Провадження №2/592/3997/19

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2019 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі головуючого судді Алфьорова А.М., за участю секретаря судового засідання Літовченко С.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» про стягнення невиплаченої заробітної плати при звільненні та середнього заробітку за період затримки розрахунку при звільненні,-

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю«Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» про стягнення невиплаченої заробітної плати при звільненні та середнього заробітку за період затримки розрахунку при звільненні.

Представник позивача позовні вимоги мотивує тим, що 19.06.2019 року позивач звільнений з займаної посади. При звільнені з ним не був проведений повний розрахунок.

Згідно зі ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення, але відповідач цього не зробив.

Стаття 117 КЗпП України передбачає, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Тому позивач просить стягнути з відповідача на його користь 23372,48 грн. нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, середній заробіток за період затримки розрахунку в сумі 6397,11 грн. до дня подачі позову.

Позивач, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Представник позивача надав суду письмову заяву в якій справу просить розглядати в його відсутності за наявними матеріалами, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник відповідача, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, надав суду письмові пояснення за даним позовом, розрахунок розміру середньоденної заробітної плати на день звільнення позивача та довідку про заробітну плату у минулому працівника ТОВ «СМНВО» Зайцева А.Г.

Перевіривши матеріали справи та дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач перебував у трудових відносинах з Публічним акціонерним товариством «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» та 19.06.2019 року був звільнений з займаної посади.

Приписами ст.43 Конституції України встановлено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Згідно ч.1ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Судом встановлено, що в день звільнення позивачу в порушення ст.116 КЗпП України не виплачені належні суми заробітної плати, що є підставою для стягнення на користь позивача заборгованості по заробітній платі та, з урахуванням вимог ст. 117 КЗпП України, є підстави для стягнення середнього заробітку за весь час затримки.

Відповідно до довідки про заробітну плату у минулому працівника ТОВ «СМНВО» Зайцева А.Г. (табельний номер 9593) на день видачі довідки (16.08.2019 р.) сума заробітної плати, що належить до виплати ОСОБА_1 (після утримання з доходів фізичних осіб та військового збору) складає 15914,02 грн.

Відповідно до ч.1ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При цьому, суд не знаходить підстав для звільнення відповідача від сплати середнього заробітку за час затримки розрахунку, оскільки відповідач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження відсутності його вини у невиплаті належних позивачу сум в день звільнення. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Відповідно до розрахунків, наданих як представником позивача в позовній заяві, так і представником відповідача в письмових поясненнях, розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні становить 13916,57 грн. з розрахунку 67 робочих днів (з 19.06.2019 р. по 24.09.2019 р.) * 207,71 грн. (середньоденна заробітна плата), проти якого сторони фактично не заперечували, оскільки їх представники зазначили в своїх письмових заявах прохання розглянути справу за наявними матеріалами.

Згідно зі ст.ст.12-13 та 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до вимог ч.2 ст.229 ЦПК України, докази, що не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення.

Статтею 83 ЦПК України передбачено, що позивач … повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються…

Тому докази не надані сторонами суду першої інстанції не можуть в подальшому подаватись судам інших інстанцій і такі докази не можуть бути покладені в основу їхніх рішень.

Отже, вирішуючи позов у межах заявлених вимог суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення невиплаченої заробітної плати при звільненні, середнього заробітку за період затримки розрахунку при звільненні підлягають задоволенню.

Враховуючи наведене, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки заборгованість по заробітній платі в розмірі 15914,02 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 19.06.2019 р. по 24.09.2019 р. в розмірі 13916,57 грн. з послідуючим утриманням з цієї суми податків і загальнообов`язкових платежів.

Згідно вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 768,40 грн.

Керуючись ст.ст. 7, 8, 10, 12, 13, 81, 83, 133, 141, 280-282 ЦПК України, ст.ст.116,117 КЗпП України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» про стягнення невиплаченої заробітної плати при звільненні та середнього заробітку за період затримки розрахунку при звільненні задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» (40004, м. Суми, вул. Горького, 58, код ЄДРПОУ 34013028) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) нараховану, але не виплачену заробітну плату в розмірі 15914,02 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 19.06.2019 р. по 24.09.2019 р. в розмірі 13916,57 грн. з послідуючим утриманням з цієї суми податків і загальнообов`язкових платежів.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 430 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення в частині виплати заробітної плати в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» (40004, м. Суми, вул. Горького, 58, ) на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.М. Алфьоров