Доповідач Санікова О.С.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2019 року Донецький апеляційний суд в складі:

головуючого судді Санікової О.С.

суддів: Агєєва О.В., Канурної О.Д.

за участю секретаря Самойленко Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті цивільну справу №248/10510/13-ц

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені у зв'язку з несвоєчасною сплатою аліментів на неповнолітню дитину

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Харцизького міського суду Донецької області від 24 червня 2014 року

(суддя Труханова Л.М.., рішення ухвалено в м. Харцизьку Донецької області),-

В С Т А Н О В И В:

11 грудня 2013 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача, посилаючись на те, що рішенням Харцизького міського суду від 09 серпня 2011 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісяця, починаючи з 08 липня 2011 року та до повноліття дитини. На підставі рішення було видано виконавчий лист, який передано для виконання до Відділу державної виконавчої служби Будьонівського районного управління юстиції міста Донецька. Проте, відповідач аліменти в повному розмірі не сплачував, у зв'язку із чим виникла заборгованість по аліментам, яка за період з 08 липня 2011 року по 15 жовтня 2013 року становить 16 784,32 грн.

Оскільки вказана заборгованість виникла з вини відповідача, який будучи працездатним, не бажав офіційно працевлаштовуватися та мав дохід від неофіційної праці, то за період з 08 липня 2011 року по 15 жовтня 2013 року у зв'язку із несвоєчасною виплатою аліментів відповідач повинен виплатити їй пеню у розмірі 73 460,72 грн., яку ОСОБА_1 просила стягнути з відповідача.

Рішенням Харцизьского міського суду Донецької області від 24 червня 2014 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені у зв'язку з несвоєчасною сплатою аліментів на неповнолітню дитину задоволено частково: стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Донецька , РНОКПП НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженці смт. Гірне м. Харцизьк РНОКПП НОМЕР_2 суму пені за період з серпня 2011 року по 11 грудня 2013 року у зв'язку з несвоєчасною сплатою аліментів на неповнолітню дитину в розмірі 48455,60 грн. та судовий збір в дохід держави в розмірі 484,56 грн.; в іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_2 посилається на те, що рішення є необ'єктивним, передчасним, винесеним без з'ясування всіх обставин справи, а також на порушення норм процесуального права та невірне застосування норм матеріального права; апелянт вважає, що суд першої інстанції узяв до уваги та поклав в основу оскаржуваного рішення невірний розрахунок заборгованості по сплаті аліментів, що містився у довідці ДВС Будьонівського районного управління юстиції у м. Донецьку від 19.05.2014 року; судом безпідставно не взято до уваги доводи відповідача та не надано належної правової оцінки наданим ним доказам: 1.довідці-розрахунку Будьонівського районного управління юстиції у м. Донецьку про стягнення заборгованості по аліментах з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у розмірі ?, згідно якої за період з 08.07.2011 року по 31.12.2013 року всього нараховано аліментів у сумі 11 596,20 грн., сплачено 14 234,10 грн., переплата 18.80 грн.; 2.поштовим квитанціям про сплату ним аліментів за період з липня 2011 року по грудень 2013 року; судом не враховано, що підставою для стягнення пені є винна поведінка платника аліментів і в даному випадку необхідно виходити із презумпції вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти; забороняється покладення на платника аліментів такої відповідальності, якщо заборгованість виникла з незалежних від нього підстав; враховуючи зазначене, суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги, незаконно дійшов до хибного висновку про те, що він не в повному обсязі сплачував позивачці аліменти за період з серпня 2011 року по грудень 2013 року, відповідно, безпідставно стягнув з нього пеню в розмірі 48455,60 грн., яка для нього, як особи, що має статус тимчасово переміщеної особи, є непомірно великою.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Враховуючи, що позивачка ОСОБА_1 зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1 до якого Центр поштового зв'язку №2 не приймає поштові відправлення, про час і місце розгляду справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2. вона повідомлена через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України відповідно до ст.. 11 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції».

Відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, пояснення відповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду зміні, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що на користь позивачки підлягає стягненню пеня у зв'язку з несвоєчасною виплатою відповідачем аліментів на неповнолітню дитину за період з 01.08.2011 року по 11.12.2013 року в сумі 48455,60 грн.

Проте з такими висновками суду повністю погодитися неможливо.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом сторони знаходились в зареєстрованому шлюбі з 26 червня 2010 року. На даний час шлюб розірвано.

Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, який після припинення сторонами подружніх відносин проживає разом з позивачем, знаходиться на її утриманні.

Рішенням Харцизького міського суду від 09.08.2011 року відповідач ОСОБА_2 зобов'язаний сплачувати на користь позивача на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 08.07.2011 р. і до повноліття дитини.

