Справа № 195/416/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р АЇ Н И

12.09.2019 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Кондус Л.А., при секретарі - Музичук В.В., участю: позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , представника позивача - ОСОБА_3 , представника відповідача - ОСОБА_4 , третьої особи - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду сел.Томаківка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_5 , приватний нотаріус Томаківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Корнієнко Юрій Валентинович, про визнання заповіту недійсним, -

В С Т А Н О В И В :

1.Описова частина.

Короткий зміст позовних вимог.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про визнання недійсним заповіту ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідченого приватним нотаріусом Томаківського районного нотаріального округу Корнієнком Ю.В. від 18.10.2012 року, який було складено на ім`я ОСОБА_2 .

Позивач обгрунтовує свої позовні вимоги тим, що його мати ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , постійно проживала разом з позивачем у домоволодінні за адресою АДРЕСА_1 , яке належало їй на праві приватної власності. Позивач забезпечував матері гідні умови проживання та лікування, так як мати потребувала постійного догляду. За життя в усній формі між ОСОБА_6 та іншими родичами було досягнуто домовленності, що спадок залишиться тому з дітей, хто догляне батьків до смерті, а виявилося, що за час її хвороби вона склала заповіт і заповідає усе своє майно донці, що позбавляє його (сина - ОСОБА_1 ) спадкового майна, що є єдиним його житлом і місцем постійного проживання, в якому позивач проживає з народження.. ОСОБА_6 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після смерті матері позивач дізнався, що за життя його мати склала заповіт, де все своє майно заповіла своїй донці - ОСОБА_2 Даний заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Корнієнко Ю.В. 18.10.2012 року, було складено після перебування матері в лікарні , де вона знаходилася з кінця вересня 2012 року по 17.10.2012 року. З лікарні матір забрала відповідачка , а наступного дня відвезла її до нотаріуса, де мати підписала заповіт. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 померла. Позивач вважає, що на момент складання заповіту, його мати не могла розуміти значення своїх дій та керувати ними, оскільки перебувала в хворобливому стані, мала безліч функціональних розладів та порушення фізіологічних процесів в організмі, які викликані такими захворюваннями, як: цукровий діабет 2 тип середнього ступеня тяжкості, полінейропатія, церебросклероз. хронічна ішемія головного мозку 2-3 ст. на фоні атеросклероза судин головного мозку і супутньої патології, ішемічна хвороба серця, дифузний кардіосклероз, гіпертонічна хвороба З ступеню 3 стадії, пієлонефрит, мочекам`яна хвороба, холецистопанкреатит, тобто постійно перебувала під впливом дії сильнодіючих медикаментів та препаратів.( відповідь на відзив ( а.с.224-226 т.1)

Короткий зміст заперечення на позов.

Відповідачка проти позову заперечує в повному обсязі, мотивуючи тим, що їхня з позивачем мати, дійсно проживала за вищевказаною адресою з сином та дружиною сина, але позивач за матір`ю погано доглядав, ображав та знущався з неї. Відповідачка постійно відвідувала матір, спілкувалась з нею, а в кінці вересня 2012 року , прийшовши до матері та побачивши , що вона захворіла викликала швидку допомогу. З 27.09.2012 року по 17.10.2012 року мати знаходилася на стаціонарному лікуванні , та прийняла рішення скласти заповіт на відповідачку. Після виписки з лікарні, наступного дня , на вимогу матері , відповідачку та її матір до нотаріуса відвіз знайомий. У нотаріуса мати склала заповіт, а потім відповідачка забрала матір до себе додому , де вона проживала деякий час.

Відповідачка вважає, що мати повністю розуміла свої дії , і складання заповіту на її користь , це була повністю воля заповідача. ( а.с.85-89, 96-100 т.1 (надані суду до 15.12.2017 р.)

Аргументи учасників справи :

В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги, просять суд задовольнити їх у повному об`ємі.

Відповідач та представник відповідача позов не визнали повністю.

Третя особа без самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_5 позов підтримала в повному обсязі.

Третя особа - приватний нотаріус Томаківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Корнієнко Ю.В. проти позову заперечує в повному обсязі, надавав суду пояснення в судовому засіданні , мотивуючи тим, що Заповідач ОСОБА_6 повністю розуміла свої дії , їй було роз`яснено права та обов`язки, встановлені дійсні наміри учасника правочину, її волевиявлення було вільним, мала необхідний обсяг дієздатності, підстав для висновку про недійсність заповіту не має.(а.с.24).

В судовому засіданні були допитані свідки .

Свідок ОСОБА_7 , яка працює завідуючою терапевтичним відділенням Томаківської центральної районної лікарні суду пояснила, що вона не добре не пам`ятає ОСОБА_6 , пам`ятає лише, що у неї раніше був діагноз пневмонія.

Свідок ОСОБА_8 , яка працює дільничим терапевтом Томаківської амбулаторії, суду пояснила, що ОСОБА_6 вона спостерігала з 1991 року, остання стояла на обліку в ендокринолога. З 2012 р. Вона працювала в Тополянській амбулаторії, тому почала частіше спілкуватися з ОСОБА_6 . У ОСОБА_6 було багато хронічних захворювань: цукровий діабет, нейропатія, анемія, гіпертонічна хвороба, ішемічна хвороба серця, ниркова недостатність та інші. Їй відомо, що з 2012 року стан ОСОБА_6 погіршився, вона назначала їй курс лікування. Препарати, які їй було призначено її лише підтримували, але особливого ефекту не було. Останнім часом у неї були гіпертонічні кризи, деякий час вона знаходилась у доньки ОСОБА_2 , яка повідомила їй, що ОСОБА_6 , окрім призначених ліків, приймає клофелін, який допомагає останній під час високого тиску (гіпертонії), але вона їй не призначала клофелін. При цьому додала, що клофелін викликає сонливість, заторможеність, в`ялість, слабкість. В жовтні, коли ОСОБА_6 перебувала на стаціонарному лікуванні вона її не бачила, бачила її лише 2 рази, коли остання знаходилась у доньки ОСОБА_2 . Після виписки ОСОБА_6 з лікарні, тобто з 16.10.2012 р. , вона навідувала останню по графіку. При цьому ОСОБА_6 була в`ялою та слабкою, не могла вставати з ліжка, не могла самостійно їсти, її годували з ложки. До жовтня 2012 року вона з ОСОБА_6 більше спілкувалася, та остання завжди добре говорила про свого сина ОСОБА_1 , та взагалі у неї з усіма її дітьми були добрі відносини. Їй відомо, що раніше лікування в терапевтичному відділенні ОСОБА_6 оплачував її син ОСОБА_1 Вона вважає, що стан здоров`я міг вплинути на складання ОСОБА_6 заповіту.

Свідок ОСОБА_9 , яка працює палатною медичною сестрою терапевтичного відділення, суду пояснила, що вона пам`ятає ОСОБА_6 , перший раз коли остання поступила у терапевтичне відділення з діагнозом запалення легенів, а другий раз її привезли на каталці, вона була з набряками, стан її був дуже тяжкий, при цьому її дочка була біля неї. Вона не піднімалася, чи впізнавала різних вона не пам`ятає. На момент виписки з лікарні, а саме 16.10.2012 р. на її погляд у ОСОБА_6 великого покращення не було, при цьому її вивозили на каталці.

Свідок ОСОБА_10 , яка є цивільною дружиною позивача у справі ОСОБА_1 , суду пояснила, що вона проживає з останнім з 2009 року, а також з його матір`ю ОСОБА_6 до її смерті. ОСОБА_6 постійно вживала різні таблетки. З 2010 року в останньої стан погіршився, часто лікувалася в лікарні. ОСОБА_6 спочатку проживала з ними в житловому будинку, а після того як вони зробили ремонт в літній кухні, остання почала проживати там. Літня кухня була придатна для проживання, була обладнана опаленням та газом. В ОСОБА_6 часто боліла голова, у неї був поганий зір, високий тиск, страждала на цукровий діабет. Вони у неї в кімнаті прибирали, годували її зранку і ввечері, коли вона цього потребувала, часто купували їй ліки. Останнім часом ОСОБА_6 не розуміла, який час. Коли вони забрали ОСОБА_6 від відповідача, то виявили, що в останньої був перелом руки. Їй також відомо, що з 2010 року відповідач надавала ОСОБА_6 клофелін. У вересні 2012 року ОСОБА_6 перебувала в лікарні, відвідували її часто, при цьому остання їх впізнавали лише після того, коли вони їй говорили, хто саме до неї прийшов. ОСОБА_6 після лікування була відсутня вдома близько 9 місяців, потім вони забрали її додому. Після чого вони її доглянули до смерті, та син ОСОБА_11 , який є позивачем у справі, її поховав.

Свідок ОСОБА_12 , яка проживає у м.Дніпропетровськ, суду пояснила, що сторони у справі їй доводяться відповідно двоюрідним братом, та двоюрідною сестрою, а ОСОБА_6 її рідна тітка. Від свого народження до 1996 року вона проживала в одному селі в с.Топила з сім`єю ОСОБА_13 . Кожного року вона приїздила до тітки в гості, і вона помічала, що з кожним роком у неї було гірше зі здоров`ям. Їй відомо, що ОСОБА_6 у вересні 2012 р. знаходилася в лікарні, але вона її не провідувала. Кожного року вона приїжджала влітку на три місяці в село, і відвідувала завжди свою тітку. Вона пам`ятає, що в 2011 році ОСОБА_6 її іще впізнавала, а вже у 2012 році останній треба було тільки говорити хто саме до неї прийшов, бо вона почала забувати.

Свідок ОСОБА_14 , суду пояснив, що сторони у справі доводяться йому відповідно рідним дядьком та тіткою, а третя особа у даній справі - ОСОБА_5 є його матір`ю. Тобто ОСОБА_6 - це його бабуся. У 2012 році (місяць не пам`ятає) він разом з матір`ю. провідував свою бабусю в лікарні, яка знаходилася в палаті з його тіткою, яка є відповідачем у справі. При цьому остання мала поганий зір та слух, їх не впізнала, але після того як вони їй представилися, то вона зрозуміла хто до неї приїхав. В той час вона була лежачою, постійно плакала, він з нею не розмовляв, вийшов з палати, а з нею залишилася спілкуватися його мати ОСОБА_5 В 2011 році бабусю привозили до них в гості, а іноді на неділю. За спадщину ОСОБА_6 ніколи нічого не говорила.

Свідок ОСОБА_15 , який працює у відділі освіти Томаківської РДА, пояснив суду, що у родинних відносинах зі сторонами у справі він не перебуває, але його дружина та відповідача чоловік є братом та сестрою, тому він знав ОСОБА_6 . За два дні до звернення ОСОБА_6 до нотаріуса, остання близько 16.10.2012 року зателефонувала йому і попросила, щоб він звозив її до нотаріуса ОСОБА_16 , на що він погодився. 18.10.2012 року він підвіз ОСОБА_6 та її доньку ОСОБА_2 до вказаного нотаріуса, при цьому ОСОБА_6 погано ходила, він допомагав їй іти до нотаріуса. Коли ОСОБА_6 зайшла до нотаріуса в кабінет, він разом із ОСОБА_2 чекали її в приймальні. Медикаменти ОСОБА_6 при цьому не приймала. Коли їхали назад ОСОБА_6 ображалася на сина ОСОБА_17 ,, який є позивачем у справі, говорила, що він закриває її, в зв`язку з чим вона не може ні з ким спілкуватися. При цьому ОСОБА_6 була адекватною, зверталася до нього за ім`ям. ОСОБА_6 коли вийшла від нотаріуса, то повідомила, що оформила заповіт на ОСОБА_2

Свідок ОСОБА_18 суду пояснила, що вона знає сторін у справі, а також знала ОСОБА_6 Коли ОСОБА_6 хворіла і проживала у ОСОБА_2 вона її бачила часто, спілкувалися, остання її впізнавала. Вона пам`ятає, що ОСОБА_6 проживала у своєї дочки ОСОБА_2 влітку 2012 року, при цьому вона була адекватною.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом встановлено, що відповідно копії свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_1 ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.10.)

За життя , 18.10.2012 року ОСОБА_6 зробила заповітне розпорядження на користь ОСОБА_2 1963 року народження. Заповіт посвідчено приватним нотаріусом Томаківського районного нотаріального округу Корнієнко Ю.В. , зареєстровано в реєстрі за № 946 . (а.с. 11, та а.с. 37 з копії спадкової справи).

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_5 є рідними дітьми померлої ОСОБА_6 ( копії свідоцтв про народження а.с.8 т.1, а.с.34 т.1, а.с.32 т.1).

2. Мотивувальна частина

Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази в їх сукупності, заслухавши сторони, представників сторін, третіх осіб, свідків , суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, з наступних підстав.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права

Кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша статті 15, частина перша статті 3 ЦПК України у редакції, чинній на дату звернення до суду з позовом).

Відповідно до статті 5 ЦПК України , здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси, у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення вирішення справи.

Частина перша статті 81 ЦПК України вказує, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі статтею 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частини першої статті 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Статями 1233, 1235 ЦК України передбачено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Чинність заповіту щодо осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині - встановлюється на час відкриття спадщини. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини.

Статтями 1268, 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Під час розгляду даного провадження, судом було досліджено Висновок судово- психіатричного експерта №19 від 16.04.2015 року . Експертиза проводилася КЗ "Дніпровська клінічна психіатрична лікарня" ДОР" у складі комісії. Відповідно до даного висновку : на період часу , що цікавить суд , а саме 18.10.2012 року ОСОБА_6 будь-якою психічною хворобою не хворіла, за своїм психічним станом в той період часу могла розуміти значення своїх дій та керувати ними. Даний висновок було отримано за ухвалою суду в іншому цивільному провадженні за позовом ОСОБА_1 , та розцінюється судом як належний та допустимий письмовий доказ, але даний висновок оскаржено не було і заперечення на нього не подавалися. (а.с. 64-69)

Також в рамках вже цього провадження , за клопотанням позивача, було призначено та проведено посмертну комплексну судово-медичну експертизу, проведення якої було доручено Харківському обласному бюро судово-медичної експертизи. (а.с.125-177 т.1). На дослідження експертам було надано всю наявну у матеріалах справи медичну документацію стосовно померлої ОСОБА_6 . Відповідно до висновків вищевказаної експертизи № 478-КЕ/2016/ пп " ... при наявності вищевказаних , встановлених у хворої захворювань, будь-які документально зафіксовані дані в підтвердження негативного їх впливу внаслідок перебігу останніх на емоційно-вольову сферу ( що могли впливати на адекватність сприйняття оточуючий світ, усвідомлення свої дії, керування ними та розуміння значення своїх дій тощо) в медичній докментації на вказаний вище проміжок часу відсутні." " ... звертає увагу чіткість опису хворою скарг та об`єктивних відчуттів, що також може свідчити про психічну адекватність. (а.с.176 зворот -177 т.1).

За клопотанням позивача, який подавав заперечення на даний висновок у судовому засіданні в режимі відеоконференції було допитано лікаря судово-медичного експерта ОСОБА_19 , яка вважає, що жодних порушень під час проведення експертизи за матеріалами справи не було, заперечення позивача безпідставні.

В подальшому, у задоволенні клопотань позивача про призначення інших експертиз судом було відмовлено мотивованими ухвалами.

Тобто, жодна з експертиз не визнала померлу ОСОБА_6 на час вчинення правочину недієздатною, або такою, що не могла керувати своїми діями, а навпаки бере до уваги її психічну адекватність.

Щодо пояснення свідків по даному провадженню, суд бере до уваги, що свідки заявлені зі сторони позивача- ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 вказують на слабкість, поганий стан здоров`я , емоційні порушення заповідача, свідки заявлені зі сторони відповідача - ОСОБА_15 , ОСОБА_18 навпаки заявляють про те , що померла ОСОБА_6 чітко знала що вона хоче зробити та могла повністю керувати своїми бажаннями. Лікарі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , та молодший медичний персонал ОСОБА_9 стверджень, що хвора ОСОБА_6 , могла б страждати на якесь фізичне захворювання, або не розуміти своїх дій на період складання заповіту, або до цього періоду не надали.

Підставою для визнання правочину недійсним за статтею 225 ЦК України може бути лише абсолютна неспроможність особи в момент вчинення правочину розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними .

Суд вважає, що підстави для задоволення позову відсутні, оскільки інших належних та допустимих доказів, що свідчили б про неможливість ОСОБА_6 усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на час посвідчення заповіту не надано.

У справі, яка розглядається, судом не було встановлено обставин, які б свідчили про порушення форми заповіту, передбаченої законом.

Усіх зазначених вимог при складанні заповіту ОСОБА_6 нотаріусом було дотримано.

Згідно з частиною першою статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Частиною четвертою статті 60 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно з`ясованих обставин.

Доводи щодо неспроможності померлої ОСОБА_6 розуміти значення своїх дій та керувати ними не ґрунтуються на належних та допустимих доказах, а відтак не можуть бути задоволені.

Щодо судових витрат.

Так як позивачу відмовлено в задоволенні позовних вимог, то понесені ним судові витрати по сплаті судового збору відшкодуванню за рахунок відповідача не підлягають та покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 4, 9, 83, 229, 235, ч.2 ст.247, 258-259, 265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (прож. за адресою: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (прож. за адресою: АДРЕСА_2 , треті особи: ОСОБА_5 , приватний нотаріус Томаківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Корнієнко Юрій Валентинович, про визнання недійсним заповіту ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчений приватним нотаріусом Корнієнко Ю.В. Томаківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області від 18.10.2012 р. на ім`я ОСОБА_2 - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду через Томаківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 20.09.2019 року.

Суддя: Л. А. Кондус