Справа № 346/2209/19
Провадження № 2/346/1416/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2019 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі: головуючого судді Беркещук Б.Б.,

секретаря Матушевської Г.Д.,

з участю позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломия справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом мотивуючи тим, що їй належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

Вказує, що на даний час у спірному будинку зареєстрований чоловік її дочки він же відповідач ОСОБА_2 Відповідач разом із дружиною побудували будинок по АДРЕСА_2 , в котрий він перейшов проживати в серпні 2017 року.

Відповідач не проживає в її будинку з серпня 2017 року, в той же час вона, позивач не може розпорядитися своїм будинком, одержувати субсидії, так як він зареєстрований в будинку. Зазначає, що добровільно вирішити питання зняття з реєстрації відповідача у її будинку по АДРЕСА_1 не можливо.

Також вказала, що відповідач ОСОБА_3 участі в утриманні та благоустрої спірного житла не бере, не сплачує комунальні платежі , особисті речі його відсутні.

Просить суд визнати відповідача таким, що втратив право на користування житлом у будинку за адресою АДРЕСА_1

Позивач в судовому засіданні підтримала мотиви та вимоги позову .

Відповідач в судове засідання не з явився, про день, час та місце слухання справи належним чином повідомлений шляхом публікації оголошення на сайті «Судова влада України, причини неявки суду не повідомив та відзиву на позов не подав .

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Врахувавши пояснення позивача, свідків, проаналізувавши матеріали справи, суд доходить висновків.

У відповідності до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно із ст.319 ЦК України власник володіє, користується , розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Статтею 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи бути обмеженим в його здійсненні.

У відповідності до ст.325 ЦК України фізичні особи можуть бути власниками будь-якого майна.

У відповідності до ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутись до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право.

У пункті 39 ППВССУ від 07 лютого 2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» зазначено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону (особистий сервітут, частина 1 статті 405 ЦК). Таким законом не може бути ЖК УРСР, а застосуванню підлягають норми, передбачені главою 32 ЦК, тому стосовно права членів сім`ї власника житлового приміщення на користування ним застосовуються положення статті 405 ЦК. Відсутність члена сім`ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім`ї права користування житлом, і у цьому випадку положення статей 71, 72 ЖК УРСР застосуванню не підлягають.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 04 липня 2005 року, виданного нотаріусом Першої Коломийської районної державної нотаріальної контори Петрук О.Л. та Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 10.10.2005 р. видане Коломийським МБТІ позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 (а.с.4,5)

Відповідно до акту обслідування матеріально побутових і сімейних обставин № 29 від 08 травня 2019 року, виданного Печеніжинською селищною радою ОТГ с. Молодятин у будинку по АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_4 дочка, відповідач ОСОБА_2 зять, та ОСОБА_5 - онук. Комісія встановила : зі слів обслідуваної ОСОБА_1 її зять ОСОБА_2 по місцю реєстрації не проживає з 2017 року (а.с.21)

Той факт, що відповідач не проживає більше року за адресою АДРЕСА_1 ствердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які підтвердили, що ОСОБА_2 , зять позивача, більше як два роки не проживає у будинку ОСОБА_1 , його особистих речей у будинку не має.

Отже, в спірному будинку на даний час зареєстрований відповідач ОСОБА_2 , який більше року в будинку не проживає.Наявність зареєстрованого відповідача у вищезгаданому будинковолодінні позивача, не дає останньому належним чином користуватись, володіти та розпоряджатись будинком.

Конституцією (ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 відповідно до закону №475/97-ВР від 17.07.97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст.316, 317, 319, 321 ЦК, ст.48 закону «Про власність»).

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.16, 386, 391 ЦК.

Згідно ст. 405 ч. 2 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом.

Таким чином, суд вважає, що позов слід задовольнити та визнати відповідача ОСОБА_2 , таким, що втратив право користування житлом у будинку АДРЕСА_2 .

На підставі наведеного та ст. 405 ЦК України, керуючись ст.ст. 247 ч.2, 282, 284, 294 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовільнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житлом у будинку за адресою АДРЕСА_2 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Найменування та ім`я сторін, їх місцезнаходження та проживання:

ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_1 .

ОСОБА_2 , останнє відоме місце проживання АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення складено 26 вересня 2019 року.

Суддя Беркещук Б. Б.