Справа № 191/2671/19
Провадження № 2/191/675/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2019 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Твердохліб А.В.

за участю секретаря - Яришевої Н.В.

згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксації судового засідання технічними засобами, розглянувши у підготовчому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження, в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Синельниківської міської ради Дніпропетровської області про визнання права власності на житловий будинок,-

ВСТАНОВИВ:

15.07.2019 року позивач звернувся до суду із позовною заявою до територіальної громади в особі Синельниківської міської ради Дніпропетровської області про визнання права власності на житловий будинок, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 15 листопада 1986 року позивач знаходилась у шлюбі із ОСОБА_2 , шлюб був зареєстрований міським відділом ЗАГС м. Синельникове Дніпропетровській області, актовий запис № 282. За час шлюбу на спільні сумісні кошти подружжя придбали житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , зазначений будинок був оформлений на ім`я позивача на підставі договору купівлі - продажу, посвідченого 31 жовтня 2003 року приватним нотаріусом Синельниківського міського нотаріального округу Ситник О.В., реєстр № 2839 та зареєстрованого Синельниківським бюро технічної інвентаризації 17 грудня 2003 року, номер запису 4474 в книзі 34. Вищевказаний житловий будинок є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя і частки майна дружини та чоловіка є рівними. ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловік позивача ОСОБА_2 , який постійно мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , помер. Після його смерті відкрилась спадщина на Ѕ частку вищезазначеного житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель і споруд. Заповіту чоловік не залишив. Позивач єдиний спадкоємець першої черги в порядку спадкування за законом, який прийняв спадщину.

Позивач зазначає, що вона є спадкоємцем першої черги в порядку спадкування за законом, так як у шестимісячний строк після смерті спадкодавця подала заяву про прийняття спадщини.

15.04.2019 року позивач звернулася до Першої Синельниківської держнотконтори із заявою прийняти спадщину за законом після померлого ОСОБА_2 .

08.07.2019 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що для отримання спадщини необхідно виділити з спільної сумісної в спільну часткову власність.

В зв`язку із викладеним, позивач ОСОБА_1 , посилаючись на ст. ст. 1221,1223,1261,1268 ЦК України, просить суд:

- визнати, що частка померлого ОСОБА_2 у праві спільної сумісної власності на житловий будинок становила - Ѕ;

- визнати за позивачем, право приватної власності на житловий будинок АДРЕСА_1 з господарським будівлями і спорудами, а саме: А1 -1житловий будинок, загальною площею 62,9 кв.м., житловою площею 40,5 кв.м.; а2-1 прибудову, Б-літню кухню, В - гараж, б-сарай, Г- сарай, Д - вбиральня, № 1-2 огорожа (металопрофіль), І - бруківка, П - погріб:

- на Ѕ частку будинку, як частку у спільному сумісному майні подружжя;

-на Ѕ частку будинку в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 .

До початку проведення судового засідання позивач ОСОБА_1 надала суду заяву про підтримання заявлених вимог та розгляд справи без її присутності.

Представник відповідача Денега Н.Л. до початку проведення судового засідання надала суду заяву про визнання заявлених позовних вимог та розгляд справи без її присутності.

Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Згідно ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 06 листопада 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Синельникове реєстраційної служби Синельниківського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області.

Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу спадкоємців за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Як вбачається із наданої суду Першою Синельниківською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області копії спадкової справи № 83/2014 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , із заявою про прийняття спадщини 15 квітня 2014 року звернулася його дружина ОСОБА_1 .

08 липня 2019 року, позивачем у справі ОСОБА_1 отримано постанову державного нотаріуса Першої синельниківської державної нотаріальної контори Монич Н.Д. про відмову у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить спадкоємцю та спадкодавцю на праві спільної сумісної власності, але не містить визначення часток.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Судом встановлено, що позивачу на підставі договору купівлі -продажу жилого будинку, виданого 31.10.2003 року належить право приватної власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 (а.с.6) та зареєстрованого Синельниківським МБТІ 17.12.2003 року, номер запису 4474 в реєстровій книзі № 34.

Так, згідно ч.ч. 1, 3 ст. 368 ЦК України передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 370 ЦК України, визначено, що у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

З огляду на зазначене, суд вважає належність нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , співвласникам ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в рівних частках на праві спільної сумісної власності, тобто по 1/2 частці кожному.

З огляду на викладені вище обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими, підтверджені належними доказами, а тому підлягають задоволенню, шляхом визнання за нею права приватної власності на Ѕ частину житлового будинку з господарським будівлями та спорудами, в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 та Ѕ частину будинку, як частку у спільному сумісному майні подружжя.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 19, 81, ч. 4 ст. 206, ст. ст. 259, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 368, 370, 1217, 1218, 1220, 1221, 1261 ЦК України, суд,

УХВАЛИВ:

Вимоги позивача задовольнити.

Визнати, що частка померлого ОСОБА_2 у праві спільної сумісної власності на житловий будинок АДРЕСА_1 становила - Ѕ.

Визнати за ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 у с. Лошаківка Біловського району Курської області, право приватної власності на житловий будинок АДРЕСА_1 з господарськими будівлями і спорудами, а саме: А1 -1житловий будинок, загальною площею 62,9 кв.м., житловою площею 40,5 кв.м.; а2-1 прибудову, Б-літню кухню, В - гараж, б-сарай, Г- сарай, Д - вбиральня, № 1-2 огорожа (металопрофіль), І - бруківка, П - погріб:

- на Ѕ частку будинку, як частку у спільному сумісному майні подружжя;

-на Ѕ частку будинку в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області безпосередньо шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому рішення суду.

Суддя: А. В. Твердохліб