Справа № 2-3189/11
Провадження № 4-с/234/2/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2019 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області в складі:

головуючого судді Нейло І.М. ,

за участю секретаря Ридош Г.Ю. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за скаргою уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк" Славкіної М.А., яка діє від імені та за дорученням ПАТ "ВіЕйБі Банк" заінтересовані особи головний державний виконавець Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Василенко В.В., боржник ОСОБА_1 , на постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві,-

ВСТАНОВИВ:

Уповноважений представник ПАТ "ВіЕйБі Банк" звернувся до суду зі скаргою, в якій просить визнати рішення головного державного виконавця Краматорського міського відділу ДВС ГТУЮ у Донецькій області Василенко В.О. щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві у провадженні № 31575122 від 27.11.2017 року неправомірним. Скасувати постанову головного державного виконавця Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Василенко В.О. про повернення виконавчого документа стягувачу від 27.11.2017 р. у виконавчому провадженні № 31575122 з примусового виконання виконавчого листа № 2-3189 виданий 20.02.2012 Краматорським міським судом Донецької області щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "ВіЕйБі Банк" заборгованості в розмірі 342324, 91 грн. Зобов`язати головного державного виконавця Краматорського міського відділу ДВС ГТУЮ у Донецькій області Василенко В.О. відновити виконавче провадження № 31575122 з примусового виконання виконавчого листа № 2-3189 виданого 20.02.2012 Краматорським міським судом Донецької області щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "ВіЕйБі Банк" заборгованості в розмірі 342324, 91 грн.

В обґрунтування заявленої скарги посилається на те, що на підставі виконавчого листа по справі № 2-3189 виданий 20.02.2012 Краматорським міським судом Донецької області, державний виконавець Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області відкрив виконавче провадження № ВП 31575122 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ "ВіЕйБі Банк" заборгованості згідно виконавчого листа № 2-3189 виданого Краматорським міським судом у Донецькій області 20.02.2012 року.

27.11.2017 головним державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п.9 ч.1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження", посилаючись на те, що проведення виконавчих дій неможливо, у зв`язку з тим, що Законом України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" протягом терміну дії цього Закону щодо нерухомого майна, розташованого на території проведення антитерористичної операції, що належить громадянам України введені обмеження щодо звернення стягнення на майно, яке обтяжене договорами іпотеки.

Заявник вважає, що державним виконавцем було порушено вимоги Закону України "Про виконавче провадження", чим суттєво перешкоджено процесу виконання виконавчого провадження, а саме не здійснені усі необхідні дії, які передбачені вказаним Законом. Вважає, що оскаржувана постанова про повернення виконавчого документа винесена передчасно та неправомірно, а тому підлягає скасуванню, а виконавче провадження відновленню.

Представник заявника в судове засідання не з`явився, надав заяву з проханням розглянути справу без його участі, заявлені вимоги підтримує.

Головний державний виконавець Василенко В.О. у судове засідання не з`явився, надав заяву згідно якої просив розглянути справу без його участі.

Від головного державного виконавця ВДВС Василенко В.О. надійшло заперечення на скаргу згідно якого державним виконавцем Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, 06.03.2012 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-3189 виданого Краматорським міським судом у Донецькій області 20.02.2012 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» боргу в сумі 342 324,91 грн. В подальшому зазначене виконавче провадження ввійшло до зведеного виконавчого провадження, про стягнення боргів з ОСОБА_1 на користь фізичних та юридичних осіб.

В ході провадження виконавчих дій державним виконавцем були здійснені заходи щодо розшуку майна боржника, в тому числі 30.03.2012 та 20.06.2013 державним виконавцем здійснено вихід за адресами АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 10-22, складено акт опису квартир, які належить на праві власності ОСОБА_1 але обтяжежені договорами іпотеки.

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" протягом терміну дії цього Закону щодо нерухомого майна, розташованого на території проведення антитерористичної операції, що належить громадянам України введені обмеження щодо звернення стягнення на майно, яке обтяжене договорами іпотеки.

Враховуючи, що м. Краматорськ включено до переліку населених пунктів на території яких здійснювалась антитерористична операція, який затверджено розпорядженням КМУ від 02.12.2015 року № 1275-р звернути стягнення на квартири боржника, які є предметом іпотеки, неможливо.

В зв`язку з відсутністю у боржника іншого майна на яке можливо звернути стягнення державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу.

Головний державний виконавець вважає, що виконавчі дії проведені, у відповідності до вимог Закону, що регулюють виконавче провадження, тому просив у задоволенні скарги відмовити.

Крім того, згідно позиції держвного виконавця скаржник пропустив строк зверненя до суду та вважає, що суб`єктом оскарження за скаргою уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб повинен бути начальник відділу ДВС, якому підпорядкований державний виконавець.

Боржник ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

У відповідності до ч.2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши матеріали скарги, оцінивши докази в їх сукупності, суд доходить наступного висновку.

Згідно із ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ч. 1 ст. 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Як встановлено судом, Краматорським міським судом Донецької області 20.02.2012 р. був виданий виконавчий лист № 2-3189 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ "ВіЕйБі Банк" заборгованості в сумі 342 324,91 грн.

Постановою головного державного виконавця Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 27.11.2017 року по виконавчому провадженню № 31575122 повернуто стягувачу виконавчий документ про стягнення боргу в розмірі 342 324,91 грн. на підставі п.9 ч.1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження". Зазначено, що відповідно до ст. 9 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" протягом терміну дії цього Закону щодо нерухомого майна, розташованого на території проведення антитерористичної операції, що належить громадянам України (у тому числі фізичним особам - підприємцям) або юридичним особам - суб`єктам малого і середнього підприємництва та перебуває в іпотеці, зупиняється дія статті 37 (у частині реалізації права іпотекодержателя на набуття права вга на предмет іпотеки), статті 38 (у частині реалізації права іпотекодержателя на продаж предмета статті 40 (у частині виселення мешканців із житлових будинків та приміщень, переданих в іпотеку, щодо яких є судове рішення про звернення стягнення на такі об`єкти), статей 41, 43-47 (у частині реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах) Закону України "Про іпотеку". Враховуючи, що м. Краматорськ включено до переліку населених пунктів на території яких здійснювалась антитерористична операція, який затверджено розпорядженням КМУ від 02.12.2015 року № 1275-р звернути стягнення на предмет неможливо.

Копія даної постанови була направлена стягувачу та отримана ним 16.02.2018 року.

Частиною 2 ст.13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Закон України "Про виконавче провадження" регулює порядок здійснення виконавчого провадження, визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавець зобов`язаний вживати передбачені цим законом заходів щодо примусового виконання рішень неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження").

За вимогами ст. 10 Закону України "Про виконавче провадження", заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Згідно з ч.ч. 3, 5 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Таким чином, згідно положень діючого законодавства, обов`язком органів виконавчої служби є забезпечення повного, своєчасного та неупередженого виконання рішення суду.

Статтею 37 зазначеного Закону ( в редакції на час винесення державним виконавцем оскарженої постанови) встановлено підстави повернення виконавчого документа стягувачу. Зокрема, пунктом 9 частини 1 статті 37 Закону передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу, якщо законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

Згідно заперечення на скаргу, головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби, в ході виконання рішення Краматорського міського суду Донецької області від 20.02.2012 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» боргу в сумі 342 324,91 грн. були зроблені запити до реєстраційних установ м. Краматорська. Згідно відповіді ТОВ «Колгоспний ринок» боржник не має договірних відносин; згідно відповіді УДАЇ ГУМВС України у Донецькій області, за боржником не зареєстровані транспортні засоби; згідно довідки Краматорського СГІРФО боржник зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 ; згідно довідки Донецького експертно-технічного центру Держгірпромнагляду України за боржником не числяться технологічні транспортні засоби; згідно довідки ПФУ м. Краматорськ боржник на обліку не перебуває; згідно відповіді ДПІ м.Краматорська божник не має відкриті рахунки в банківських установах. Згідно відповіді банківських установ на відкритих рахунках ОСОБА_1 відсутні кошти; державним виконавцем складено акт опису квартир які належить на праві власності ОСОБА_1 за адресами: АДРЕСА_1 АДРЕСА_2 , які обтяжежені договорами іпотеки.

Оскільки відповідно до ст. 9 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" введені обмеження щодо звернення стягнення на майно, яке обтяжене договорами іпотеки. державний виконавець не здійснив заходів щодо передачі даного арештованого майна на реалізацію та 27.11. 2017 року виніс постанову, якою повернув стягувачу виконавчий лист.

Разом з тим, суду не було надано доказів вжиття виконавчим органом всіх необхідних та можливих заходів для належного примусового виконання виконавчого листа виданого Краматорським міським судом Донецької області від 20.02.2012 р.

Зокрема, державний виконавець в повній мірі не скористався своїм правом на безпосередній доступ до інформації про майно боржника, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, не витребував інформацію з державних обліково-реєстраційних установ, які ведуть реєстри майнових прав осіб, в тому числі з Державної інспекції сільського господарства, з Державної авіаційної служби України, з Державної інспекції України з безпеки на морському та річковому транспорті, а також відомості щодо належності боржнику на праві власності земельних ділянок, право власності на які зареєстроване після 01 січня 2013 року. Окрім того, головним державним виконавцем не були вчинені дії щодо розшуку боржника.

При цьому, суд зазначає, що висновок щодо "безрезультатності" та/або "неможливості" розшуку майна чи встановлення/з`ясування певних обставин буде обґрунтованим лише тоді, коли державний виконавець, повністю реалізувавши надані йому права, застосував усі можливі (передбачені законом) заходи для досягнення необхідного позитивного результату.

Таким чином, суд вважає, що органом ДВС в рамках виконавчого провадження з примусового виконання рішення не було вжито всих необхідних та можливих заходів належного примусового виконання, а також не було реалізовано усіх передбачених Законом прав для досягнення необхідного позитивного результату (виконання рішення суду), тому винесення постанови про повернення виконавчого документа за вказаних обставин є передчасним та таким, що порушує права стягувача.

Не можна погодитись також з посиланнями головного державного виконавця, що скаржник пропустив строк зверненя до суду та те, що суб`єктом оскарження за скаргою уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб повинен бути начальник відділу ДВС, якому підпорядкований державний виконавець.

Відповідно до положень ч.1 ст. 449 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

В поданій скарзі уповноважений представник ПАТ "ВіЕйБі Банк" зазначила, що строк звернення до суду не порушений оскільки постанова про повернення виконавчого документа була отримана стягувачем 16.02.2018 про що свідчить відмітка на супровідному листі до постанови з датою реєстрації вхідної кореспонденції.

З матеріалів справи вбачається, що згідно штампу на конверті, який був направлений заявником на адресу суду, дата поштового відправлення скарги зазначена як 22.13.2018р., (а.с.8) яка є незрозумілою, що унеможливлює обрахування встановленого процесуального строку звернення зі скаргою.

Приймаючи до уваги те, що учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі, суд не має достатніх доказів, що заявник звернувся до суду з порушенням процесуальних строків.

Згідно зі ст. 447 ЦПК України суб`єктом оскарження може бути державний виконавець чи інша посадова особа державної виконавчої служби, які представляють орган державної виконавчої служби, зазначений у Законі України " Про державну виконавчу службу", оскільки державний виконавець є представником влади і здійснює примусове виконання судових рішень, постановлених іменем України, та рішень інших органів (посадових осіб), виконання яких покладено на державну виконавчу службу, у порядку, передбаченому законом.

В силу вимог ч.1 ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом

Положеннями ч. 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Державним виконавцем не доведено факту правомірності дій щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу, тому доводи зазначені у скарзі жодними доказами не спростовані.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 4, 5, 10, 81, 259-261, 272, 447-453 ЦПК України, Законом України "Про виконавче провадження", суд, -

У Х В А Л И В :

Скаргу уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк" Славкіної М.А., яка діє від імені та за дорученням ПАТ "ВіЕйБі Банк" про визнання дій головного державного виконавеця Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області неправомірними, скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачу, задовольнити.

Визнати неправомірними дії головного державного виконавця Краматорського міського відділу ДВС ГТУЮ у Донецькій області Василенко В.О. щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві у провадженні № 31575122 від 27.11.2017 року.

Скасувати постанову головного державного виконавця Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Василенко В.О. про повернення виконавчого документа стягувачу від 27.11.2017 р. у виконавчому провадженні № 31575122 з примусового виконання виконавчого листа № 2-3189 виданого 20.02.2012 Краматорським міським судом Донецької області щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "ВіЕйБі Банк" заборгованості в розмірі 342324, 91 грн.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду протягом 15 днів з дня складення повного тексу судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Краматорського

міського суду І.М. Нейло