Справа № 417/5244/18
Провадження № 22-ц/810/718/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2019 року Луганський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Назарової М.В.,

суддів: Єрмакова Ю.В., Яреська А.В.,

за участю секретаря Сінько А.І.,

учасники справи: заявник - ОСОБА_1 , заінтересована особа - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області в особі Біловодського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Луганського апеляційного суду в м. Сєвєродонецьку

апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області в особі Біловодського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області

на ухвалу Марківського районного суду Луганської області від 04 липня 2019 року, постановлену Марківським районним судом Луганської області у складі судді: Чернік А.П. у приміщенні того ж суду,

у цивільній справі за заявою Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області в особі Біловодського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області про перегляд рішення Марківського районного суду Луганської області від 05 липня 2018 року у зв`язку з нововиявленими обставинами у справі № 417/5244/18 за заявою представника заявника - адвоката Малтиза Андрія Вікторовича, що діє в інтересах ОСОБА_1 , про встановлення юридичного факту перебування на утриманні

в с т а н о в и в:

У грудні 2018 року Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області в особі Біловодського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області (далі по тексту Управління) звернулось до суду з заявою про перегляд рішення Марківського районного суду Луганської області від 05 липня 2018 року у справі № 417/5244/18 за нововиявленими обставинами.

В обґрунтування своєї заяви, посилається на те, що 28 вересня 2018 року, після ухвалення судом рішення, ОСОБА_1 звернулась до Управління з заявою про призначення соціальних виплат у зв`язку з втратою годувальника. Біловодським відділенням управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області було подано до управління соціального захисту населення Марківської районної державної адміністрації подання про призначення або відмову у призначенні страхових виплат від 16.10.2018 року для перевірки достовірності зазначеної в заяві інформації про фактичне місце проживання/перебування заявника. 12.11.2018 року відділенням отримано витяг з протоколу № 80 від 06.11.2018 року, відповідно до якого комісія вирішила призначити ОСОБА_1 соціальні виплати.

27 листопада 2018 року зроблено запит інформації з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно інформації, наданої у відповіді по запиту до ПФУ по застрахованій особі від 27.11.2018 року, ОСОБА_1 отримувала заробітну плату від Відокремленого підрозділу «Шахта «Довжанська-капітальна» Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК «Свердловантрацит», зокрема, за період з квітня 2012 року по березень 2013 року у розмірі 29874,28 грн.

Оскільки згідно рішення Марківського районного суду Луганської області вказані обставини не були встановлені судом, а наявність доходу, який забезпечує прожитковий мінімум, є підставою для відмови у задоволенні заяви про встановлення факту перебування на утриманні, заявник вважає, що вказані обставини мають істотне значення для справи і вони не були відомі та не могли бути відомі Управлінню виконавчої дирекції на час розгляду справи.

Тому Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області в особі Біловодського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області просив скасувати вказане рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про встановлення факту перебування останньої на утриманні ОСОБА_2 під час сумісного проживання та на час його смерті.

Ухвалою Марківського районного суду Луганської області від 04 липня 2019 року в задоволенні заяви Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області в особі Біловодського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області про перегляд рішення Марківського районного суду Луганської області від 05 липня 2018 року у зв`язку з нововиявленими обставинами у справі № 417/5244/18 відмовлено.

В апеляційній скарзі Управління вважає, що дане судове рішення є незаконним і необґрунтованим та просить скасувати ухвалу та прийняти постанову, якою задовольнити його заяву.

Доводами апеляційної скарги є те, що суд першої інстанції не з`ясував ту обставину, що заявниця на час розгляду справи мала дохід, оскільки отримувала пенсію та заробітну плату, що забезпечувало їй прожитковий мінімум, а тому її заява про встановлення факту перебування на утриманні не підлягала задоволенню; інформацію про дохід заявниці Управління не мало можливості отримати під час розгляду справи відповідно до ЗУ «Про інформацію» та ЗУ «Про захист персональних даних», а отримало після ухвалення рішення та, на думку скаржника, вказані обставини можуть бути визнані судом як нововиявлені обставини. Скаржник вказав, що суд першої інстанції не встановив, чи міг заявник отримати дану інформацію та чи могла вона бути йому відома, у зв`язку з чим прийняв передчасне рішення про відмову у задоволенні заяви про перегляд рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. Просив суд скасувати ухвалу суду від 04 липня 2019 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.08.2019 року визначено головуючим суддею (суддею-доповідачем) Назарову М.В., склад колегії суддів - Єрмаков Ю.В., Яреська А.В.

Апеляційне провадження по справі було відкрито 20 серпня 2019 року, ухвалою суду від 30 серпня 2019 року справу призначено до апеляційного розгляду на 19 вересня 2019 року о 14-й.

ОСОБА_1 повідомлялась про розгляд справи відповідно до Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції» через офіційний веб-сайт «Судова влада України» на сторінці Луганського апеляційного суду. До судового засідання не з`явилася, що відповідно до частини другої статті 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Представник скаржника виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області в особі Біловодського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції підтримала доводи апеляційної скарги та пояснила, що під час розгляду справи про встановлення факту перебування на утриманні, Управління не заявляло клопотання про витребування відомостей про можливі доходи заявниці ОСОБА_1 .

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, що брали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що рішенням Марківського районного суду Луганської області від 05.07.2018 року у справі № 417/5244/18 за заявою представника заявника - адвоката Малтиза Андрія Вікторовича, що діє в інтересах ОСОБА_1 , про встановлення юридичного факту перебування на утриманні, заінтересована особа: Біловодське відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області, встановлено факт перебування ОСОБА_1 на утриманні ОСОБА_2 під час сумісного проживання та на час смерті останнього, яке набрало законної сили.

Відповідно до ч. 2 ст. 423 ЦПК України (в редакції, чинній на час звернення з заявою) підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв`язку з нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Відмову у задоволенні заяви Управління про перегляд рішення Марківського районного суду Луганської області від 05 липня 2018 року у зв`язку з нововиявленими обставинами у справі № 417/5244/18, суд мотивував тим, що наявні у справі процесуальні недоліки у вигляді відсутності клопотання заінтересованої особи про витребування судом у Пенсійного Фонду доказів про доходи заявника ОСОБА_1 не є нововиявленими обставинами, вони могли бути підставою для перегляду рішення в апеляційному порядку.

Переглядаючи ухвалу за доводами апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступних висновків.

Відповідно до частини першої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України встановлено, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Необхідними умовами нововиявлених обставин є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами. Суд має право скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Відповідно до частини 4 статті 423 ЦПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи та докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неналежне повідомлення заявника про час і місце розгляду справи, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Обставини, на які посилалася особа, яка брала участь у справі, у своїх поясненнях, в заяві про перегляд судового рішення, або які могли бути встановлені при всебічному і повному з`ясуванні судом обставин справи, тобто при належному виконанні стороною скаржника частини третьої статті 12 ЦПК України щодо змагальності сторін та частини першої статті 84 ЦПК України щодо витребування доказів судому разі неможливості надати докази самостійно, не є нововиявленими обставинами.

Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (P0N0MARY0V v. UKRAINE, № 3236/03, § 40, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (PRAVEDNAYA v. RUSSIA, № 69529/01, § 27, 28, ЄСПЛ, від 18 листопада 2004 року).

Аргументи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а стосуються переоцінки доказів.

Не заслуговує на увагу довід апеляційної скарги про неможливість своєчасного отримання Управлінням під час розгляду справи Марківським судом Луганської області про встановлення факту перебування на утриманні інформації з Державного реєстру застрахованих осіб Пенсійного Фонду України з огляду на законодавчу обмеженість до її доступу та коло потреб, для яких вона надається, оскільки доводи не спростовують висновків апеляційного суду щодо неможливості віднесення обставин, на які посилається заявник до категорії нововиявлених, оскільки наведене не може вважатись нововиявленими обставинами в розумінні пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги зводяться до необхідності переоцінки доказів та встановлення обставин, які на думку заявника мають істотне значення для вирішення справи, і ґрунтуються на фактичному оскарженні рішення у зв`язку з його незгодою.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про наявність передбачених статтею 375 ЦПК України підстав для залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області в особі Біловодського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області залишити без задоволення.

Ухвалу Марківського районного суду Луганської області від 04 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Дата складення повного тексту постанови - 23 вересня 2019 року.

Головуючий

Судді: