Провадження № 2/161/861/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2019 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого судді Івасюти Л.В.

з участю секретаря судового засідання Маковецької Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,-,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась в суд із вищевказаним позовом, який мотивує тим, що власником квартири за АДРЕСА_1 є ОСОБА_3, ОСОБА_4 та вона. Доказом цього є свідоцтво про право власності на житло, видане згідно з розпорядженням (наказом) від 11.01.2001 року № 449-р і зареєстроване у відділі по приватизації житлового фонду під № 449-р/22 Луцької міської ради народних депутатів Волинської області. Квартира є однокімнатною, її загальна площа становить 37,7 м.кв., житлова площа - 16,1 м.кв., належить на праві спільної сумісної власності їй, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, що підтверджується також технічним паспортом та будинковою книгою. Згідно з договором дарування, посвідченим приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Зубенко Т.І. 20 червня 2001 року, зареєстрованого в Р № 2308, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 подарували, а ОСОБА_3 прийняв у дар 16/100 частини квартири АДРЕСА_1, яка в цілому складається з однієї кімнати (жила площа - 11,6 м. кв.), 1/2 частини лоджії площею 2,5 м. Дана обставина знайшла своє відображення у виписці з інвентаризаційних матеріалів на квартиру АДРЕСА_1, виданій комунальним підприємством «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації». В зв'язку з цим, на підставі рішення міськвиконкому Луцької міської ради народних депутатів № 476 від 04.09.2001 року було розроблено робочий проект на реконструкцію квартир № АДРЕСА_1. 19.11.2002 року комунальним підприємством «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» було видано технічний паспорт, в якому зазначено, що квартира НОМЕР_3 має загальну площу 50,0 кв., складається з 2 кімнат житловою площею 27,7 м. кв. (1кімната - 11,6 м. кв., 2 кімната - 16,1 м. кв.). Згідно з технічним паспортом, власниками квартири є: вона, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Документи, що підтверджують право власності: свідоцтво про право власності на житло, видане відділом по приватизації житлового фонду виконкому Луцької міськради 10.01.2001 року згідно з розпорядженням № 449-р, Договір дарування частини квартири, посвідчений Зубенко Т.І. приватним нотаріусом Луцького міського округу 20.06.20,01 р. Р № 2308. Міською інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Луцької міської ради було видано дозвіл № 177 на виконання будівельних робіт на вищевказані квартири від 30.12.2003 року. Згідно з актом державної технічної комісії, затвердженої рішенням міськвиконкому від 28.10.2004 року № 425, було прийнято в експлуатацію закінчене будівництво на квартиру АДРЕСА_1. 26 вересня 2001 року її дід, ОСОБА_3, заповів після своєї смерті належну йому на праві власності частку квартири за АДРЕСА_1 своєму синові (її батькові) ОСОБА_4 Заповіт посвідчений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Зубенко Т.І. та зареєстрований в реєстрі за № 3454.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер. Єдиним, хто прийняв спадщину згідно з вказаним заповітом був її батько - ОСОБА_4 У встановлений законом шестимісячний термін, відповідно до ст. 549 ЦК (1963 року) ОСОБА_4 прийняв спадщину шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, доглядом за квартирою, постійним спільним проживанням зі спадкодавцем, що стверджується записами в будинковій книзі, але не оформив своїх спадкових прав. ІНФОРМАЦІЯ_2 її батько ОСОБА_4 також помер.

У зв'язку зі смертю ОСОБА_4 відкрилася спадщина на все належне йому майно.

Після смерті ОСОБА_4 вона прийняла спадщину , оскільки є спадкоємцем першої черги за законом, і постійно на час відкриття спадщини проживала із спадкодавцем та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1. У встановлений законом шестимісячний термін подала заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори№ 117 від 19.09.2017 року. На підставі поданої нею заяви, нотаріусом було заведено спадкову справу № 46/2017. Інші претенденти на спадкове майно відсутні, оскільки згідно з рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17.10.2008 року (справа 2-4079/2008) шлюб між її батьком ОСОБА_4 та ОСОБА_9 було розірвано.

У зв'язку з реєстрацією шлюбу з ОСОБА_10 її прізвище змінено з «ОСОБА_1» на «ОСОБА_1».

Згідно з випискою з інвентарних матеріалів, виданою Волинським обласним бюро технічної інвентаризації від 30.10.2017 року на квартиру АДРЕСА_1, дана квартира перебуває у спільній сумісній власності її, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Підстава виникнення права власності: свідоцтво про право власності на житло (449-р від 10.01.2001р., видане відділом по приватизації житлового фонду виконавчого комітету Луцької міської ради). Загальна площа квартири - 50 м. кв., житлова - 27,7 м. кв. (загальна площа збільшена на 12,7 м. кв., житлова площа збільшена на 11,6 м. кв. за рахунок приєднання 16/100 частини квартири НОМЕР_4; договір дарування від 20.06.2001 року за р № 2308 приватний нотаріус Зубенко Т.І.; рішення міської ради від 29.03.2002 року № 104 на реконструкцію квартири; акт про прийняття в експлуатацію від 28.10.2004 року № 425). Право власності не зареєстровано.

Для оформлення права власності на вищевказане спадкове майно вона звернулася до нотаріуса Грушицької В.В., однак їй було відмовлено та рекомендовано звернутися до суду . У роз'ясненні, виданому приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Грушицької В.В. (№ 377/01-16 від 14.08.2018 року) зазначено, що здійснити реєстрацію права власності на відповідні частки квартири за померлими особами на підставі заяви спадкоємця згідно п. 66 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, неможливо, оскільки, крім документів, встановлених даним пунктом, необхідно ще у зв'язку з об'єднанням 16/100 частки квартири НОМЕР_4 у відповідності до п. 55 даного Порядку письмова заява або договір співвласників про розподіл часток у спільній власності на таке майно. Згідно ст. 69 Закону України «Про нотаріат» та п. п. 4.14 п. 4 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину перевіряє склад спадкового майна, що неможливо здійснити на квартиру НОМЕР_4 згідно поданих правовстановлюючих документів (назва об'єкта нерухомого майна вказана некоректно, що унеможливлює провести його ідентифікацію - 16/100 частини квартири АДРЕСА_1, будинок АДРЕСА_2) у зв'язку з тим, що на кожен окремий об'єкт нерухомого майна після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4, видати свідоцтва про право на спадщину неможливо, право власності на належну їй частку спадкової квартири вона не може зареєструвати з урахуванням вимог Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень .

Посилаючись на вищенаведене, позивач просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно : квартиру АДРЕСА_2 на Київському майдані у місті Луцьку Волинської області загальною площею 50,0 м. кв., житловою площею 27,7 м. кв., після смерті ОСОБА_4, який номер ІНФОРМАЦІЯ_3 та після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4.

ОСОБА_1 подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує з підстав, наведених у позовній заяві.

Від відповідача надійшла суду заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає.

Суд вважає можливим провести розгляд справи по наявних доказах, за відсутності сторін.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, та подані позивачем докази на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог, суд установив таке.

У відповідності до ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 392 ЦК України, може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Як слідує з свідоцтва про право власності на житло, виданого згідно з розпорядженням (наказом) від 11.01.2001 року № 449-р і зареєстрованого у відділі по приватизації житлового фонду під № 449-р/22 Луцької міської ради народних депутатів Волинської області, технічного паспорту, власником квартири за АДРЕСА_1 є ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_1.

З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , виданого ІНФОРМАЦІЯ_1 відділом реєстрації актів громадянського стану Луцького міського управління юстиції у Волинській області, актовий запис № 1786 випливає , що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 (а.с.29).

Судом встановлено, що після смерті останнього відкрилася спадщина на спадкове майно.

У статті 1216 ЦК України зазначено, що спадкуванням є перехід та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Судом встановлено, що 26 вересня 2001 року ОСОБА_3, який є дідом позивача, заповів після своєї смерті належну йому на праві власності частку квартири АДРЕСА_1 своєму синові (батькові позивача) ОСОБА_4, згідно з заповітом, посвідченим приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Зубенко Т.І. та зареєстрованим в реєстрі за № 3454.

Єдиним, хто прийняв спадщину згідно з вказаним заповітом був батько позивача - ОСОБА_4.

У встановлений законом шестимісячний термін, відповідно до ст. 549 ЦК (1963 року) ОСОБА_4 прийняв спадщину шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, доглядом за квартирою, постійним спільним проживанням зі спадкодавцем, що стверджується записами в будинковій книзі.

Судом також встановлено, що ОСОБА_4 не оформив своїх спадкових прав, про що зазначено у роз'ясненні приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу № 377/01-16 від 14.08.2018 року Грушицької В.В.

З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 , виданого 25 квітня 2017 року Луцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, актовий запис № 746 вбачається , що ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер (а.с.30).

Після його смерті відкрилася спадщина на все належне йому майно.

Спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняла позивач -ОСОБА_1, яка є спадкоємцем першої черги та рідною дочкою останнього, що стверджується її свідоцтвом про народження серії НОМЕР_7, зареєстрованого Луцьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис за № 1836.

У зв'язку з реєстрацією шлюбу з ОСОБА_10 прізвище позивача змінено з «ОСОБА_1» на «ОСОБА_1», про що свідчить свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_8, зареєстроване відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області 24.10.2014 р., актовий запис № 1612.

Ч.3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину.

Судом встановлено, що позивач постійно на час відкриття спадщини проживала із спадкодавцем та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, що знайшло своє відображення в її паспорті громадянина України та у будинковій книзі.

Крім того, згідно з рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17.10.2008 року (справа 2-4079/2008) шлюб між батьком позивача ОСОБА_4 та матір'ю ОСОБА_9 було розірвано.

Як передбачено ст. 1269 ЦК України, позивач у встановлений законом шестимісячний термін подала заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори, про що зазначено у роз'ясненні № 377-01-13 від 14.08.2018 року, наданому приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Грушицькою В.В., згідно з яким позивач прийняла спадщину після смерті свого батька ОСОБА_4 шляхом подання заяви про прийняття спадщини № 117 від 19.09.2017 року, на підставі якої нотаріусом було заведено спадкову справу № 46/2017. Інші претенденти на спадкове майно відсутні.

Проте, як вбачається із роз'яснення, виданого приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Грушицької В.В. (№ 377/01-16 від 14.08.2018 року), здійснити реєстрацію права власності на відповідні частки квартири за померлими особами на підставі заяви спадкоємця згідно п. 66 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, неможливо, оскільки, крім документів, встановлених даним пунктом, необхідно ще у зв'язку з об'єднанням 16/100 частки квартири НОМЕР_4 у відповідності до п. 55 даного Порядку письмова заява або договір співвласників про розподіл часток у спільній власності на таке майно.

Згідно ст. 69 Закону України «Про нотаріат» та п. п. 4.14 п. 4 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, передбачають, що нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину перевіряє склад спадкового майна, що неможливо здійснити на квартиру НОМЕР_4 згідно поданих правовстановлюючих документів (назва об'єкта нерухомого майна вказана некоректно, що унеможливлює провести його ідентифікацію - 16/100 частини квартири АДРЕСА_1, будинок АДРЕСА_2).

Таким чином, на кожен окремий об'єкт нерухомого майна після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4, видати свідоцтва про право на спадщину неможливо, право власності на належну позивачу частку даної квартири позивач не може зареєструвати з урахуванням вимог Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Разом з тим, статтею 1296 ч.3 ЦК України передбачено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

За таких обставин, беручи до уваги те, що позивач прийняла спадщину, подавши до нотаріальної контори відповідну заяву про прийняття спадщини, проживала зі спадкодавцем та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити та визнати за позивачем право власності на вищевказане спадкове майно.

Керуючись ст.ст. 2, 4 , 5, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 328, 1216, 1217, 1223, 1268, 1270, 1296 ЦК України, суд, -

ухвалив :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спиадкове майно - квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 50кв.м, житловою площею 27,7кв.м, після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, та після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_1.

Відповідач: ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_2, адреса: АДРЕСА_3.

Суддя Луцького міськрайонного суду Л.В. Івасюта