Справа №:755/3406/16-ц
Провадження №: 6/755/1021/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" вересня 2019 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді Марфіної Н. В.

За участю секретаря Міроненко С. П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва заяву Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», заінтересована особа: ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання,

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду міста Києва надійшла заява Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», заінтересована особа: ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа №755/3406/16-ц та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Обгрунтовуючи свої вимоги тим, що виконавчий документ було втрачено під час поштового пересилання.

Представник Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив..

Заінтересована особа - ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомила.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції.

Відповідно до п. 9 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Як встановлено п. 17.4 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази для видачі дубліката виконавчого листа, суд дійшов висновку, що заява Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» є необґрунтованою та такою що не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як передбачено частиною першою статті 5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно пункту першого частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження», підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи, серед іншого, виконавчі листи, що видаються судами.

Судом встановлено, що 16 травня 2016 року Дніпровським районним судом міста Києва ухвалено рішення, яким у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 05 жовтня 2016 року, апеляційну скаргу Сокуренко Наталії Вікторівни в інтересах акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» - задоволено. Заочне рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 16 травня 2016 року скасовано та ухвалено нове, яким позовні вимоги Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційний банк «Приватьбанк» заборгованість за договором від 17 серпня 2012 року у розмірі 13538,18 грн.. яка складається з: 3905,90 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 6973,66 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом; 1535,75 грн. - заборгованість за пенею та комісією; штрафи: 500,00 грн. (фіксована частина); 620,87 грн. (процентна складова) та 1378,00 гривень судового збору.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організації, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами відповідно до ч. 1 ст.18 Цивільного процесуального кодексу України.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Виконання судового рішення, відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України №5-рп/2013 від 26.06.2013 року по справі №1-7/2013, є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

Як встановлено ч. 1 ст. 431 Цивільного процесуального кодексу України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Як убачається з матеріалів справи, 31 березня 2017 року Дніпровським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист, що підтверджується відповідною розпискою.

Надаючи оцінку доказам, які надано заявником при зверненні з заявою про видачу дублікату виконавчого листа, АТ КБ «Приватбанк» не надано належних та допустимих доказів, які б могли підтвердити втрату зазначеного виконавчого листа, не надано належних та допустимих доказів, які б могли підтвердити втрату зазначеного виконавчого листа, не надано доказів, які могли підтвердити факт перебування виконавчого листа у відділі ДВС та хід його примусового виконання, при цьому, вказуючи, що виконавчий документ було втрачено під час поштового відправлення, однак не додано доказів такого відправлення.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що заява Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», заінтересована особа: ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа є необґрунтованою та такою що не підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець відмовляє у прийнятті до провадження виконавчого документа, строк пред`явлення для примусового виконання якого закінчився, про що виносить відповідну постанову.

Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред`явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк, якщо інше не передбачено законом.

Як передбачено частини першої статті 433 Цивільного процесуального кодексу України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Так, причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; ця причина виникла протягом строку, який пропущено; ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування; тобто, якщо свідчить про відсутність у заінтересованої особи об`єктивної можливості подати виконавчій документ до виконання у встановлені строки.

Однак, за відсутності встановлених судом обставин для видачі дубліката виконавчого листа суд не убачає підстав для вирішення питання про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, оскільки вказана вимога є похідною та безпосередньо залежить від з`ясування обставин втрати виконавчого листа, та підстав видачі виконавчого листа.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заява Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», заінтересована особа: ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання не підлягає задоволенню.

.

Враховуючи наведене та керуючись п. 17.4 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 260, 261, 353, 354, 433 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в :

У задоволенні заяви Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», заінтересована особа: ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання - відмовити.

Відповідно до положень ч.1 та ч.2 ст.354 Цивільного процесуального кодексу України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

С у д д я :