог ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

За змістом ст.151ЦПК України забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача. Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. У заяві про забезпечення позову обов'язково зазначаються: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, тобто обґрунтування, чому невжиття заходів забезпечення може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду і як саме, вид забезпечення позову, який належить застосовувати, з обґрунтуванням його необхідності, тобто вказівка на спосіб забезпечення позову, який на думку заявника, є найбільш адекватним, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати заявленим вимогам, тобто повинні бути безпосередньо пов'язаними з предметом спору, бути співмірними заявленим вимогам, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Пленум Верховного Суду України у вказаній постанові № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» , а саме: у п. 4 роз'яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Також у п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» вказано, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Так зі змісту заяви про забезпечення позову не вбачається, в чому саме полягає необхідність у забезпеченні позову, належним чином не обґрунтовано необхідність застосування виду забезпечення позову у вигляді заборони вчиняти певні дії. Викладені в заяві мотиви не дають підстав вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Приймаючи рішення щодо заяви про забезпечення позову суд бере до уваги, що на день її розгляду заявником не надано відомостей потрібних для забезпечення позову, що суперечить вимогам п.7 ч. 1 ст. 151 ЦПК України.

Окрім того, згідно вимог ч. 5 ст. 151 ЦПК України, до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

За подання заяви про забезпечення позову судовий збір має бути сплачено відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір», згідно якого за подання до суду фізичною особою заяви про забезпечення позову ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 384,20 грн.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів поданої заяви, заявником не було сплачено судовий збір за подання даної заяви.

Отже, заява про забезпечення позову, не відповідає вимогам передбаченими ст.151 ЦПК України.

Відповідно до ч.9 ст.153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 149, 150-153 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили через п'ятнадцять днів з дня проголошення, якщо не була подана апеляційна скарга. У разі подання апеляційної скарги, ухвала набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Дубенський міськрайонний суд Рівненської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали можуть подати апеляційну скаргу протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання копії.

Суддя: