Номер провадження: 22-ц/813/309/19
Номер справи місцевого суду: 509/3449/18
Головуючий у першій інстанції Козирський Є.С.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2019 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Таварткіладзе О.М., Заїкіна А.П.

за участю секретаря: Томашевської К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 17 серпня 2018 року у справі за заявою представника ОСОБА_3 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, Комунального підприємства Новоселівської сільської ради «Регіональне бюро державної реєстрації» (треті особи на боці позивача: ОСОБА_4, ОСОБА_5 (неповнолітня особа), Служба у справах дітей Овідіопольської районної державної адміністрації) про скасування реєстрації права власності на нерухоме майно, -

встановила:

08 серпня 2018 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду із вищевказаним позовом, в якому просив: скасувати право власності на житловий будинок загальною площею 253,8 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 237, яке зареєстровано за фізичною особою ОСОБА_2; скасувати право власності на земельну ділянку - кадастровий номер НОМЕР_2, площею 0,0293 га, за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 237, яке зареєстровано за фізичною особою ОСОБА_2.

Разом із позовом представник позивача звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій, зокрема, просив накласти арешт на нерухоме майно, а саме: житловий будинок загальною площею 253,8 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 237; земельну ділянку - кадастровий номер НОМЕР_2, площею 0,0293 га, за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 237, посилаючись на те, що невжиття таких заходів може значно ускладнити або унеможливити виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 17 серпня 2018 року заяву представника позивача ОСОБА_3 про забезпечення позову було задоволено.

Накладено арешт на нерухоме майно, а саме:

- житловий будинок загальною площею 253,8 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 237, яке зареєстровано за фізичною особою ОСОБА_2, РНОКПП: НОМЕР_1.

- земельну ділянку - кадастровий номер НОМЕР_2, площею 0,0293 га, за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 237, яке зареєстровано за фізичною особою ОСОБА_2, РНОКПП: НОМЕР_1.

На вказану ухвалу суду була принесена апеляційна скарга ОСОБА_2, у якій останній поставив питання про скасування судового рішення, посилаючись на його необґрунтованість, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального права, а саме, на думку апелянта: судом першої інстанції було забезпечено немайновий позов (оскільки у позовних вимогах позивача відсутні майнові вимоги), у зв'язку із чим суд не повинен був обирати спосіб забезпечення позову у вигляді арешту майна; судом не враховано невідповідність виду забезпечення заявленим позовним вимогам.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наведені у апеляційній скарзі доводи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає залишенню без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Види забезпечення позову передбачено частиною 1 статті 150 ЦПК України; відповідно до положень даної норми процесуального права позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 ст.150 ЦПК України).

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позову, підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів (Постанова Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", надалі - Постанова).

Заходи забезпечення позову визначаються, виходячи із засад розумності, співмірності та враховуючи конкретні обставини справи.

Відповідно до п. 4 Постанови суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Підстави для забезпечення позову передбачено статтею 149 ЦПК України.

В порядку ст. 150 ЦПК України, способами забезпечення позову є: накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; заборона вчиняти певні дії; встановлення обов'язку вчинити певні дії; заборона іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупинення продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передача речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, тощо.

З матеріалів справи вбачається, що предметом позову є скасування права власності на іпотечне майно - житловий будинок та земельну ділянку відповідача, шляхом перерєстрації права власності за позивачем.

Державна реєстрація прав на нерухоме майно на підставі свідоцтв, правочинів тощо, є похідним від набуття права власності на нерухоме майно.

Таким чином, пред'явлені позовні вимоги є вимогами майнового характеру, відтак, забезпечення їх накладенням арешту на нерухоме майно є обгрунтованим.

Вказане у повному обсязі спростовує довід апеляційної скарги ОСОБА_2, щосудом першої інстанції було забезпечено немайновий позов (оскільки, на думку апелянта, у позовних вимогах позивача відсутні майнові вимоги).

Колегія суддів вважає також обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що обраний вид забезпечення позову є співмірним із заявленими вимогами.

Забезпечення позову - це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволення вимог позивача (заявника); метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення (постанова ВСУ від 25 травня 2016 року в справі №6-605цс16).

Крім того, з урахуванням доказів, які містяться у матеріалах справи, суд дійшов вірного висновку, що неприйняття заходів забезпечення позову, може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у випадку відчуження вказаного майна на користь інших осіб.

Таким чином, за наявності факту оскарження правових підстав набуття права власності на нерухоме майно, з огляду на пред'явлення вимог майнового характеру, які забезпечуються арештом майна, співмірність заходів забезпечення позову заявленим вимогам тощо, у суду першої інстанції були наявні підстави для вжиття заявлених позивачем заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на іпотечне майно.

Вказане спростовує викладені у апеляційній скарзі доводи ОСОБА_2 щодо невідповідності виду забезпечення заявленим позовним вимогам.

Інші докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановлені судом дотримані норми матеріального і процесуального права.

При зазначених обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно й всебічно дослідив та надав оцінку обставинам по справі, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, що їх регулює. Ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 17 серпня 2018 року постановлено з додержанням норм процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2- залишити без задоволення.

Ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 17 серпня 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення до суду касаційної інстанції.

Повний текст судового рішення складений 14 лютого 2019 року.

Головуючий С.О. Погорєлова

Судді О.М. Таварткіладзе

А.П. Заїкін