Номер провадження: 22-ц/813/35/19
Номер справи місцевого суду: 501/2095/18
Головуючий у першій інстанції Петрюченко М.І
Доповідач Ващенко Л. Г.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.02.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - Ващенко Л.Г.

суддів - Вадовської Л.М., Сєвєрової Є.С.

за участі секретаря - Чепрас А.І.

з участю : відповідача ОСОБА_2

розглянув відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 14 листопада 2018 року (одноособово суддя Петрюченко М.І.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної дружини,

ІІ. ОПИСОВА ЧАСТИНА

(короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції)

01.08.2018 року ОСОБА_3 звернулась із позовом до ОСОБА_2 про стягнення щомісячно аліментів на її утримання у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для особи, яка втратила працездатність, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і протягом строку інвалідності.

Позов обґрунтовано наступним.

З 27.02.2010 року сторони знаходяться у шлюбі, у шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_1 року у них народився є син ОСОБА_4.

Перебуваючи у шлюбі позивачка стала непрацездатною особою, отримала статус інваліда 3-ї групи, загальне, захворювання пов'язане з опорно-руховим апаратом. З 2010 року позивачка перебуває на диспансерному обліку у лікаря-травматолога з діагнозом: тотальне протезування правого тазостегнових суглобів та коксартроз тазостегнових суглобів. Після отримання статусу інваліда позивачка потребує проведення лікувальних процедур у спеціалізованих медичних закладах. Для підтримки життєдіяльності позивачка 2 рази на рік потребує перебування на стаціонарному лікуванні у закладах охорони здоров'я. Через захворювання позивачка не має змоги працювати, щомісячно отримує пенсію по інвалідності у розмірі 1452 грн. і інших джерел доходів не має.

Посилаючись на те, що відповідач є працездатною особою, спроможним сплачувати аліменти на її утримання, відповідач працює, але матеріальної допомоги на її утримання в добровільному порядку не надає, позивачка просила позов задовольнити.

06.09.2018 року відповідач надав до суду першої інстанції відзив на позовну заяву і просив у позові відмовити.

Позивачка і відповідач не приймали участі у судовому засіданні в суді першої інстанції 14.11.2018 року.

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 14.11.2018 року позов задоволено, суд стягнув з відповідача на користь позивачки щомісячно, аліменти на її утримання у розмірі 1/4 від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для особи, яка втратила працездатність, починаючи з дня пред'явлення позову до суду, тобто з 01.08.2018 року і протягом строку інвалідності. З відповідача на користь держави суд стягнув судові витрати у вигляді судового збору.

(короткий зміст вимог апеляційної скарги)

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати, та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог повністю, посилаючись на незаконність рішення суду.

(узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу)

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2 зазначає: ініціатором фактичного припинення шлюбних відносин є саме позивачка, яка 01.01.2018 року переїхала проживати в інше місце; позивачка зазначила, що отримує пенсію по інвалідності у розмірі 1 452,00 гривень і сплачує щомісячно за оренду квартири 3 000 гривень, не пояснюючи як вона може сплачувати за оренду квартири і нести витрати на себе, якщо її витрати перевищують її доходи; позивач зазначає, що вона стала інвалідом 3 групи перебуваючи у шлюбі, але непрацездатною вона була лише до моменту проведення операції; позивачці показана легка фізична праця без тривалої ходьби; позивачка потребувала стороннього догляду лише в період з 12.10.2017 року по 26.10.2017 року; позивачка, як інвалід 3 групи за певних умов може навчатися та провадити різні види трудової діяльності; він є працездатною особою, однак не може надавати допомогу позивачці, оскільки сплачує аліменти на утримання неповнолітньої дитини; його середній дохід за місяць становить 1 223,89 гривень, що є нижче прожиткового мінімуму, який становить 1 921 гривень; суд не з'ясував чи дійсно позивачка є непрацездатною та потребує постійного стороннього догляду; пенсія позивачки фактично забезпечує її прожитковий мінімум; суд не врахував його фінансовий стан і можливість сплати матеріальної допомоги на утримання дружини; суд належним чином не повідомив його про дату та місце судового засідання.

Позивачка не скористалась правом надати відзив на апеляційну скаргу.

ІІІ. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

(встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини)

Судом першої інстанції встановлені і сторонами неоспорені такі обставини.

З 27.02.2010 року сторони перебувають у шлюбі, у шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_1 року у них народився син ОСОБА_4 (а.с.13,14).

16.06.2014 року позивачка ОСОБА_3 визнана інвалідом 3 групи безстроково, що підтверджується довідкою МСЕК №985 від 16.06.2014 року (а.с.21).

Програма реабілітації позивачки, як інваліда 3 групи визначає, що їй показана легка праця без тривалої ходьби, а також санаторно-курортне лікування (а.с.20).

З 2014 року позивачка отримує пенсію по інвалідності і з лютого 2018 року по липень 2018 року розмір пенсії становив 1452 гривні (а.с.18,19).

Судом апеляційної інстанції встановлені нові обставини і досліджені нові докази.

До апеляційної скарги відповідач надав довідку про його заробітну плату за період з червня по листопад 2018 року, а також довідку про сплачені ним аліменти на утримання сина ОСОБА_4 за період з березня по листопад 2018 року.

Згідно довідки №1151 від 26.11.2018 року заробітна плата відповідача за період з червня по листопад 2018 року становила 19379,07 гривень, в середньому 3 229,84 гривень на місяць (19379,07:6, а.с.53).

Згідно судового наказу від 26.02.2018 року відповідач зобов'язаний до сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14.02.2018 року (а.с.55).

Між сторонами виникли правовідносини із обов'язку подружжя по утриманню, які регулюються нормами СК України.

(доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції)

Суд першої інстанції задовольняючи позов виходив з того, що відповідач повинен і може надавати матеріальну допомогу позивачці, яка є непрацездатною (а.с. 44-47).

Колегія суддів погоджується з висновками суду у цій частині з таких підстав.

Дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є особою з інвалідністю I, II чи III групи. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом (ст. 75 ч.ч.1-4 СК України).

Розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність з 01.07.2018 року становив 1435 гривень, а з 01.12.2018 року становить 1497 гривень.

Зважаючи на те, що на час пред'явлення позову і вирішення судом першої інстанції позову по суті сторони перебували у шлюбі, в період шлюбу позивачка стала інвалідом ІІІ групи, доходи позивачки не забезпечували їй необхідного рівня життя, з врахуванням конкретних обставини справи, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про обґрунтованість вимог в частині стягнення аліментів на утримання позивачки .

Разом з тим, рішення суду в частині визначення розміру аліментів підлягає зміні.

Утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно. За взаємною згодою аліменти можуть бути сплачені наперед. Аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви (ст. 77 ч.ч.1-4, ст. 79 ч.1 СК України).

Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану (ст. 80 ч.ч.1-3 СК України).

З 2014 року позивачка є інвалідом 3 групи і отримує пенсію по інвалідності, розмір якої станом на липень 2018 року становив 1452 гривні на місяць.

Розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність з 01.07.2018 року становив 1435 гривень на місяць.

Різниця між розміром пенсії, яку отримує позивачка і розміром прожиткового мінімуму становить 17 гривень.

Заробітна плата відповідача за період з червня по листопад 2018 року становила 19 379,07 гривень, в середньому 3 229,84 гривень на місяць (19 379,07:6).

В період з червня по листопад 2018 року відповідач сплатив 8 256,84 гривень аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, в середньому по 1376,14 гривень на місяць (8 256,84:6, а.с.34).

За вирахуванням аліментів на утримання неповнолітнього сина, дохід відповідача в період з червня по листопад 2018 року в середньому становив 1 853,7 гривень на місяць (3 229,84-1376,14).

Відповідач повинен і може надавати непрацездатній дружині матеріальну допомогу в розмірі 1/10 частини від його доходу, розмір якої, з врахуванням відомостей про доходи відповідача у період з червня по листопад 2018 року буде становити 322,98 гривень на місяць (3 229,84:10).

Вимоги позивачки про стягнення аліментів у частці від доходу відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для особи, яка втратила працездатність, в частині визначення розміру аліментів не менше 50% прожиткового мінімуму для особи, яка втратила працездатність задоволенню не підлягають, оскільки такий розмір аліментів на непрацездатну дружину не передбачений чинним законодавством (ст. 80 СК України).

(мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу)

Доводи відповідача у скарзі про те, що: позивачка отримує пенсію по інвалідності у розмірі 1 452,00 гривень і сплачує щомісячно за оренду квартири 3 000 гривень, не пояснюючи як вона може сплачувати за оренду квартири і нести витрати на себе, якщо її витрати перевищують її доходи; позивачка стала інвалідом 3 групи перебуваючи у шлюбі, але непрацездатною вона була лише до моменту проведення операції; позивачці показана легка фізична праця без тривалої ходьби; позивачка потребувала стороннього догляду лише в період з 12.10.2017 року по 26.10.2017 року; позивачка, як інвалід 3 групи за певних умов може навчатися та провадити різні види трудової діяльності; він є працездатною особою, однак не може надавати допомогу позивачці, оскільки сплачує аліменти на утримання неповнолітньої дитини; його середній дохід за місяць становить 1 223,89 гривень, що є нижче прожиткового мінімуму, який становить 1 921 гривень; суд не з'ясував чи дійсно позивачка є непрацездатною та потребує постійного стороннього догляду; пенсія позивачки фактично забезпечує її прожитковий мінімум; суд не врахував його фінансовий стан і можливість сплати матеріальної допомоги на утримання дружини; суд належним чином не повідомив його про дату та місце судового засідання, - не заслуговують на увагу.

Станом на час звернення із позовом (серпень 2018 року) подружжя разом не проживало, позивачка із дитиною пішла проживати в інше місце, де проживає за договором оренди.

Відповідач у засіданні колегії суддів підтвердив зазначені обставини, пояснивши, що відповідачка до серпня 2018 року проживала разом з ним та дитиною в квартирі його батьків у м. Чорноморську Одеської області по вул. Спортивній,8.

Позивачка зареєстрована в смт. Тарутине Тарутинського району Одеської області, а фактично проживає у АДРЕСА_1 (а.с.16,29).

У 2014 року, в період шлюбу сторін, позивачка визнана інвалідом 3 групи.

Після припинення сімейних стосунків, позивачка, інвалід 3 групи, залишилась без матеріальної допомоги свого чоловіка, відповідача у справі.

Відповідач є особою працездатного віку, працездатним.

Зважаючи на те, що чоловік повинен матеріально підтримувати дружину, колегія суддів дійшла висновку, що дохід відповідачки у вигляді пенсії по інвалідності в розмірі 1452 гривні на місяць, який лише на 17 гривень перевищує розмір прожиткового мінімуму для осіб непрацездатного віку, у даному випадку, не є достатнім. Позивачка, дійсно потребує матеріальної допомоги, а відповідач, як чоловік, може та повинен надавати матеріальну допомогу на утримання непрацездатної дружини, яка перестала отримувати від нього матеріальну допомогу в період шлюбу внаслідок припинення сімейних відносин у серпні 2018 року.

Доводи відповідача, що позивачка не має права на утримання, оскільки її дохід на 17 гривень перевищує прожитковий мінімум для особи непрацездатного віку, у даному випадку, з врахуванням конкретних обставини справи, не заслуговують на увагу.

Укладення позивачкою договору оренди жилого приміщення, яким визначено щомісячну оплату в розмірі 3 000 гривень не є підставою для відмови у позові.

За змістом ст. 74 ч.3 СК України, непрацездатним вважається той із подружжя, який, зокрема, є особою з інвалідністю III групи.

Програма реабілітації позивачки, як інваліда 3 групи визначає, що їй показана легка праця без тривалої ходьби, однак це не означає, що вона, у розумінні ст. 74 ч.3 СК України, не є непрацездатною особою.

Заробітна плата відповідача за період з червня по листопад 2018 року в середньому становила 3 229,84 гривень на місяць.

Відповідач, зважаючи на його доходи в період з червня по листопад 2018 року, повинен сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини, що становить 807,46 гривень на місяць (3 229,84:4) або 972 гривень (1944х50%) прожиткового мінімуму на дитину віком від 6 до 18 років станом на серпень 2018 року.

Відповідач може надавати матеріальну допомогу непрацездатній позивачці в розмірі 1/10 частини від його доходів, що становить 322,98 гривень (3 229,84:10).

Щомісячні виплати відповідача (на утримання сина і на утримання дружини), зважаючи на його доходи в період з червня по листопад 2018 року, будуть становити 1 294,98 гривень (972+322,98), а дохід позивачки буде становити 1774,98 гривень (1452+322,98). Таким чином, в розпорядженні відповідача залишиться 1 934,86 гривень (3 229,84-1 294,98) при прожитковому мінімуму для особи працездатного віку станом на серпень 2018 року - 1 777 гривень.

Доводи відповідача про те, що суд належним чином не повідомив його про дату та місце судового засідання безпідставні, оскільки суд першої інстанції 15.08.2018 року постановив ухвалу про розгляд справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами (а.с.36).

06.09.2018 року в суді зареєстрований відзив відповідача на позовну заяву до якого відповідач не надав доказів про його матеріальне становище (а.с.41),42).

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін (ст. 279 ч.5 ЦПК України).

Позивачка і відповідач не подавали до суду першої інстанції клопотання про їхнє повідомлення (виклик) у судове засідання.

Колегія суддів звертає увагу сторін, що розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану.

(чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду)

Оскільки позивачка, яка є непрацездатною особою, потребує матеріальної допомоги від чоловіка, з яким перебуває у шлюбі, порушене право позивачки підлягає захисту судом.

(висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції)

Підставами для зміни судового рішення є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Приймаючи до уваги, що суд першої інстанції неповно з'ясував обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи в частині визначення розміру аліментів, суд неправильно застосував норми ст. 80 СК України, рішення суду в частині підлягає зміні з викладенням резолютивної частини рішення про стягнення аліментів у новій редакції.

Апеляційна скарга не містить доводів стосовно незаконності рішення суду в частині стягнення судового збору та негайного виконання рішення суду.

ІV. РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Керуючись ст. ст. 367, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.п.1-4, 381, 382, 383, 384ЦПК України, судді,

ПОСТАНОВИЛИ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 14 листопада 2018 року в частині стягнення аліментів - змінити, виклавши резолютивну частині рішення в цій частині у новій редакції:

Позов ОСОБА_3 про стягнення аліментів - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований АДРЕСА_2, ІІН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстрована в АДРЕСА_3, ІІН НОМЕР_2), щомісячно аліменти на її утримання у розмірі 1/10 від усіх видів заробітку (доходу), починаючи з 01.08.2018 року і протягом строку інвалідності.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на постанову суду апеляційної інстанції може бути подана до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови суду апеляційної інстанції складено 14.02.2019 року.

Судді Одеського апеляційного суду Л.Г. Ващенко

Л.М. Вадовська Є.С. Сєвєрова