ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
У Х В А Л А

11 вересня 2019 року

м. Харків

справа № 638/19913/16-ц

провадження № 22-ц/818/4112/19

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Котелевець А.В.,

суддів Піддубного Р.М., Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря Огар І.В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Державна казначейська служба України,

третя особа Управління Служби Безпеки України в Харківській області,

третя особа Головне Управління Національної поліції в Харківській області,

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_1 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 19 червня 2019 року в складі судді Штих Т.В.,

у с т а н о в и в :

В грудні 2016 року ОСОБА_1 звернувся з уточненим в подальшому позовом до Державної казначейської служби України, треті особи: Управління Служби Безпеки України в Харківській області, Головне Управління Національної поліції в Харківській області, та просив стягнути з відповідача на його користь грошову суму в розмірі 2 415 000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Позов мотивовано тим, що на протязі 2011-2018 років стосовно нього Управління Служби Безпеки України в Харківській області та Головне Управління Національної поліції України в Харківській області, використовуючи спеціальні технічні пристрої негласного отримання інформації, проводили негласні слідчі дії. Зазначає, що оператори зв`язку використовували базові станції для отримання інформації про нього, відбувалось несанкціоноване втручання в його мобільні розмови, листування та поштові скриньки. Всі ці дії спричинили йому моральні страждання, які він оцінює в розмірі 2 415 000 грн.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 19 червня 2019 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

На зазначене рішення суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у зв`язку з чим справа була призначена до розгляду в суді апеляційної інстанції.

02 серпня 2019 року ОСОБА_1 подав клопотання (заяву) про забезпечення позову, забезпечення доказів і допит свідків та просив:

1. Вжити заходи забезпечення позову: заборонивши Товариству з обмеженою відповідальністю «Воля кабель» (далі ТОВ «Воля кабель»), Товариству з обмеженою відповідальністю «Макснет» (далі ТОВ «Макснет»), Приватному акціонерному товариству «Київстар» (далі ПрАТ «Київстар»), Товариству з обмеженою відповідальністю «Трімоб» (далі ТОВ «Трімоб»), Компанії «Тріолан» надавати телекомунікаційні послуги ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ; зобов`язати Комунальне підприємство «Жилкомсервіс» опечатати квартиру № 125 до появи законного власника.

2. Витребувати з:

- ТОВ «Воля кабель», ТОВ «Макснет», ПрАТ «Київстар», ТОВ «Трімоб», Компанії «Тріолан», ТОВ «Воля кабель» відомості журналів системних подій, айпі і мак-адреси інтернет - підключень квартир № АДРЕСА_1 , № НОМЕР_1 , № 127, № 128 в будинку АДРЕСА_2 ;

- ТОВ «Макснет», ПрАТ «Київстар», ТОВ «Трімоб», Компанії «Тріолан» відомості про використання опто-волоконної лінії, проведеної від будівлі колишнього супермаркету «Восторг» в будинки № 191, № 191-А, № 195-Д по вулиці Клочківській в м. Харкові;

- Головного Управління Національної поліції в Харківській області, Головного Управління Національної поліції в Київській області, Управління Служби Безпеки України в Харківській області: службове листування про використання приміщень для задач оперативно-розшукової діяльності в будинках № 191, № АДРЕСА_3 , № АДРЕСА_2 , № 195-Д, АДРЕСА_4 ; відомості в журналах системних подій спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації та акти нестач таких засобів; особисті справи ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , а також документи про притягнення їх до конфіденційного співробітництва; відомості про незаконний обіг наркотичних речовин в будинках № АДРЕСА_5 № АДРЕСА_6 за 1998-2019 роки.

- ГУ "Інституту Неврології, Психіатрії та Наркології НАМН України", Харківської обласної психіатричної лікарні № 3, Харківського обласного наркологічного диспансеру відомості про знаходження на обліку і наявність психічних розладів в минулому ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , мешканців квартир АДРЕСА_7 АДРЕСА_8 та ОСОБА_15

- Департаменту реєстрації Харківської міської ради та Комунального підприємства "Жилкомсервіс" відомості про осіб, які проживали в квартирах АДРЕСА_1 АДРЕСА_9 АДРЕСА_10 АДРЕСА_11 , а з Комунального підприємства «Харківські інженерні мережі» відомості про користувача опто-волоконної лінії ПрАТ «Київстар» за вказаною адресою.

- Харківського апеляційного суду, прокуратури Харківської області, Харківської місцевої прокуратури № 1, судові рішення, обліково-статистичні картки, описи до актів знищення справ, журнали ознайомлення зі справами про проведення негласних слідчих дій щодо ОСОБА_8 ( ОСОБА_16 ), ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_4 , та щодо ОСОБА_1 .

Також просив: допитати в якості свідків: ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_13 , ОСОБА_21 , мешканців квартир АДРЕСА_7 АДРЕСА_8 та ОСОБА_15 ; провести радіоконтроль.

Відповідно до частини першої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з частиною другою статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Загальною підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать або дозволяють достовірно припустити, що невжиття цих заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону, як підприємець.

Таким чином, підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Позивачем не надано обґрунтування того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду та яким чином обрані заходи забезпечення стосуються позову про відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності.

Стаття 81 ЦПК України надає право сторонам та іншим учасникам справи подавати докази на підтвердження своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Частиною третьою статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Нормами статті 84 ЦПК України визначено, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.

Згідно з частинами першою, другою статті 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Судова колегія не вбачає підстав для задоволення клопотання в частині забезпечення доказів, оскільки позивачем не надано доказів того, що витребувані докази мають значення для вирішення справи, не вказано обставини, які можуть підтвердити витребувані документи, так само, як і те, що дані докази можуть підтвердити обставини, які підлягають доказуванню у даній справі.

Крім того, окремі вимоги, заявлені позивачем стосуються осіб, які не є учасниками даної справи, а певні відомості містять персональну інформацію, оприлюднення якої може призвести до порушення їх особистих прав та законних інтересів, тому такі вимоги задоволенню не підлягають.

Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно до частини другої статті 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з частиною другою статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Пунктом 3 частини другої статті 76 ЦПК України передбачено, що показаннями свідків є одним із засобів доказування у справі.

Відповідно до частини першої статті 90 ЦПК України показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини.

Судова колегія вважає, що покази свідків не є належним засобом доказування у даній справі, а тому підстави для виклику свідків відсутні.

З врахуванням викладеного, в задоволенні клопотань ОСОБА_1 слід відмови в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 12, 76, 81, 84, 90, 116, 149, 150, 260, 261 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

В задоволенні клопотань ОСОБА_1 , що містяться в апеляційній скарзі відмовити.

Ухвала набирає чинності з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст ухвали складено 23 вересня 2019 року.

Головуючий А.В. Котелевець

Судді Р.М. Піддубний

О.Ю. Тичкова