КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2019 року Київський апеляційний суд в складі:

Судді - доповідача: Андрієнко А.М.

Суддів: Соколової В.В.

Поліщук Н.В.

При секретарі Дроздовій Ж.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Деснянського районного суду м. Києва, постановленого суддею Галась І.А. 27 травня 2019 року, у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Доценко Інна Петрівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Коновалова Есталіна Анатоліївна, про визнання договорів недійсними та скасування реєстрації,

У С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2017 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до відповідача ОСОБА_4 , треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , приватний нотаріус КМНО Доценко І.П., приватний нотаріус КМНО Коновалова Е.А., про визнання договорів недійсними та скасування реєстрації.

На обґрунтування позовних вимог вказував, що позивач ОСОБА_3 є власником трикімнатної квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 88,90 кв.м., житлова площа 53,80 кв. м.

21.12.2016, отримавши Витяг із Реєстру прав на нерухоме майно позивачу стало відомо, що 08.12.2016 приватним нотаріусом КМНО Доценко І.П., був посвідчений договір купівлі - продажу, реєстраційний номер 1827, на підставі якого, власником трикімнатної квартири АДРЕСА_1 став відповідач ОСОБА_4 .

Із витягу з Реєстру речових прав на нерухоме майно від 06.01.2017, ОСОБА_3 стало відомо, про те що 29.12.2016 приватним нотаріусом КМНО Доценко І.П., був засвідчений договір купівлі - продажу, реєстраційний номер 2056, на підставі якого, власником трикімнатної квартири АДРЕСА_1 став ОСОБА_2 .

Крім того, 29.12.2016 приватним нотаріусом КМНО Доценко І.П., було засвідчено договір іпотеки, реєстраційний номер 2061, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , в забезпечення договору позики було передано останньому в іпотеку трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 88,90 кв. м., житлова площа 53,80 кв.м.

Позивач вказував, що спірна квартира була перепродана два рази та передана в іпотеку, проте позивачем не укладався договір купівлі - продажу квартири від 08.12.2016, згоди він не надавав.

Зазначав, що з оскаржуваного договору купівлі - продажу убачається, що він підписаний невідомою особою ОСОБА_6 від імені позивача ОСОБА_3 , який діяв на підставі довіреності.

За таких обставин, позивач наголошував та тому, що трикімнатна квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 88.90 кв.м. вибула з володіння позивача ОСОБА_3 поза його волею.

Позивач, з урахуванням уточнень, просив суд:

- Визнати недійсним договір купівлі - продажу, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 за реєстровим номером 1827 та договір купівлі - продажу, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 за реєстровим номером 2056, посвідчені приватним нотаріусом КМНО Доценко І.П. на трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 0).

- Визнати недійсним договір іпотеки укладений 29 грудня 2016 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , посвідчений приватним нотаріусом КМНО Доценко І.П., реєстраційний номер 2061.

- Зобов?язати реєстраційну службу внести відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про скасування запису про право власності №18411315 та запису про іпотеку №18414956.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 27 травня 2019 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Доценко Інна Петрівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Коновалова Есталіна Анатоліївна, про визнання договору недійсним задоволено.

Визнано недійсним договір купівлю - продажу, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 за реєстровим номером 1827 та договір купівлі - продажу, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 за реєстровим номером 2056, посвідчені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Доценко Інною Петрівною на трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 0).

Визнано недійсним договір іпотеки укладений 29 грудня 2016 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Доценко Інною Петрівною, реєстраційний номер 2061.

Зобов?язано реєстраційну службу внести відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про скасування запису про право власності №18411315 та запису про іпотеку №18414956.

Не погоджуючись із рішенням суду, ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, мотивуючи тим, що рішення було постановлено з порушенням норм процесуального права, неправильним застосуванням норм матеріального права та неповним з`ясуванням обставин справи.

На обґрунтування апеляційної скарги вказує, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що позивачем доведено належними та допустимими доказами, що позивач не підписував договір купівлі - продажу квартири особисто або через уповноваженого представника.

Зазначає, що позивачем не подано до суду жодного доказу, який би стовідсотково підтверджував слова позивача.

Крім того, посилається на порушення норм процесуального права, оскільки справа за правилами виключної підсудності повинна була розглядатися за місцем знаходження нерухомості, тобто Оболонським районним судом м.Києва, а тому просив рішення суду першої інстанції скасувати, а справу передати за правилами виключної підсудності до Оболонського районного суду м.Києва.

Представник апелянта ОСОБА_2 ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу з підстав , викладених в ній та просив її задовольнити.

Сторони в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені, причину неявки суду не повідомили.

На підставі ст. 372 ЦПК України колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін, що не з`явились.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого рішення, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Підсудність справ позовного провадження визначається Розділом 3 главою 2 розділу І ЦПК України.

Частиною 1 ст. 30 ЦПК України встановлено, що позови, які виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються в суд за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30. 03. 2012 р. № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» правила статті 114 ЦПК ( ст. 30 ЦПК України у редакції Закону від 03.10.2017 року) про виключну підсудність застосовуються до позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (звернення стягнення на нерухоме майно, передане в заставу іпотечне майно, передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки, визнання договору іпотеки недійсним, виконання договорів тощо).

За положеннями статті 181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. До виключної підсудності належать зокрема позови про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; виконання договорів щодо нерухомості, розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна тощо.

Отже, за наявності в позові вимог, що виникли з приводу нерухомого майна, визначальним для визначення підсудності справи на час розгляду цього питання були положення ч. 1 ст. 30 (виключна підсудність) ЦПК України, за якими позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Як вбачається із матеріалів справи предметом позову є нерухоме майно, а саме квартира АДРЕСА_1 , що територіально відноситься до Оболонського районного суду м.Києва.

Відповідно до ст.. 374 ч.1 п.5 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення і направити справу для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю.

За таких обставин колегія суддів вважає, що справа розглянута з порушенням правил виключної підсудності, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи для розгляду до Оболонського районного суду м.Києва за виключною підсудністю.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 задовольнити .

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 27 травня 2019 рокускасувати , а справу направити для розгляду до Оболонського районного суду м.Києва за встановленою виключною підсудністю.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 23 вересня 2019 року.

Суддя - доповідач:

Судді: