Номер провадження: 22-ц/813/1220/19
Номер справи місцевого суду: 2-о-106/11
Головуючий у першій інстанції Зудіхін О.В.
Доповідач Ващенко Л. Г.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.02.2019 року м. Одеса

Колегія суддів Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді Ващенко Л.Г.

суддів - Вадовської Л.М., Колеснікова Г.Я.,

за участі секретаря - Чепрас А.І.

з участю: представника ОСОБА_2, представника Одеської міської ради

розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги представника ОСОБА_2 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 30 травня 2011 року (одноособово суддя Зудіхін О.В.) у цивільній справі за заявою Виконавчого комітету Одеської міської ради, заінтересовані особи: Одеська міська рада, Представництво по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради, Комунальне підприємство «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» про передачу безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність,

ІІ. ОПИСОВА ЧАСТИНА

(короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції)

12.02.2011 року Виконавчий комітет Одеської міської ради (далі-ВК ОМР), заінтересовані особи: Одеська міська рада (далі-ОМР), Представництво по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради (далі-Предстаництво), Комунальне підприємство «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» (далі-КП) звернувся в суд із заявою у порядку окремого провадження про передачу безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність, а саме: про передачу квартири АДРЕСА_1 у власність територіальної громади м. Одеси в особі ОМР.

Заяву обґрунтовано наступним.

Квартира АДРЕСА_1 є безхазяйним нерухомим майном і взята на облік КП, як безхазяйне, відповідно до довідки №23813329 із присвоєнням номера майна в реєстрі прав власності на нерухоме майно - 28231974 від 10.09.2009 року.

Посилаючись на те, що сплив 1 рік з дня взяття на облік безхазяйної нерухомої речі, на підставі ст. 29 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та ст. 273 ЦПК України (в редакції станом на лютий 2011 року), ВК ОМР просив заяву задовольнити.

Представник заявника і представники заінтересованих осіб не приймали участі у судовому засіданні 30.05.2011 року.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 30.05.2011 року заяву задоволено: суд передав безхазяйну нерухому річ - квартиру АДРЕСА_1 у власність територіальної громади м. Одеси.

(короткий зміст вимог апеляційної скарги)

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 просить рішення суду від 30.05.2011 року скасувати і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні заяви, посилаючись на незаконність рішення суду.

(узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу)

Апеляційна скарга представника ОСОБА_2 зазначає: про оскаржуване рішення ОСОБА_2 дізналась у березні 2018 року в КП при спробі подарувати належну їй на праві власності квартиру племіннику; у квітні 2018 року ОСОБА_2 зверталась до суду із заявою про перегляд рішення суду від 30.05.2011 року у зв'язку із нововиявленими обставинами, однак ухвалою суду від 16.04.2018 року суду відмовив у відкритті провадження; в спірній квартирі ОСОБА_2 постійно проживала і виплачувала за неї пай; згідно довідки №47 від 11.12.2006 року про виплату паю та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_2 стала власником спірної квартири; ОСОБА_2 останнім часом в квартирі не проживала і здавала її в найм; внаслідок приватизації житла ОСОБА_2, як власник, має право розпоряджатись квартирою; право власності апелянта на спірну квартиру є непорушним; ОМР не мала жодної правової підстави для звернення до суду із заявою, а суд задовольняти заяву про передачу квартири у комунальну власність, як безхазяйної нерухомої речі; рішення суду вливає на права ОСОБА_2, яка є власником спірного нерухомого майна.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОМР просить відмовити у задоволенні скарги, а рішення суду від 30.05.2011 року залишити без змін, зазначаючи: рішення суду є законним та обґрунтованим; апелянт не довів його право власності на спірну квартиру; право власності набуто на підставі довідки №47 від 11.12.2006 року, проте жодного документа на підтвердження цих обставин не надано; ствердження, що нерухоме майно набуто у власність в порядку приватизації безпідставні; судом першої інстанції встановлено, що 24.12.2010 року Представництво організувало виїзд до спірної квартири, за результатами якого складено акт про те, що квартира вільна і апелянт не спростовує зазначений доказ; квартира, як безхазяйна, взята на облік КП і за повідомленням КП не реєструвалася, замовлень на виготовлення технічного паспорту на спірну квартиру не надходило.

(узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи)

Представники ВК ОМР, Представництва і КП не скористались правом надати відзив, пояснення або заперечення на апеляційну скаргу.

