Справа № 138/150/19
Провадження №:2/138/322/19
13 лютого 2019 року м. Могилів-Подільський
Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Лисенко Т.Ю.,
за участю секретаря судового засідання Алєксєєвої І.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 та Могилів-Подільський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -
Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду від 16.01.2019 відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, надано відповідачу строк для подання відзиву, а третім особам для подання пояснення щодо позову, а також витребувано докази та призначено розгляд справи по суті на 13.02.2019.
У судове засідання позивач та його представник не зявились. Представник позивача адвокат ОСОБА_3 подала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, просила позов задовольнити повністю з підстав, зазначених у позовній заяві, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, явку уповноваженого представника до суду не забезпечив без повідомлення причин його неявки, правом подання відзиву на позовну заяву не скористався.
Оскільки представник позивача не заперечує проти заочного вирішення справи, з урахування викладеного вище, це дає підстави суду відповідно до ст. 280 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 у судове засідання не зявилась, правом подання пояснення щодо позову не скористалась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі.
Представник третьої особи Могилів-Подільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області у судове засідання не з'явився, правом подання пояснення щодо позову не скористався, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі.
Дослідивши матеріали цивільної та нотаріальної справ та матеріали виконавчого провадження, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке.
Згідно зі ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
Порядок вчинення виконавчого напису встановлений Законом України «Про нотаріат» (далі Закон) та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (далі Порядок), затвердженим Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012.
Так, ч. 1 ст. 88 Закону визначає, що якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, нотаріус вчиняє виконавчі написи. Відповідно до ч. 1 ст. 87 Закону перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ № 1172 від 29.06.1999, для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобовязаннями, додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.
Вказаний виконавчий напис був предявлений відповідачем до виконання. Постановою державного виконавця Могилів-Подільського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_4 від 19.10.2017 відкрито виконавче провадження № 54949560 за вказаним виконавчим написом нотаріуса.
Разом з тим, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов'язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Метою вчинення виконавчого напису є надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов'язання боржником.
Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.
Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов'язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками.
Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.
З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст.ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст.ст. 50, 87, 88 Закону захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум. Це право існує, поки суд не встановить протилежне. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.
Тому при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не обмежується лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону у такому спорі необхідно перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису та чи вчинений виконавчий напис у строк, встановлений стягувачу для предявлення боржнику вимоги.
Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі № 6-887цс17.
Відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором - свідчить про недотримання імперативних положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.
Така правова позиція зазначена в постанові Верховного Суду від 06.09.2018 у справі № 206/931/16-ц.
Разом з тим, при вчиненні виконавчого напису нотаріус вирішив стягнути з позивача одночасно пеню у сумі 115533,44 грн. та штрафи у сумі 6815,90 грн. за порушення боржником грошового зобовязання, що не відповідає вимогам ст. 61 Конституції України.
Крім цього, згідно з п. 3.4 глави 16 Порядку строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу.
Суд встановив, що згідно з умовами кредитного договору, укладеного між сторонами, погашення заборгованості повинно було здійснюватися шляхом внесення позичальником на рахунок банку щомісячного платежу у розмірі 1120,75 грн. Строк внесення останнього платежу 29.05.2014.
Так як кредитний договір встановлює окремі зобовязання, які визначають обовязок позичальника повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обовязку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право кредитодавця вважається порушеним з моменту порушення позичальником терміну внесення чергового платежу.
Тобто строк для предявлення вимоги боржнику стосовно кожного щомісячного платежу починається після невиконання чи неналежного виконання позичальником обовязку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу.
За таких обставин трирічний строк, визначений ч. 1 ст. 88 Закону, повинен також обраховуватись окремо щодо кожного щомісячного платежу, який повинен був здійснити позивач на користь банку. При цьому такий трирічний строк для останнього платежу закінчився 30.05.2017.
Разом з тим, такі обставини не були враховані приватним нотаріусом і виконавчий напис вчинений нею 07.06.2017, тобто без дотриманняумови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.
Крім цього, відповідно до п. 5.1, 5.2, 5.3 глави 16 Порядку виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість. Якщо виконавчий напис не вміщується на документі, що встановлює заборгованість, він може бути продовжений чи викладений повністю на прикріпленому до документа спеціальному бланку нотаріальних документів.
Якщо за борговим документом необхідно провести стягнення частинами, виконавчий напис за кожним стягненням може бути зроблений на копії документа або на виписці з особового рахунку боржника; у цих випадках на оригіналі документа, що встановлює заборгованість, робиться відмітка про вчинення виконавчого напису і зазначаються, за який строк і яка сума стягнута, дата і номер за реєстром нотаріальних дій.
Суд встановив, що у своїй заяві про вчинення виконавчого напису ПАТ КБ «ПриватБанк» зазначив, що просить стягувати борг частинами. Однак з аналізу вказаних вище норм Порядку вбачається, що при стягненні боргу частинами за кожним стягненням має бути вчинений виконавчий напис. Разом з тим, в даній справі нотаріус вчинив лише один виконавчий напис щодо однієї суми заборгованості у розмірі 143633,93 грн. із зазначенням складових частин суми боргу. Вказане дає суду підстави вважати, що з урахуванням вимог Порядку виконавчий напис мав бути вчинений на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість.
Разом з тим, в порушення таких вимог нотаріус вчинив виконавчий напис на окремому нотаріальному бланку, а в кредитному договорі лише зробив відмітку про вчинення виконавчого напису.
Вказані вище обставини у сукупності дають суду підстави вважати, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та доведеними належними і допустимими доказами, а відтак позовна заява підлягає задоволенню.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст. 18 ЦК України, ст.ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ № 1172 від 29.06.1999, главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (далі Порядок), затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012, ст.ст. 12, 76-81, 141 ч. 1, 247 ч. 2, 259 ч. 1, 2, 263-265, 280-283, 289 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 та Могилів-Подільський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, задовольнити повністю.
Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис від 07.06.2017, реєстровий № 5168, вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_2, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» грошових коштів в сумі 146133 (сто сорок шість тисяч сто тридцять три) грн. 93 коп.
Стягнути з Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 судові витрати у виді судового збору у сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду через Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Позивач, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивач: ОСОБА_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.
Відповідач: Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», місцезнаходження: вул. Грушевського, 1Д, м. Київ, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 14360570.
Третя особа: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_2, місце перебування: вул. Центральна, 6/9, м. Дніпро.
Третя особа: Могилів-Подільський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, місцезнаходження: вул. Сагайдачного, 1/30, м. Могилів-Подільський, Вінницька область, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 34893286.
Суддя: Т.Ю. Лисенко