Справа № 209/1124/19
Провадження № 2/209/844/19
РІШЕННЯ

Іменем України

28 серпня 2019 року м. Кам`янське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Шендрика К.Л.

за участі секретаря Драгунцевої С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Альфа-Банк" про захист прав споживачів, відновлення залишку коштів на рахунку, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить: зобов`язати Акціонерне товариство «Альфа - Банк» відновити залишок коштів на карткових рахунках «World Debit Master Card» № НОМЕР_1 та «World Debit Master Card» № НОМЕР_2 в АТ «Альфа-Банк » користувачем яких є ОСОБА_1 до стану 28 вересня 2018 року на 14 годину 24 хвилину; визнати кредитні угоди № 501071519 та будь-які інші укладені між ОСОБА_1 та Акціонерним товариством «Альфа-Банк» від 28 вересня 2018 року недійсними з моменту їх укладання;зобов`язати Акціонерне товариство «Альфа-Банк» скасувати неправомірно нараховані пеню за прострочення кредиту, штраф за прострочення за кредитом та відсотки за використання кредитного ліміту, відсотки за прострочений кредит, нараховані на суму несанкціоновано списаних коштів.

В обґрунтування своїх вимог позивач в позовній заяві зазначив, що 13 вересня 2017 року він у відділенні банку в м. Кам`янське уклав угоду з АТ «Альфа-Банк» та відкрив картковий рахунок № НОМЕР_3 для отримання заробітної плати. На підставі укладеного правочину відповідачем йому була надана дебетова картка «World Debit Master Card» за номером НОМЕР_1 з терміном дії до 08/20, за допомогою якої він витрачав на особисті потреби зароблені на роботі кошти. Водночас ним був укладений з відповідачем кредитний договір за № 501071519. Відповідно до умов і правил надання банківських послуг в AT «Альфа-Банк» йому було відкрито картковий рахунок № НОМЕР_4 та видано кредитну картку «World Debit Master Card» за номером НОМЕР_2 з терміном дії до 08/20 та кредитним лімітом 15000 грн. Вказаною кредитною карткою він не користувався і не активував, остільки кредитні кошти йому були не потрібні.02 жовтня 2018 року при спілкуванні з працівником АТ «Альфа-Банку» у відділенні банку в м. Кам`янське та перевірці стану рахунків йому стало відомо, що 28 вересня 2018 року невідомими особами його кредитна карта «World Debit Master Card» за номером НОМЕР_2 була активована, і з неї було здійснено несанкціоноване списання кредитних коштів в загальній сумі 15015 грн. двома транзакціями на суму 1015 грн. та 14000 грн. відповідно. Водночас 28 вересня 2018 року невідомими особами за допомогою його дебетової (зарплатної) картки «World Debit Master Card» за номером НОМЕР_1 на його ім`я, без його згоди було оформлено кредит в сумі 18000 грн., який несанкціоновано був списаний трьома транзакціями на суму 2530 грн., 863,50 грн., 14000 грн., та витрачений на покупку товару в сумі 560 грн. Загальна сума заборгованості за вказаним кредитом з урахуванням комісій складає 18124,20 грн. Таким чином, станом на 26 березня 2019 року загальна заборгованість за кредитами становить: 15015 грн. + 18124,20 грн. = 33124,20 грн. Дані операції з картками він не здійснював, жодних відомостей про кредитну та дебетову картку AT «Альфа Банк», а саме номер картки, пароль, кодове слово, тощо він нікому не повідомляв. Разом з тим, він невідкладно надав звернення від 02 жовтня 2018 року до відділення AT «Альфа-Банк» у м. Кам`янське про скасування заборгованості за кредитами та припинення нарахування відсотків за ними за встановленою банком формою. Крім того, 02 жовтня 2018 року він звернувся з заявою про вчинення злочину до Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській обл. 02 жовтня 2018 року відомості за вказаним фактом СВ Кам`янського ВП внесено до ЄРДР № 0001610 за попередньою правовою кваліфікацією, передбаченою ч. 1 ст. 190 КК України, а також визнано його потерпілим. Наразі слідство у даному кримінальному провадженні щодо шахрайства триває. 12 листопада 2018 року він повторно звернувся до відповідача з заявою про скасування кредитного договору, та проханням надати відповідь з цього питання. На його повторне зверненням відповідач відповів йому листом № 112580-23.1-б/б від 11 грудня 2018 року, що за кредитним договором № 501071519 від 28 вересня 2018 року рахується заборгованість, яку необхідно погасити та рекомендував звернутися до правоохоронних органів з метою притягнення винних осіб до відповідальності. Наразі представники відповідача постійно телефонують до нього з вимогою сплатити заборгованість за кредитом, відсотками та штрафами, крім того відповідач незаконно списав кошти, які надійшли на його рахунок у вигляді заробітної плати. Станом на день подання цієї позовної заяви до суду відповідач не вчинив жодних дій по відновленню існуючого залишку коштів на його рахунках, списанню заборгованості по кредитам, припиненню нарахування відсотків та штрафних санкцій, що є порушенням його прав та законних інтересів.

04 квітня 2019 року було відкрито провадження у вказаній цивільній справі і призначено її до судового розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою від 26 липня 2019 року підготовче судове засідання було закрите та призначено до судового розгляду.

Сторони у судове засідання не з`явились.

Позивач подав клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Представник відповідача до суду не з`явився, причину неявки не повідомив, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Враховуючи згоду позивача, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи у відсутність представника відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України.

В порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що відповідачем позивачу був відкритий картковий рахунок № НОМЕР_3 для отримання заробітної плати та була надана дебетова картка «World Debit Master Card» № НОМЕР_1 з терміном дії до 08/20, а також між сторонами був укладений кредитний договір за № 501071519, відповідно до умов якого позивачу було відкрито картковий рахунок № НОМЕР_4 та видано кредитну картку «World Debit Master Card» № НОМЕР_2 з терміном дії до 08/20 та кредитним лімітом 15000 грн. 28 вересня 2018 року з кредитної карти «World Debit Master Card» № НОМЕР_2 було здійснено списання кредитних коштів в загальній сумі 15015 грн. двома транзакціями на суму 1015 грн. та 14000 грн. 28 вересня 2018 року за допомогою дебетової (зарплатної) картки «World Debit Master Card» № НОМЕР_1 на ім`я позивача було оформлено кредит в сумі 18000 грн., який був списаний трьома транзакціями на суму 2530 грн., 863,50 грн., 14000 грн., а також витрачений на покупку товару в сумі 560 грн. Загальна сума заборгованості за вказаним кредитом з урахуванням комісій складає 18124,20 грн. Ці обставини підтверджуються копіями карток (а.с. 14-15), виписками з рахунків (а.с. 16-18) та відповіддю відповідача на адресу позивача від 11.12.2018 року (а.с. 12).

У позовних вимогах позивач стверджує, що він не активував кредитну карту, не знімав з неї кредитні кошти та не оформлював кредит, це зробила невідома йому особа, яка заволоділа його грошовими коштами шахрайським шляхом.

Позивач 12 листопада 2018 року звертався до відповідача з проханням анулювання його кредитів, оскільки він їх не оформлював, що підтверджується копією звернення (а.с. 8).

Крім того, з цього приводу він звертався з заявою до Дніпровського ВП і 02 жовтня 2018 року за заявою позивача до ЄРДР були внесені відомості за № 0001610 за ч. 1 ст. 190 КК України за фактом заволодіння 28 вересня 2018 року невстановленою особою шляхом обману грошовими коштами позивача на загальну суму 22000 грн., що підтверджується витягом з ЄРДР (а.с. 9) та протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення (а.с. 10).

На обґрунтування твердження позивача про те, що він не активував кредитну карту, не знімав з неї кредитні кошти та не оформлював кредит, отаннім не надано достатніх, належних доказів. Крім того, вказане твердженняспростовуються листом за вих. № 112580-23.1-б/б від 11 грудня 2018 року (а.с. 12-13), згідно якого відповідач повідомляє, що 28 вересня 2018 року ним була зафіксовано: зміну паролю позивача для входу в обліковий запис «Му Alfa-Bank», активацію кредитної карти, оформлення кредитної угоди, а також перерахування кредитних коштів на суму 15015 грн. з карткового рахунку № НОМЕР_4 двома транзакціями: -1015 грн. та -14000 грн. Вказані операції були виконані з авторизацією, шляхом направлення запитів на авторизацію у вигляді смс-повідомлень з кодами підтверджень на мобільний номер телефону позивача НОМЕР_5 . Проведення будь-якої з описаних дій з акаунтом та карткою без кодів підтверджень, які направлялись на телефон позивача, є неможливим.

Станом на 13 лютого 2019 року розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 02 жовтня 2018 року за № 0001610 за ознаками ч. 1 ст. 190 КК України триває, що підтверджується листом за вих. № 84-15-19 від 13 лютого 2019 року (а.с. 11). Особа, яка шахрайським шляхом заволоділа грошима позивача, до теперішнього часу не встановлена, підозра у кримінальному провадженні № 0001610 від 02 жовтня 2018 року не пред`являлася та не було постановлено обвинувального вироку, тож позивачем не надано належних та достатніх доказів факту заволодіння невідомою особою кредитними коштами, оформленими на його ім`я.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 15 ЦК України передбачає право на захист цивільних прав та інтересів: «1. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання…».

Вимоги до письмових доказів встановлені ЦПК України, якою встановлено, що письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи; суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. За загальним принципом доказування та подання доказів, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, тому подання позивачем доказів на підтвердження наведених вище обставин є обов`язковим, оскільки в цій частині між позивачем та відповідачем виник спір про право, і такі докази матимуть значення для ухвалення рішення у справі. Докази, які позивач повинен подати в рахунок обґрунтування всіх тих обставин, на які позивач посилається як на підставу для задоволення його вимог, і на підставі яких суд в подальшому встановлює наявність або відсутність підстав для задоволення позову чи відмови у його задоволенні, - повинні бути виключно належними та допустимими.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності.

Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають об`єктивні підстави вважати, що позов не підлягає задоволенню повністю.

От же, виходячи з того, що позивачем суду не надано доказів того, що грошовими коштами, з його рахунків незаконно заволоділа третя особа, та неправомірності дій відповідача, пов`язаними з неналежним виконанням взятих на себе обов`язків, суд вважає, що позовні вимоги про захист прав споживачів і відновлення залишку коштів на рахунку не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 15, 526 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 13, 76, 77, 89, 223, 258-259, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» (, юридична адреса: 01025, м. Київ, вул. Десятинна, 4/6) про захист прав споживачів, відновлення залишку коштів на рахунку - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Дата складення повного судового рішення 28 серпня 2019року.

Суддя К.Л.Шендрик