ІІІ. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

(встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини)

Судом першої інстанції встановлені і сторонами неоспорені такі обставини.

10.09.2009 року КП зареєструвало квартиру АДРЕСА_1, як безхазяйну (а.с.5).

Згідно довідки ЖБК «Приморський-14» в квартирі АДРЕСА_1 ніхто не зареєстрований і ніхто не проживає (а.с7).

22.07.2010 року в газеті «Одеський вісник» надруковано оголошення про взяття на облік безхазяйної нерухомої речі - квартири АДРЕСА_1 (а.с.10).

12.03.2011 року ВК ОМР звернулось в суд із заявою про визнання квартири АДРЕСА_1 безхазяйною і передачу квартиру у власність територіальній громаді м. Одеси в особі ОМР (а.с.1,2).

Судом апеляційної інстанції встановлені нові обставини і досліджені нові докази.

11.12.2006 року ЖБК «Приморський-14» видало ОСОБА_3 довідку про те, що вона є членом ЖБК і проживає за адресою АДРЕСА_2, квартира розташована на 1 поверсі 5-ти поверхового будинку, який зданий в експлуатацію у 1971 році, при цьому пай в розмірі 3 572,35 рублів повністю сплачений ОСОБА_3 у 1980 році і остання є власником зазначеної квартири (а.с.59).

На підставі довідки ЖБК «Приморський-14», 27.01.2018 року здійснено державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_1 (а.с.50,58).

Між сторонами виникли правовідносини, пов'язані із визнанням нерухомого майна безхазяйним, які регулюються нормами ЦК і ЦПК України.

3

(доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції)

Суд першої інстанції, вирішуючи заяву ВК ОМР про визнання квартири безхазяйним нерухомим майном виходив з того, що є всі підстави для визнання квартири АДРЕСА_1 безхазяйним нерухомим майном з передачею квартири у комунальну власність ОМР (а.с.44,45).

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції в цій частині з таких підстав.

Безхазяйною є річ, яка не має власника або власник якої невідомий. Безхазяйні нерухомі речі беруться на облік органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, за заявою органу місцевого самоврядування, на території якого вони розміщені. Про взяття безхазяйної нерухомої речі на облік робиться оголошення у друкованих засобах масової інформації. Після спливу одного року з дня взяття на облік безхазяйної нерухомої речі вона за заявою органу, уповноваженого управляти майном відповідної територіальної громади, може бути передана за рішенням суду у комунальну власність (ст. 335 ч.ч.1,2 ЦК України).

Розгляд судом справ про передачу безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність здійснюється у порядку окремого провадження (глава 8 ЦПК України, у редакції станом на 2011 року ст. ст. 269-273 ЦПК, глава 8 ЦПК України у редакції станом на час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, ст. ст. 329-333 ЦПК України).

З матеріалів справи вбачається, що 11.12.2006 року ЖБК «Приморський-14» видав ОСОБА_3 довідку про те, що вона є членом ЖБК і проживає за адресою АДРЕСА_2, квартира розташована на 1 поверсі 5-ти поверхового будинку, який зданий в експлуатацію у 1971 році, при цьому пав в розмірі 3 572,35 рублів повністю сплачений ОСОБА_3 у 1980 році і остання є власником зазначеної квартири.

Будинок, споруджений або придбаний житлово-будівельним (житловим) кооперативом, є його власністю. Член житлово-будівельного (житлового) кооперативу має право володіння і користування, а за згодою кооперативу - і розпоряджання квартирою, яку він займає в будинку кооперативу, якщо він не викупив її. У разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником (ст. 384 ЦК України).

Відповідно до раніше діючого Закону України «Про власність» від 07.02.1991 року, право власності члена житлового кооперативу виникало з моменту виплати паю і не вимагало державної реєстрації.

Суд першої інстанції, вирішуючи спір по суті і зважаючи на довідку ЖБК «Приморський-14» від 22.12.2010 року про те, що в квартирі АДРЕСА_1 ніхто не зареєстрований та ніхто не проживає (а.с.7), належним чином не з'ясував хто був наймачем або власником спірного жилого приміщення у будинку ЖБК.

Між тим, на підставі довідки ЖБК «Приморський-14» від 11.12.2006 року, 27.01.2018 року здійснено державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 квартири АДРЕСА_1.

