Справа №442/3125/19
Провадження №2/442/1007/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2019 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої - судді Павлів З.С.

з участю секретаря судового засідання - Михавко І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дрогобич цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Дрогобицької міської ради Львівської області про визнання права власності на самочинне будівництво, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати за ним право власності на самочинно збудовану нежитлову будівлю літ.С-1 на АДРЕСА_1 , площею 249 кв.м., яка складається з дільниці електрозварки №1 площею 41,20 кв.м., майстерні №2 площею 128,90 кв м, складу №3 площею 46,40 кв м та гаражу № 4- площею 32.60 кв м.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що він є власником нежитлової будівлі на АДРЕСА_1 з 2005 року, а з 2006 року почав вести реконструкцію цієї будівлі, після чого в 2007 році - отримав земельну ділянку у власність. 27.06.2007 уклав договір на розробку науково-технічної продукції з Дрогобицьким відділом комплексного проектування Вінницького ПКТІ, згідно п.1.1. замовник доручає, а виконавець бере на себе виконання Проект реконструкції існуючої споруди під механічну майстерню в м.Дрогобичі. Згідно з актом №1781 від 11 вересня 2007 р. здачі-приймання науково-технічної продукції по договору від 27 червня 2007 р. № 1781 йому передано проект реконструкції існуючої споруди під механічну майстерню в м.Дрогобичі. 05.02.2019 отримав висновок про проведення технічного обстеження вказаної нежитлової будівлі, згідно якого така готова до експлуатації. Виготовлено технічний паспорт. Отже, зазначеним будівництвом не порушуються будь-чиї права, а зазначене будівництво відповідає будівельним нормам, і все це дає підстави для визнання за ним права власності на самочинне будівництво в порядку статті 376 ЦК України.

Ухвалою судді від 23.05.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження. Запропоновано відповідачу в п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали подати до суду відзив на позовну заяву, роз`яснено наслідки ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, право пред`явити зустрічний позов.

У встановлений ухвалою термін відповідачем відзив на позовну заяву не подано, зустрічний позов не пред`явлено.

Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали, просили такий задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Попередньо подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, з приводу задоволення позову покладається на думку суду.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов є підставним та підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Матеріалами справи встановлено, що на підставі Договору купівлі - продажу № 97/11-05 від 18.11.2005 ОСОБА_1 є власником нежитлової будівлі за адресою АДРЕСА_1 , та таке стверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 9122529 від 30.11.2005 (а/с 6,4)

Рішенням від 20 липня 2006 р. виконавчого комітету Дрогобицької міської ради надано згоду ОСОБА_1 вести проектування для реконструкції приватизованої нежитлової будівлі загальною площею 50,2 кв.м. з надбудовою та будівництво складських приміщень, кузні та гаражу на орендованій земельній ділянці площею 948,0 кв. м. на АДРЕСА_1 (а/с 5).

На підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 26.01.2007 ВЕЕ № 156317, реєстраційний №78, ОСОБА_1 видано державний акт на право власності на земельну ділянку Серія ЯД № 505612 від 10 травня 2007 року, площею 0,0948 га, яка розташована в АДРЕСА_1 (а/с АДРЕСА_2 ).

Як вбачається з договору від 27 червня 2007 року №1781 на розробку науково-технічної продукції, такий укладений між ОСОБА_1 та Дрогобицьким відділом комплексного проектування Вінницького ПКТІ, згідно п. 1.1. замовник доручає, а виконавець бере на себе виконання Проект реконструкції існуючої споруди під механічну майстерню в м. АДРЕСА_1 . Згідно з актом № 1781 від 11 вересня 2007 р. здачі-приймання науково-технічної продукції по договору від 27 червня 2007 р. № 1781 ОСОБА_1 передано проект реконструкції існуючої споруди під механічну майстерню в м. АДРЕСА_1 (а/с 7,10). Згідно з Проектом реконструкції передбачалось будівництво дільниці електрозварки № 1 - площею 32,49 кв. м.; майстерні № 2 - площею 112,94 кв. м.; складу металу № 3 - площею 46,92 кв. м.; гаражу № 4 - площею 33,57 кв. м.; опалювальної № 5 - площею 18,0 кв. м.; мансарди № 6 - площею 25,28 кв. м.

