КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2019 року місто Київ

Справа № 372/876/16-ц

Апеляційне провадження № 22-ц/824/7322/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Желепи О.В.,

суддів: Іванченко М.М., Рубан С.М.,

секретарі судового засідання Гордійчук Ж.В. Миронюк І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інгосстрах» на рішення Обухівського районного суду Київської області від 16 травня 2016 року (у складі судді Зінченко О.М. )

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інгосстрах» про стягнення страхового відшкодування,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з даною позовною заявою, обґрунтовуючи яку зазначала, що 24 серпня 2015 року її покійний чоловік ОСОБА_2 уклав з ПАТ «Стахова компанія «Інгосстрах» договір добровільного страхування від нещасного випадку, оскільки відбував на службу в зону АТО. Перебуваючи на військовій службі він ІНФОРМАЦІЯ_1 помер раптово на вулиці від раптового серцевого нападу. Оскільки страхова компанія відмовляється сплачувати страхове відшкодування, тому просила стягнути його в судовому порядку та витрати понесені нею на юридичні послуги.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 16 травня 2016 року позов задоволено частково.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інгосстрах» на користь ОСОБА_1 50000 грн. в якості страхового відшкодування.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інгосстрах» в дохід держави 551 грн. 20 коп., - судового збору.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ПАТ «Інгосстрах»подало апеляційну скаргу в якій посилались на те, що дане рішення є безпідставним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, посилались на те, що смерть застрахованої особи настала не через нещасний випадок, а внаслідок хвороби, вказана подія не відноситься до страхових випадків за договором № ZPS2NS-158W0GP від 24.09.2015 року. Відповідачем обґрунтовано відмовлено позивачці у виплаті страхового відшкодування та підстави для задоволення даного позову відсутні.

Просили рішення Обухівського районного суду Київської області від 16 травня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити повністю.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 28 вересня 2016 року апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інгосстрах» відхилено, рішення Обухівського районного суду Київської області від 16 травня 2016 року залишено без змін.

У жовтні 2016 року відповідач звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ із касаційною скаргою, в якій просили рішення Обухівського районного суду Київської області від 16 травня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 28 вересня 2016 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постановою Верховного Суду від 13 березня 2019 року касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інгосстрах» задоволено частково. Ухвалу Апеляційного суду Київської області від 28 вересня 2016 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. В Постанові Верховного суду зазначено, що під час нового розгляду справи суду апеляційної інстанції необхідно врахувати викладені Верховним Судом мотиви та висновки, з`ясувати обставини та причину смерті ОСОБА_2 , встановити, чи є причина смерті, відповідно до договору страхування, страховим випадком, та ухвалити законне та обґрунтоване рішення суду.

В судове засіданні апеляційного суду представник відповідача не з`явився, просили розглядати справу без участі їх представника.

Позивач та її представник проти задоволення скарги заперечували, просили рішення суду залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді Желепи А.В., з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

24 серпня 2015 року між ОСОБА_2 та ПАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» укладено договір добровільного страхування від нещасного випадку, згідно з умовами якого і Правилами страхування страховик зобов`язується у разі настання страхового випадку здійснити страхове відшкодування страхувальнику, або вигодонабувачеві, а страхувальник зобов`язується своєчасно сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору і Правил страхування.

Нещасним випадком за цим договором необхідно вважати раптову, випадкову, короткочасну, незалежну від волі застрахованої особи подію, що фактично відбулась і в наслідок якої настав розлад здоров`я застрахованої особи або смерть.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено свідоцтвом про смерть (а.с.9).

В лікарському свідоцтві про смерть, причина смерті зазначена ішемічна хвороба серця: гостра коронарна недостатність.

Отримавши заяву позивача про настання страхового випадку, відповідач відмовив позивачу у виплаті страхового відшкодування, оскільки подія при якій помер чоловік позивача не є страховим випадком.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частинами першою, другою та третьою ст. 213 ЦПК України, яка діяла станом на дату ухвалення рішення судом першої інстанції, рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.Законним є рішення, яким суд виконав всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, а підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України).

Правовідносини сторін виникли на підставі договору добровільного страхування.

Статтею 979 ЦК України визначено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору (частина перша статті 16 Закону України «Про страхування» (далі - Закон)).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування).

Страхування життя - це вид особистого страхування, який передбачає обов`язок страховика здійснити страхову виплату згідно з договором страхування у разі смерті застрахованої особи, а також, якщо це передбачено договором страхування, у разі дожиття застрахованої особи до закінчення строку дії договору страхування та (або) досягнення застрахованою особою визначеного договором віку. Умови договору страхування життя можуть також передбачати обов`язок страховика здійснити страхову виплату у разі нещасного випадку, що стався із застрахованою особою, та (або) хвороби застрахованої особи. У разі, якщо при настанні страхового випадку передбачено регулярні послідовні довічні страхові виплати (страхування довічної пенсії), обов`язковим є передбачення у договорі страхування ризику смерті застрахованої особи протягом періоду між початком дії договору страхування та першою страховою виплатою з числа довічних страхових виплат. В інших випадках передбачення ризику смерті застрахованої особи є обов`язковим протягом всього строку дії договору страхування життя (стаття 6 Закону).

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 20 Закону страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Тобто страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату у разі настання страхової події.

Відповідно до частини другої статті 8 Закону страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Підпунктом 6.1. пункту 6 договору страхування передбачено, що страховими випадком, згідно з цим договором і Правилами страхування є наступні події, які сталися внаслідок нещасного випадку, що мав місце під час дії договору страхування та підтверджені документами, виданими компетентними органами у встановленому законодавством порядку (медичними закладами, судом тощо): страховим випадком є смерть застрахованої особи внаслідок нещасного випадку; ушкодження здоров`я внаслідок нещасного випадку, зокрема, ушкодження органів серцево-судинної системи.

Нещасним випадком за цим договором слід вважати раптову, випадкову, короткочасну, незалежну від волі застрахованої особи (страхувальника, вигодонабувача, спадкоємця) подію, що фактично відбулась і внаслідок якої настав розлад здоров`я (травматичне пошкодження, опіки, відмороження, випадкове гостре отруєння отруйними рослинами, хімічними речовинами (промисловими або побутовими), недоброякісними харчовими продуктами (за винятком сальмонельозу, дизентерії), ліками; ботулізмом; захворювання кліщовим енцефалітом (енцефаломієлітом), поліємілітом, сказ внаслідок укусу тварин, правець застрахованої особи або її смерть. Не дає підстав для здійснення страхової виплати отримання внаслідок травми садн, припухлостей м`яких тканин та ран до 2 кв. см та глибиною до підшкірної клітковини, а також ушкоджень, що потребують безперервного стаціонарного/амбулаторного лікування строком менше 3 днів. Захворювання, також, раптові та професійні не є нещасним випадком. Нещасним випадком, також, є наступні події, які призвели до розладу здоров`я або смерті застрахованої особи; утоплення, ураження блискавкою або електричним струмом, укус тварин або отруйних комах, змій, проникнення стороннього тіла, протиправні дії третіх осіб (підпункт 6.2. пункту 6 договору страхування).

Суд першої інстанції свій висновок про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача ОСОБА_3 страхового відшкодування у розмірі 50 000,00 грн мотивував лише посиланням на норми ЦК України та Закону, проте не дослідив умови договору страхування, не з`ясував, чи настав страховий випадок, не дослідив докази та обставини настання смерті застрахованої особи.

До апеляційного суду позивачем було подано висновок експертного дослідження № 94/К від 25 липня 2019 року в якому зазначено, що ішемічна хвороба серця - це захворювання, яке виникає внаслідок абсолютного або відносного порушення кровопостачання міокарду (серцевого м`язу) через ураження артерій серця.

Проте таке захворювання не підпадає під поняття "нещасний випадок" за договором, оскільки норми п 6.2. договору страхування при їх систематичному аналізі передбачають ушкодження здоров`я внаслідок дії зовнішнього фактору (нещасного випадку), а не внаслідок дії захворювання.

Доводи апеляційної скарги про те, що смерть застрахованої особи настала не через нещасний випадок, а внаслідок хвороби, а тому вказана подія не відноситься до страхових випадків за договором № ZPS2NS-158W0GP від 24.09.2015 року знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду.

Подані позивачем докази свідчать про настання смерті застрахованої особи через ішемічну хворобу серця, проте доказів, що ушкодження серцево-судинної системи настало внаслідок нещасного випадку суду надано не було, а тому страховик правомірно відмовив позивачу у виплаті страхового відшкодування .

Висновки суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову не відповідають встановленим обставинам та зроблені з порушенням норм матеріального права.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є не відповідність висновків суду встановленим обставинам справи, не вірне застосування норм матеріального права.

На підставі наведеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність правових підстав для скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору як дружина загиблого військовослужбовця під час проходження військової служби, судовий збір за подачу апеляційної скарги підлягає стягненню з держави на користь ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах».

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інгосстрах» задовольнити.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 16 травня 2016 року скасувати, постановитинове про відмову в задоволенні позовних вимог.

Стягнути з держави на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інгосстрах» судовий збір за подачу апеляційної скарги в розмірі 606 грн. 32 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 20 вересня 2019 року.

Головуючий:

Судді: