Провадження № 22-ц/811/760/18 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2019 року Львівський апеляційний суд у складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Мікуш Ю.Р.

суддів: Приколоти Т.І., Савуляка Р.В.

секретар: Фейір К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 06 лютого 2017 рокуу справі позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк», за участю третьої особи - ОСОБА_5, про припинення дії договору поруки,-

в с т а н о в и в :

У листопаді 2012 року ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулись до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» (далі - ПАТ «ВіЕс Банк») про припинення дії договору поруки.

На обґрунтування своїх вимог посилалися на те, що 30 травня 2008 року між відкритим акціонерним товариством «Електрон Банк», правонаступником якого стало публічне акціонерне товариство «Фольксбанк», а в подальшому ПАТ «ВіЕс Банк», та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 8 000,00 дол. США зі сплатою 12,5 % річних та строком повернення до 29 травня 2023 року.

30 травня 2008 року між ПАТ «ВіЕс Банк» та ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2 були укладені договори поруки, за якими останні кожен окремо поручилися за виконання грошових зобов'язань за кредитним договором.

У 2012 році вони (поручителі) дізналися про неналежне виконання позичальником умов кредитного договору, оскільки банк надіслав їм вимогу щодо виконання зобов'язань.

31 березня 2009 року між банківською установою та ОСОБА_2 була укладена додаткова угода № 3 до кредитного договору, згідно з якою останній взяв на себе обов'язок сплачувати щомісячно кредит в сумі не менше 4 700,00 дол. США. До її укладення він повинен був сплачувати 4 440, 00 дол. США.

Про існування додаткової угоди від 31 травня 2009 року, згідно з якою збільшився обсяг відповідальності їм (позивачам) не було відомо, згоди на її укладення вони не надавали.

Уточнивши позовні вимоги, просили визнати поруку, що виникла з договорів поруки № № Р094192, Р094184 від 30 травня 2008 року, укладених між відкритим акціонерним товариством «Електрон Банк», правонаступником якого є ПАТ «ВІЕс Банк» та ОСОБА_3 і ОСОБА_4, припиненою з 31 березня 2009 року.

Рішенням Галицького районного суду міста Львова від 06 лютого 2017 року, залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду Львівської області від 05 грудня 2017 року та постановою Верховного Суду від 04 липня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_3, ОСОБА_4 відмовлено.

Після закінчення апеляційного розгляду третя особа ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначає, що вважає рішення суду незаконним та необґрунтованим. Посилається на те, що 30 травня 2008 року між ВАТ «Електрон Банк» (правонаступник ПАТ «ВіЕс Банк») та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір та з метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за цим договором 30 травня 2008 року між банком та ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2 були укладені договори поруки. Посилається на те, що 31 березня 2009 року до кредитного договору була укладена додаткова угода №3, яка внесла зміни до кредитного договору від 30 травня 2008 року, про що поручителям не було нічого відомо, додаткової угоди вони не підписували та не надавали на це своєї згоди. Зазначає, що після укладення додаткової угоди збільшилась відповідальність поручителів, що є підставою для припинення поруки. Для встановлення обставин про збільшення відповідальності було призначено бухгалтерську експертизу, однак банк не надав в розпорядження експерта всі необхідні документи, що свідчить про ухилення від проведення експертизи та відповідно до ч. 1 ст. 146 ЦПК України стверджує той факт, що відповідальність поручителів збільшилася. Звертає увагу на висновок суб'єкта оціночної діяльності,який міститься в матеріалах справи та яким повністю підтверджується що обсяг відповідальності позивачів збільшився після укладення додаткової угоди №3 від 31 березня 2009 року,який відповідачем не спростований. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Учасники справи в судове засідання не з'явились, хоч належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, що стверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (ч.2 ст.247 ЦПК України).

Заслухавши суддю -доповідача, вивчивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 06 лютого 2017 року, яке відкрито ухвалою апеляційного суду від 02 січня 2018 року необхідно закрити, як помилково відкрите.

Відповідно до ст.370 ЦПК України якщо апеляційна скарга надійшла до суду апеляційної інстанції після закінчення апеляційного розгляду справи, і особа, яка подала скаргу, не була присутня під час апеляційного розгляду справи, суд розглядає відповідну скаргу за правилами цієї глави.

У випадку відкриття апеляційного провадження за такою скаргою суд апеляційної інстанції може зупинити дію раніше прийнятого ним судового рішення та рішення суду першої інстанції, що оскаржується.

За результатами розгляду апеляційної скарги суд приймає постанову відповідно до статті 382 цього Кодексу. При цьому за наявності підстав може бути скасовано раніше прийняту постанову суду апеляційної інстанції.

Суд апеляційної інстанції розглядає скаргу, вказану в частині першій цієї статті, в межах доводів, які не розглядалися під час апеляційного розгляду справи за апеляційною скаргою іншої особи.

Суд відмовляє у відкритті провадження за апеляційною скаргою, поданою відповідно до частини першої цієї статті, якщо суд розглянув наведені у ній доводи під час апеляційного розгляду справи за апеляційною скаргою іншої особи.

Як вбачається з матеріалів справи ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 05 грудня 2017 року, яка залишена без змін постановою Верховного Суду від 04 липня 2018 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 та ОСОБА_3 - ОСОБА_7 відхилено. Рішення Галицького районного суду м. Львова від 06 лютого 2017 року залишено без змін.

З аналізу апеляційної скарги та ухвали апеляційного суду від 05 грудня 2017 року вбачається, що доводи третьої особи ОСОБА_2 є аналогічними доводам, які наведені в апеляційній скарзі представника ОСОБА_4 та ОСОБА_3 - ОСОБА_7 та яким суд апеляційної інстанції дав оцінку. Інших доводів щодо незаконності рішення, третьою особою не наведено, що свідчить про те, що у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для розгляду даної апеляційної скарги.

Зокрема в ухвалі спростовані доводи щодо збільшення обсягу відповідальності внаслідок укладення додаткової угоди №3 від 31 березня 2009 року. Судом встановлено, що первинно було встановлено 12,5 % річних за користування кредитом, з 01.03.2009 року по 31.03.2010 року, процент за користування грошовими коштами змінено до 10,5 % річних. З 01.04.2010 року базова відсоткова ставка встановлювалась /відновлювалась/ в розмірі 12,5% річних. Тобто на 1 рік позичальнику було зменшено розмір відсоткової ставки на 2 %.

Угодою змінено умови сплати позичальником частини кредиту, отриманого згідно умов кредитного договору, а саме: позичальник взяв на себе зобов`язання, починаючи з квітня місяця 2009 року по 31.07.2009 року включно здійснювати повернення кредиту щомісячно, частинами в сумі не менше 1000,00 доларів США, з серпня місяця 2009 року по 31.03.2010 року включно, здійснювати повернення кредиту щомісячно частинами в сумі, не менше 2 222,00 доларів США, та, починаючи з 01.04.2010 року здійснювати повернення кредиту щомісячно частинами в сумі не менше 4 700,00 доларів США в термін не пізніше останнього робочого дня місяця.

Зазначене зменшення місячних платежів по кредиту на період з квітня 2009 року по 01.04.2010 року відповідно зменшило розмір загального платежу по кредиту, який включає заборгованість по тілу та відсотках, а також, призвело до того, що позичальнику не нараховувалась пеня, як це передбачено п.6.2 та п.6.3 Кредитного договору.

Таким чином, судом встановлено, що обсяг відповідальності поручителя не збільшився.

Згідно з ст. 559 ЦК України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Порука припиняється, якщо після настання строку виконання зобов'язання кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником або поручителем. Порука припиняється у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника. Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року з дня укладення договору поруки, якщо інше не передбачено законом.

Також судом апеляційної інстанції дано оцінку висновку експерта, на який посилається третя особа в апеляційній скарзі та зазначено, що такий є суперечливим та викликає сумнів щодо його об'єктивності, а тому суд першої інстанції правильно не взяв його до уваги.

Дано оцінку в ухвалі і доводам щодо не проведення, судово-економічної експертизи, яка не була проведена не тільки через відсутність виписок по рахунках, а й у зв»язку з неподанням первинних документів, які підтверджують внесення ОСОБА_2 (поручителями) коштів на погашення основного боргу, процентів, комісії, пені, тобто вимоги експертів не виконано і позивачами і відповідачем.

Доводи апеляційної скарги третої особи ОСОБА_2 тотожні доводам апеляційної скарги, яка була предметом розгляду апеляційного суду 05 грудня 2017 року та ухвала суду залишена без змін Постановою Верховного Суду від 04 липня 2018 року, відтак підстав для розгляду апеляційної скарги немає, а тому апеляційне провадження слід закрити.

Керуючись ст. ст.362,370 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

у х в а л и в:

Закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 06 лютого 2017 року, як помилково відкрите.

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 06 лютого 2017 року відповідно до ч.5 ст.370 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту ухвали в порядку передбаченому ст.ст.389-391 ЦПК України.

Повний текст ухвали складений 19 лютого 2019 року.

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк