КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2019 року

м. Київ

справа №373/1701/18

провадження № 22-ц/824/1417 /2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.,
суддівБолотова Є.В., Музичко С.Г.,
за участю секретаря судового засідання Потапьонок К.В.,
учасники справи: представник позивача Штронда А.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» - Литвиненко Олени Леонідівни на рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 05 листопада 2018 року /суддя Залеська А.О./

у справі за позовом акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з вимогами про стягнення заборгованості за кредитним договором, яка станом на 04.07.2018 р. становить 15 664 грн. 70 коп. та складається: тіло кредиту 1593 грн. 64 коп., відсотки за користування кредитом 3983 грн. 30 коп., нарахована пеня 8865 грн. 63 коп., штраф (фіксована частина) 500 грн. 00 коп., штраф (процентна складова) 722 грн. 13 коп.

Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 05 листопада 2018 року у задоволенні позову відмовлено. /а.с. 43-45/

Не погоджуючись з вказаним рішенням, представник АТ КБ «Приватбанк» - Литвиненко О.Л. звернулася з апеляційною скаргою, в якій просила рішення суду скасувати, позовні вимоги задовольнити.

На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилалася на необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Вважає, що судом першої інстанції не повно з'ясовані обставини справи, зокрема те, що відповідач своїм підписом під анкетою-заявою висловив згоду на укладення договору, ознайомився і погодився на умови та правила надання банківських послуг, тобто сторонами було досягнуто усіх істотних умов договору. Зміна тарифів, зокрема розміру процентної ставки, також передбачена умовами та правилами надання банківських послуг, з вимогою про розірвання договору відповідач не звертався, продовжуючи користування кредитними коштами, а отже прийняв нові тарифи. З моменту збільшення відсоткової ставки відповідач здійснював сплату відсотків, що підтверджується розрахунком заборгованості та випискою по рахунку. Судом першої інстанції не перевірено належним чином розрахунку заборгованості та не надано оцінки користуванню відповідача кредитними коштами, частковій сплаті заборгованості.

ОСОБА_7 в судове засідання не з'явився, про час та дату судового розгляду повідомлений належним чином, тому колегія суддів вважає за можливе розглядати справу за його відсутності у відповідності до положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а судове рішення скасуванню з ухваленням рішення про задоволення позову, на підставі наступного.

Судом встановлено, що 02.02.2015 р. ОСОБА_7 підписав Анкету-заявку про приєднання к Умовам і Правилам надання банківських послуг в Приватбанк. /а.с. 9/

Заборгованість за кредитним договором становить 15 664, 70 грн та складається з:

1 593, 64 грн по тілу кредиту;

3 983, 30 грн по відсоткам;

8 865, 63 грн по пені;

1 222, 13 грн по судовим штрафам. /а.с. 7-8/

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції керувався нормами ст. 76 ЦПК України про те, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи; ст. 77 ЦПК України про те, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, а саме: обставин, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи та ст. 79 ЦПК України про те, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відмовляючи у задоволенні позову у зв'язку з недоведеністю, судом першої інстанції вказано, що Тарифи та Умови не містять відомостей про їх затвердження повноважним органом Банку, що ставить під сумнів достовірність таких доказів в розумінні ст. 79 ЦПК України. Окрім того, Анкету-заяву відповідача не можна сприймати за достовірний доказ, для підтвердження всіх обставин, якими позивач обґрунтовує позов, а також для з'ясування інших обставин, які мають значення для справи, оскільки в ній не заповнені графи про те, яка банківська картка була оформлена, в якому розмірі встановлено кредитний ліміт, строк дії картки її номер тощо. Графа «пам`ятку клієнта, яка містить Тарифи і основні Умови обслуговування і кредитування отримав і ознайомився з її змістом під підпис» не відмічена позначкою відповідача.

Також відхилено судом першої інстанції і розрахунок заборгованості за договором, визнаючи його неналежним та недостовірним доказом в розумінні ст. 77 та ст. 79 ЦПК України, оскільки в розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 04.07.2018 р. існують очевидні розбіжності, а сам розрахунок не містить даних про вид договору, реквізитів розрахункових рахунків, виду та номеру платіжної картки, не підписаний особами, повноважними на здійснення фінансового обліку та звітності, не засвідчений позивачем в установленому законом порядку.

Однак з таким висновком суду погодитись не можна з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції справу призначено у спрощеному провадженні, без виклику сторін.

Водночас, встановлюючи розбіжності, на думку суду, у наданому позивачем розрахунку, суд першої інстанції так і не визначився із розміром заборгованості, зважаючи на відображені дані у розрахунку в частині користування кредитними коштами.

Не звернув суд першої інстанції уваги і на те, що ОСОБА_7 частково погашає кредитну заборгованість. Востаннє ним внесено 24.01.2018 р. 1 000, 00 грн на погашення боргу.

Відповідач ОСОБА_7 був повідомлений про розгляд справи як в суді першої так і апеляційної інстанцій, жодних заперечень щодо наданого розрахунку не висловлював, контрозрахунку не надав.

Суд першої інстанції, постановляючи здійснювати розгляд справи без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, вважав достатнім обсяг доказів для прийняття рішення у справі, водночас, розглядаючи справу по суті, констатував недостатність доказів, що є взаємовиключними поняттями.

У відповідності до ч. 7 ст. 81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів.

Таким чином, обґрунтовуючи позицію відмови у задоволенні позову недостатністю доказів, їх недостовірністю та недопустимістю, всупереч наданому позивачем розрахунку заборгованості, вважаючи, що він не є тим документом, який підтверджує наявність або відсутність коштів на рахунку особи та факт проведення певних фінансових операцій, суд першої інстанції, не був позбавлений можливості витребування додаткових доказів, оскільки мав сумніви у даних, зазначених у розрахунку та розглядаючи справу у спрощеному провадженні не мав можливості їх перевірити.

Також, встановивши невідповідність розрахунку, суд першої інстанції не позбавлений можливості здійснити власний перерахунок, визначивши суду заборгованості.

Окрім того, очевидні розбіжності, на думку суду першої інстанції, в останній графі «Заборгованість за наданим кредитом» значиться сума 14 307, 09 грн, а в підсумковому записі вказана суму 14 442,57 грн, свідчать про те, що остаточна сума боргу не визначається останнім рядком таблиці, а визначається підсумком під ним.

Так, остаточна заборгованість яка визначена у сумі 14 442,57 грн, складається із зазначеної в останньому рядку суми заборгованості по кредиту плюс 135, 48 грн - загальне сальдо за нарахованою пенею за прострочене зобов'язання, на що суд першої інстанції уваги не звернув.

Розрахунок, наданий позивачем формується виключно в автоматичному режимі з програми обслуговування клієнтів АТ КБ «Приватбанк».

Судом апеляційної інстанції приймається розрахунок позивача, за відсутності будь-яких даних, що можуть його спростувати або піддати сумніву.

Відповідно до статей 525-527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону або договору, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

В силу ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України), позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві грошові кошти у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Наслідки порушення договору позики, які відповідно до ст.1054 ЦК України, застосовуються до відносин за кредитним договором, передбачені ст.1050 ЦК України, згідно якої, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ст.625 ЦК України) та, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків (ст.624 ЦК України).

Зважаючи на встановлені обставини справи, суд апеляційної інстанції доходить висновку про стягнення з ОСОБА_7 на користь АТ КБ «Приват банк» заборгованості за користуванням кредитними коштами, що становить 15 664, 70 грн та складається з:

1 593, 64 грн по тілу кредиту;

3 983, 30 грн по відсоткам;

8 865, 63 грн по пені;

1 222, 13 грн по судовим штрафам. /а.с. 7-8/

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, розподілу підлягають судові витрати, а саме на користь АТ КБ «Приват банк» з ОСОБА_7 стягненню підлягає судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції у сумі 1762, 00 грн та апеляційної інстанції у сумі 2643, 00 грн.

Керуючись ст.ст. 376, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» - Литвиненко ОлениЛеонідівни на рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 05 листопада 2018 року - задовольнити.

Рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 05 листопада 2018 року - скасувати.

Позов акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_7 / ІНФОРМАЦІЯ_1, АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1/ на користь акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» / м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, , рахунок 3111, МФО 305299/ заборгованість за користуванням кредитними коштами, в загальній сумі 15 664, 70 грн /п'ятнадцять тисяч шістсот шістдесят чотири гривні сімдесят копійок/, яка складається з заборгованості:

1 593, 64 грн /одна тисяча п'ятсот дев'яносто три гривні шістдесят чотири копійки/ по тілу кредиту;

3 983, 30 грн /три тисячі дев'ятсот вісімдесят три гривні тридцять копійок/ по відсоткам;

8 865, 63 грн /вісім тисяч вісімсот шістдесят п'ять гривень шістдесят три копійки/ по пені;

1 222, 13 грн /одна тисяча двісті двадцять дві гривні тринадцять копійок/ по штрафам.

Судові витрати, понесені у зв'язку з розглядом справи у суді першої інстанції розподілити наступним чином:

Стягнути з ОСОБА_7 / ІНФОРМАЦІЯ_1, АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1/ на користь акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» / м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, , рахунок 3111, МФО 305299/ 1762, 00 грн /одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні/.

Судові витрати, понесені у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції розподілити наступним чином:

Стягнути з ОСОБА_7 /ІНФОРМАЦІЯ_1, АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1/ на користь акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» / м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, , рахунок 3111, МФО 305299/ 2643, 00 грн /дві тисячі шістсот сорок три гривні/.

Постанова суду апеляційної інстанції касаційному оскарженню не підлягає.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий: Судді: