Дата документу 29.01.2019 Справа № 317/980/18
ЗапорізькИЙ Апеляційний суд
Є.У. № 317/980/18 Головуючий у І-й інстанції: Сакоян Д.І.
Провадження № 22-ц/807/299/19 Суддя-доповідач: Крилова О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Крилової О.В.

суддів: Кухаря С.В.

Полякова О.З.

секретар Камалова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» на рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 03 липня 2018 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2018 року ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, якому заявлена вимога про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 04.02.2015 року у розмірі 5223,14 грн. та судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що відповідно до укладеного договору № б/н від 04.02.2015 р. ОСОБА_5 отримав кредит у розмірі 2500,00 грн. у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. ІНФОРМАЦІЯ_2 р. позичальник ОСОБА_5 помер. Спадкоємцем, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, є ОСОБА_4. Станом на дату смерті ОСОБА_5 мав заборгованість за кредитним договором б/н від 04.02.2015 р. у сумі 5223,14 грн., яка складається з наступного: 2493,90 грн. - заборгованість за кредитом; 2729,24 грн. - заборгованість за відсотками. Дану заборгованість позивач просить стягнути з відповідача як спадкоємця позичальника.

Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 03 липня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, АТ КБ «Приватбанк» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, позов задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено. що відповідно до умов укладеного кредитного договору № б/н від 04.02.2015 р. ОСОБА_5 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, прийняв розмір кредитного ліміту, встановленого банком, підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, затв. наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 р. та Тарифами банку, складають між сторонами договір, що підтверджується підписом у заяві.

За життя позичальник виконував умови договору але згодом перестав сплачувати банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, він зобов'язання за вказаним договором не виконав.

Позичальник ОСОБА_5 помер у січні 2016 року.

Станом на дату смерті позичальника банком нарахована заборгованість у розмірі 5223,14 грн., яка складається з наступного: 2493,90 грн. - заборгованість за кредитом; 2729,24 грн. - заборгованість за відсотками.

У даній справі банк заявив позов до відповідачки виходячи з того, що вона була зареєстрована за місцем проживання спадкодавця, а відтак отримала спадщину та зобов'язана погасити борги позичальника.

Відповідач заперечуючи проти позову зазначала, що вона не відноситься до кола спадкоємців померлого ОСОБА_5, не отримувала будь-яку спадщину після його смерті .

З 2003 року та до дня смерті ОСОБА_5 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідач ОСОБА_4 також була зареєстрована за вищевказаною адресою з 2004 року.

Зазначена обставина - факт реєстрації за місцем проживання боржника не є підставою для покладення на відповідача обов'язку погасити кредит особи, яка зареєстрована за тією ж адресою.

Судом першої інстанції були досліджені обставини справи, в тому числі витребувані відомості про спадкову справу, за якою заповіту ОСОБА_5 не залишив, відомості про спадкоємців відсутні.

Та обставина що відповідач ОСОБА_4 є спадкоємцем боржника жодними доказами не підтверджується та категорично заперечується відповідачкою. яка зазначає що не отримувала будь-якої спадщини, не має на це право як стороння для померлого особа, а крім того наскільки їй відомо він взагалі не мав майна, яке могло б становити об'єкт спадщини.

Із заявою про прийняття спадщини за законом чи із заявою про відмову від спадщини жодна особа не зверталась, а спадкова справа заведена на підставі претензії кредитора - ПАТ КБ «Приватбанк».

За таких обставин, суд першої інстанції правильно виходив з того, що за приписами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відомостей про наявність у ОСОБА_5 майна та майнових прав на час смерті матеріали справи не містять.

За статтею 1281 ЦК України спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги.

Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Отже, як правильно зазначив суд першої інстанції, законодавець ставить в залежність обов'язок спадкоємців боржника щодо сплати боргу за померлого від розміру одержаного ними у спадщину майна після померлого.

Враховуючи, що позивачем не доведений ані факт того, що відповідач є спадкоємцем, ані факт того, що відповідач отримала будь-яке майно у спадщину, суд першої інстанції, ухвалюючи рішення, виходив з наявних у матеріалах справи доказів, наданих позивачем у відповідності із процесуальним законом, і керувався принципами змагальності та диспозитивності цивільного судочинства.

Наведені вище обставини свідчать про те, що суд першої інстанції, мотивуючи своє рішення, вірно проаналізував норми закону та дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог .

Доводи скарги та матеріали справи не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права.

З огляду на викладене, судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» залишити без задоволення.

Рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 03 липня 2018 року по цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 18 лютого 2019 року.

Головуючий О.В. Крилова

Судді: С.В. Кухар

О.З. Поляков