Згідно акту № 01073 виданого ГУМНС України в Львівській області будівля прийнята експлуатацію робіт по вогнезахисту будівельних конструкцій (а/с11).

Згідно звіту від 05 лютого 2019 року про проведення технічного обстеження нежитлової будівлі літ. С-1 на АДРЕСА_1 , площа забудови земельної ділянки становить 279,10 кв. м, а площа будівлі - 249 кв. м. та готова до експлуатації (а/с 24-31).

На вказану самочинно збудовану нежитлову будівлю виготовлено технічний паспорт, згідно з яким площа такої складає 249 кв м та складається з дільниці електрозварки № 1 площею 41.20 кв м, майстерні №2 площею 128,90 кв м, складу №3 площею 46,40 кв м та гаражу № 4- площею 32.60 кв м. (а/с 38-45) та інвентаризаційна вартість такої будівлі становить 242540 гривень, що стверджується довідкою № 7 від 04.02.2019 (а/с 59).

Згідно акту № 05/19 від 25 січня 2019 року, складеного відділом Державного архітектурно будівельного контролю виконкому Дрогобицької міської ради, за результатами проведеного планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності перевірено дотримання Писарем ОСОБА_2 .Л. вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності , будівельних норм , стандартів та правил на об`єкті: реконструкція нежитлової будівлі з надбудовою та будівництво складських приміщень кузні та гаражу по АДРЕСА_1 та встановлено порушення п. 1 ч. ст 34 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», п. 13 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт та видано припис № 05/19 про зупинення підготовчих та будівельних робіт до отримання виконання будівельних робіт, накладено адміністративне стягнення за порушення ч.5 ст. 96 КУпАП у виді штрафу, який позивачем сплачено (а/с 48-58).

Проте, як вбачається з матеріалів справи, роботи вже були виконані до проведення перевірки.

Відповідно до ч.1 ст.376 ЦК житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Цією нормою передбачено загальне правило про те, що особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього (ч.2 ст.376 ЦК).

Особи, які вважають, що вимоги про визнання права власності на самочинне будівництво порушують їхні права, мають право заперечувати проти таких вимог, якщо вони доведуть наявність порушеного права (стаття 391 ЦК України), а також власник (користувач) земельної ділянки, якщо він заперечує проти визнання за особою, яка здійснила самочинне будівництво на його земельній ділянці, права власності на самочинно збудоване нерухоме майно (частина четверта статті 376 та стаття 391 цього Кодексу).

Із контексту норм частин третьої та четвертої статті 376 ЦК України випливає, що частина третя цієї статті застосовується не лише до випадків порушення вимог законодавства щодо цільового призначення земель, а й до випадків, коли такого порушення немає, але особа здійснює будівництво на земельній ділянці, яка їй не належить.

Аналіз норми частини третьої статті 376 ЦК України дає підстави для висновку про те, що право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки такій особі власником та користувачем, якщо такий є і не являється забудовником. Це єдина умова для визнання права власності на об`єкт нерухомості за такою особою (постанова від 19.09.2018 у справі № 2-962/2009).

Відповідно до вимог ст.ст.15, 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Пунктом 1 ч.1 ст.16 ЦК України встановлено спосіб захисту цивільного права шляхом його визнання.

Згідно роз`яснень у абзаці 2 п.9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами статті 376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва)» від 30.03.2012 №6 за загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення, невизнання або оспорювання. У зв`язку із цим звернення до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво має здійснюватися за наявності даних про те, що порушене питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право.

Відповідно до ст.375 ЦК України, власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Правові наслідки самочинної забудови, здійсненої власником на його земельній ділянці, встановлюються статтею 376 цього Кодексу.

Згідно ч.5 ст.375 ЦК України, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Згідно зі ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Враховуючи наведене, та беручи до уваги той факт, що самочинне будівництво спірного нерухомого майна позивачем здійснено без порушення будівельних норм і правил, та не порушує прав інших осіб, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 264, 430 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на самочинно збудовану нежитлову будівлю літ. С-1 на АДРЕСА_1 , площею 249 кв.м., яка складається з дільниці електрозварки №1 площею 41,20 кв м, майстерні №2 площею 128,90 кв.м, складу №3 площею 46,40 кв м та гаражу №4 площею 32,60 кв м.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи на рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено в день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 23.09.2019.

Суддя Павлів З.С.