Таким чином, станом на час розгляду справи в суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі довідки ЖБК «Приморський-14» від 11.12.2006 року, а ОМР, є власником спірної квартири на підставі оскаржуваного рішення суду від 30.05.2011 року.

У встановленому законом порядку, право власності ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_1, не оспорено й не визнано недійсним.

Зважаючи на те, що ОСОБА_3 у 1980 році сплатила пай в розмірі 3 572,35 рублів і є власником спірного жилого приміщення, відсутні підстави вважати, що квартира АДРЕСА_1 є безхазяйною нерухомою річчю.

Суд прийняв рішення про права ОСОБА_3 щодо спірного нерухомого майна, яка не була залучена до участі у справі, що є обов'язковою підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового судового рішення.

За таких обставин, колегія суддів відмовляє ВК ОМР у задоволення заяви про передачу безхазяйної нерухомої речі, квартири АДРЕСА_1, у комунальну власність.

(мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу)

Доводи та арґументи представника ОСОБА_2 стосовно незаконності рішення суду про задоволення заяви щодо передачі квартири АДРЕСА_1, як безхазяйної нерухомої речі , у комунальну власність ОМР прийняті до уваги судом апеляційної інстанції і є підставою для задоволення скарги та скасування рішення суду.

(чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду)

Твердження представника ОМР у відзиві на скаргу про те, що: апелянт не довів його право власності на спірну квартиру; право власності набуто на підставі довідки №47 від 11.12.2006 року, проте жодного документа на підтвердження цих обставин не надано; ствердження, що нерухоме майно набуто у власність в порядку приватизації безпідставні; судом першої інстанції встановлено, що 24.12.2010 року Представництво організувало виїзд до спірної квартири, за результатами якого складено акт про те, що квартира вільна і апелянт не спростовує зазначений доказ; квартира, як безхазяйна, взята на облік КП і за повідомленням КП квартира не реєструвалася, замовлень на виготовлення технічного паспорту на спірну квартиру не надходило, - не заслуговують на увагу.

На підставі довідки ЖБК «Приморський-14» від 11.12.2006 року, 27.01.2018 року здійснено державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_1.

Та обставина, що 24.12.2010 року Представництво організувало виїзд до спірної квартири, за результатами якого складено акт про те, що квартира вільна, а також, що квартира, як безхазяйна, взята на облік КП і за повідомленням КП не реєструвалася, замовлень на виготовлення технічного паспорту на спірну квартиру до КП не надходило, не є підставою для ствердження про недостовірність довідки ЖБК «Приморський-14» від 11.12.2006 року.

У встановленому законом порядку, право власності ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_1, не оспорено й не визнано недійсним.

Помилкове посилання представника ОСОБА_3 у скарзі на те, що спірне нерухоме майно набуто нею у власність в порядку приватизації не є підставою для відмови у задоволенні скарги.

Відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції 11.02.2010 року, право власності на нерухоме майно підлягає обов'язковій державній реєстрації і виникає з моменту такої реєстрації.

В той же час, відповідно до раніше діючого Закону України «Про власність» від 07.02.1991 року, право власності члена житлового кооперативу виникало з моменту виплати паю і не вимагало державної реєстрації.

(висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції)

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Порушення норм процесуального права є обов'язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо: суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов'язки осіб, що не були залучені до участі у справі (ст. 376 ч.1 п.п.1-4, ч.3 п. 4 ЦПК України).

Приймаючи до уваги, що суд першої інстанції неповно з'ясував обставини справи, має місце недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи, суд першої інстанції порушив норми матеріального права - ст. 384 ЦК України, суд прийняв рішення про права ОСОБА_3 на нерухоме майно, яка не була залучена до участі у справі, рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні заяви.

ІV. РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Керуючись ст. ст. 367, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.п.1-4, 381, 382, 382, 382 ЦПК України, колегія суддів Одеського апеляційного суду,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 30 травня 2011 року - скасувати.

Відмовити Виконавчому комітету Одеської міської ради у задоволенні заяви про передачу безхазяйної нерухомої речі, квартири АДРЕСА_1, у комунальну власність.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення.

Постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови суду апеляційної інстанції складено 18.02.2019 року.

Судді Одеського апеляційного суду Л.Г. Ващенко

Л.М. Вадовська

Г.Я. Колесніков