Статтею 180 СК України встановлено обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.1 ст. 196 СК України (в редакції, яка діяла на час ухвалення рішення) при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Розглядаючи позовні вимоги ОСОБА_1 суд послався на таке.

Згідно довідки державного виконавця відділу ДВС Будьонівського районного управління юстиції у м. Донецьку від 19.05.2014 року заборгованість ОСОБА_2 по аліментам на користь ОСОБА_1 складає :

серпень 2011 р.- 249 ,60 грн., вересень-814,75 грн., листопад- 814,75 грн., грудень 2011 р.- 554,74 грн.;

січень 2012р.-932,25 грн., лютий-300 грн., березень- 300 грн., квітень-300 грн., трачень- 300 грн., червень- 632,35 грн., липень-632,35 грн., серпень- 632,35 грн., вересень- 632,35 грн., жовтень- 532,35 грн., листопад 2012 р. -432,35 грн.;

січень 2013р.- 949,75 грн., лютий-449,75 грн., березень- 449,75 грн., квітень-485,75 грн., травень-485,75 грн., липень 499 грн., серпень- 499 грн., листопад 509,75 грн..

При цьому суд зробив висновок, що надані сторонами копії квитанцій вказують на те, що відповідач не в повному обсязі виплачував позивачці аліменти за вказаний період. Розмір аліментів, які перераховував відповідач позивачці по квитанціям, знайшов своє відображення в довідці ДВС Будьонівського районного управління юстиції у м. Донецьку від 19.05.2014 року. Щомісячна заборгованість по аліментам в даній довідки зазначена з урахуванням фактично виплачених відповідачем позивачці аліментів.

Тому саме цю довідку суд взяв за основу при нарахуванні пені за прострочення сплати аліментів.

З рішення також вбачається, що відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав, вважав, що дані, вказані у довідці - розрахунку ВДВС, наданої позивачем, не відповідають дійсності. В розрахунку, який надійшов з ВДВС, він не має жодної заборгованості зі сплати аліментів.

До апеляційної скарги відповідачем надана довідка-розрахунок, виданий державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Будьонівського районного управління юстиції у м. Донецьку Міністерства юстиції України Темєртєй І.Г. про нараховані, сплачені відповідачем суми аліментів за період з липня 2011 року по грудень 2013 року, в якому суми заборгованості по сплаті аліментів відрізняються від сум заборгованості, зазначених в рішенні суду на підставі довідки від 19 травня 2014 року.

Проте, відповідачем не надано доказів вирішення спору щодо розміру заборгованості із сплати аліментів за його заявою у порядку, встановленому законом, як то передбачено ч.3 ст. 195 СК України та Законом України «Про виконавче провадження.

Отже, висновок суду першої інстанції про недоведеність відповідачем відсутності заборгованості зі сплати аліментів за період з липня 2011 року по грудень 2013 року та недоведеність відсутності вини відповідача є правильним.

Разом з тим, апеляційний суд вважає за необхідне врахувати, що Законом України від 17 травня 2017 року №2037-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» внесено зміни до статті 196 СК України. Зокрема, частину першу викладено в такій редакції: «1. У разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості».

Встановлення граничного розміру пені, яка може бути стягнута в разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти, у розмірі, що не може перевищувати 100 відсотків заборгованості, є обставиною, що пом'якшує відповідальність, а тому стаття 196 СК України, змінена Законом України від 17 травня 2017 року №2037-VIII, на підставі частини першої статті 58 Конституції України має зворотню дію в часі.

Така позиція викладена Верховним Судом.

Як вбачається з рішення суду першої інстанції загальна сума заборгованості зі сплати аліментів за період серпень, вересень, листопад, грудень 2011 року, січень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад 2012 року, січень, лютий, березень, квітень, травень, липень, серпень 2013 року складає 10 679 грн. 95 коп.

Виходячи із встановлених обставин та зазначених норм матеріального права апеляційний суд вважає, що з відповідача підлягає стягненню неустойка (пеня) в сумі 10 679.95 грн., тобто не більше 100 відсотків заборгованості зі сплати аліментів.

Оскільки змінена сума пені, то відповідно підлягає і зміні сума судового збору, яка підлягає стягненню з відповідача в дохід держави в сумі 106.80 грн.

Керуючись ст.ст. 368, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Харцизького міського суду Донецької області від 24 червня 2014 року змінити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Донецька , РНОКПП НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженці смт. Гірне м. Харцизьк РНОКПП НОМЕР_2 суму пені за період з серпня 2011 року по 11 грудня 2013 року у зв'язку з несвоєчасною сплатою аліментів на неповнолітню дитину в розмірі 10 679.95 грн. та судовий збір в дохід держави в розмірі 106.80 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді:

Повний текст складений 25 лютого 2019 року

Суддя-доповідач О.С. Санікова