Справа № 372/3824/17
Провадження № 2-67/19
У Х В А Л А

04 вересня 2019 року Обухівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Кравченка М.В.

при секретарі Бондаренко Є.І.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у приміщенні Обухівського районного суду Київської області у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_4 , про поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду знаходиться зазначена вище справа.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 заявила клопотання про забезпечення позову в обґрунтування заяви зазначила, що на момент звернення до суду з позовною заявою спільною власністю подружжя було таке майно: житловий будинок, земельна ділянка, а такою за рахунок спільних коштів було придбане рухоме майно транспортний засіб автомобіль марки «Рено» та було накопчено збереження у грошовій формі. Однак, під час судового засідання відповідач повідомив суду про відчуження спірного майна без згоди позивача, а саме автомобіля марки «Рено» модель «Меган» 2007 року випуску, чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 (до переобладнання на газ державний номер НОМЕР_2 ) зареєстрований за договором дарування на нового власника. Позивач вважає, що у випадку продажу іншого спільного майна подружжя, а саме земельної ділянки площею 0,1010 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , Обухівський р-н, с. АДРЕСА_2 , ділянка АДРЕСА_3 , кадастровий номер :02:005:0016, що належить на праві власності ОСОБА_2 , її права будуть істотно порушені та в подальшому позивач буде змушений звертатись до суду з заявою про визнання договору спрямованого на відчуження спільного майна недійсним та повернення майна з чужого незаконного володіння. Підставою забезпечення позову є дії відповідача щодо заволодіння спільним майном подружжя та обґрунтоване припущення заявника, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких вона звернулася до суду. Тому існують всі підстави для вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешт на земельну ділянку площею 0,1010 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 р-н, с АДРЕСА_2 , ділянка номер АДРЕСА_3 , Державний акт на право власності на земельну ділянку № НОМЕР_3 від 17 грудня 2009 року виданий на ім`я ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 12.05.2008 року для будівництва та обслуговування жилого будинку господарських будівель і споруд кадастровий номер :02:005:0016, право власності зареєстроване 12.05.2008 року), а також накласти арешт на майно, транспортний засіб - автомобіль марки «Рено» модель «Меган» 2007 року випуску, чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 (до переобладнання на газ державний номер НОМЕР_2 ), яке було незаконно відчужене відповідачем та зареєстроване на третіх осіб.

Представник відповідача ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_2 заперечили щодо задоволення заяви та просили відмовити у її задоволені.

Згідно з ч.1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частиною 1 статті 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується зокрема: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605 цс16 від 25.05.2016 року, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Разом з цим, суд враховує, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

З повідомлення начальника ТСЦ №3244 МВС в Київській області, що міститься в матеріалах справи вбачається що транспортний засіб з кузовом (шасі) НОМЕР_4 , 2007 року випуску, чорного кольору, номерний знак НОМЕР_1 станом на 04.05.2019 року зареєстрований згідно бази ЄДР МВС за ОСОБА_4 та відповідно реєстраційної картки ТЗ придбаний на підставі договору купівлі-продажу укладеного у СГ №6546/18/004736 від 20.12.2018 року.

З цього виходить, що спірний автомобіль на час розгляду заяви про забезпечення позову є власністю особи, яка не є стороною у справі.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Співмірність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з урахуванням роз`яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню, а саме накладання арешту на нерухоме майно, земельну ділянку площею 0,1010 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_4 р-н, с АДРЕСА_2 , ділянка АДРЕСА_3 , кадастровий номер :02:005:0016, що належить на праві власності ОСОБА_2 .

Що стосується заяви позивача про забезпечення позову в частині накладання арешту на рухоме майно, що належить ОСОБА_4 , а саме на автомобіль марки «Рено» модель «Меган» 2007 року випуску, чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , суд приходить до висновку що заява в цій частині задоволенню не підлягає, оскільки позивачем не долучено документу, що підтверджує право власності нового власника на вищевказаний транспортний засіб. Крім того, пропонується накласти арешт на майно особи, що не є відповідачем у справі, тому вимоги заяви виходять за межі пред`явленого позову.

Крім того, в судовому засіданні позивачем ОСОБА_1 заявлене клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку для проведення комплексної будівельної експертизи в обґрунтування якого зазначила, що позивачем не було заявлене дане клопотання на початку розгляду справи в підготовчому засіданні, через те, що відповідач не заперечував про існування у спільній сумісній власності будинку побудованого на території земельної ділянки, однак на сьогодні відповідачем заперечується даний факт та стверджується, що споруди побудовано виключно після розірвання шлюбу з позивачем. А тому постає питання у необхідності встановленні не тільки факту існування у природному світі будівлі розташованої на земельній ділянці, а і часу її побудови та ринкової вартості цього об`єкту тобто проведенні комплексної будівельної експертизи.

Згідно ч.1 ст.103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Доводи клопотання ґрунтуються на власному тлумаченні позивача, певних норм законодавства та особистій оцінці доказів, однак не в повній мірі ґрунтуються на законі та не узгоджуються із Науково-методичними рекомендаціями з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, а також Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року № 53/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 03.11.1998 року за № 705/3145.

Вислухавши представника позивача, перевіривши матеріали справи, суд вважає клопотання таким, що не підлягає задоволенню.

Згідно ч.1 ст.106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.

Позивачем не подавалось суду висновок експерта, у позасудовому порядку на замовлення сторони відповідна експертиза не проводилась, при цьому суду не повідомлено відомостей про вжиття позивачем будь-яких заходів для отримання такого доказу.

Згідно ч.1 ст.108 ЦПК України експертиза проводиться у судовому засіданні або поза межами суду, якщо це потрібно у зв`язку з характером досліджень, або якщо об`єкт досліджень неможливо доставити до суду, або якщо експертиза проводиться за замовленням учасника справи.

Вимоги клопотання приписам ст.ст.106-108 ЦПК України не відповідають, оскільки достатніх підстав для призначення експертизи саме судом не встановлено з огляду на не вчинення самим позивачем будь-яких дій, що передували б застосування відповідних повноважень суду, а розгляд цивільних справ здійснюється на засадах змагальності сторін та диспозитивності цивільного судочинства.

Задоволення клопотання може призвести до затягування строків розгляду справи без достатніх підстав.

За вказаних обставин, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання позивача щодо призначення у справі експертизи в зв`язку з його безпідставністю та необґрунтованістю.

Керуючись ст.ст. 103, 104,105, 108, 150,152,153 ЦПК України, суд,-

Керуючись ст.ст. 43, 69, 84 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву позивача про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на земельну ділянку площею 0,1010 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 р-н, с АДРЕСА_2 , ділянка АДРЕСА_3 , кадастровий номер :02:005:0016, що належить на праві власності ОСОБА_2 .

В задоволенні іншої частини заяви про забезпечення позову відмовити.

В задоволенні клопотання позивача про призначення експертизи відмовити.

Дані про стягувача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації і проживання: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Дані про боржника: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 .

Ухвалу направити на виконання Обухівському міськрайонному відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області.

Ухвала виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Ухвалу може бути пред`явлено до виконання протягом трьох років.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали, в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М.В.Кравченко