П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2019 року місто Київ

Єдиний унікальний номер справи 759/8760/19

Номер провадження 22-ц/824/11639/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Вербової І.М., суддів Саліхова В. В., Шахової О. В.,

за участю секретаря судового засідання - Якушко Т. А.,

вивчивши апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укрсоцбанк»на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 21 травня 2019 року, постановлену під головуванням судді Журибеди О.М., у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Юдіна Максима Анатолійовича про визнання протиправним та скасування рішення приватного нотаріуса про реєстрацію права власності, за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову,

в с т а н о в и в :

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до Святошинського районного суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Юдіна Максима Анатолійовича про визнання протиправним та скасування рішення приватного нотаріуса про реєстрацію права власності. Разом з позовною заявою позивачем було подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 0, та нежитлове приміщення АДРЕСА_4 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 0.

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 21 травня 2019 року (а.с. 34-35) заяву ОСОБА_1 задоволено, у порядку забезпечення позову накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 0, та нежитлове приміщення АДРЕСА_4 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 0, до розгляду справи по суті.

Не погодившись з вищевказаною ухвалою суду, АТ «Укрсоцбанк» 09 липня 2019 року направило апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просило скасувати ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 21 травня 2019 року та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Апеляційна скарга мотивована, зокрема, тим, що 22 серпня 2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 укладено договір кредиту № 026/710505-KR, відповідно до умов якого банк зобов`язався надати позичальнику грошові кошти у розмірі 214 200 доларів США. З метою забезпечення виконання зобов`язань за вищевказаним кредитним договором 22 серпня 2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 було укладено іпотечний договір № 026/710423-ІО, відповідно до умов якого іпотекодавець передав в іпотеку іпотекодержателю належне йому на праві власності нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 .

22 серпня 2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 укладено договір кредиту № 026/710419-KR, відповідно до умов якого банк зобов`язався надати позичальнику грошові кошти у розмірі 234 500 доларів США. З метою забезпечення виконання зобов`язань за вищевказаним кредитним договором 22 серпня 2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 було укладено іпотечний договір № 026/710509-ІО, відповідно до умов якого іпотекодавець передав в іпотеку іпотекодержателю належне йому на праві власності нерухоме майно - нежитлове приміщення АДРЕСА_4 .

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 19 січня 2018 року, яке залишено без змін після перегляду в апеляційному порядку, стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за договором кредиту № 026/710419-KR від 22 серпня 2008 року у розмір 3 072 045 грн. 70 коп. та заборгованість за договором кредиту № 026/710505-KR від 22 серпня 2008 року у розмірі 2 678 223 грн. 28 коп.

На підставі виконавчого листа № 759/13483/16-ц, виданого Святошинським районним судом міста Києва 18 липня 2018 року, приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Шмідт К. В. 19 вересня 2018 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

20 березня 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу Шмідт К. В. винесено постанову про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу та складено акт про передачу ПАТ «Укрсоцбанк» квартири АДРЕСА_5 та нежитлового приміщення АДРЕСА_1 в рахунок погашення суми боргу в розмірі 2 145 938 грн. 25 коп.

26 березня 2019 року на підставі акту про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу приватним нотаріусом КМНО Юдіним М. А. зареєстровано право власності АТ «Укрсоцбанк» на спірне нерухоме майно.

На думку скаржника, суд першої інстанції, постановляючи оскаржувану ухвалу, не навів жодних об`єктивних сумнівів, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення.

Крім того, вжитий судом вид забезпечення позову, саме накладення арешту на нерухоме майно, є не співмірним з заявленими позовними вимогами та грубо порушує права АТ «Укрсоцбанк» як законного власника нерухомого майна.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 07 серпня 2019 року поновлено процесуальний строк на апеляційне оскарження судового рішення, відкрито апеляційне провадження за поданою апеляційною скаргою, надано строк для подачі відзиву. Відзиву подано не було.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 12 серпня 2019 року закінчено проведення підготовчих дій, справу призначено до розгляду в судове засідання з повідомленням учасників справи.

У судовому засіданні представники позивача АТ «Укрсоцбанк» - адвокат Гамор Н. В. підтримала доводи апеляційної скарги в повному обсязі, просила її задовольнити з підстав, викладених у ній.

Представники позивача адвокат Баховський М. М. та адвокат Медвідь О. П. заперечували проти доводів апеляційної скарги, просили суд залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін, як законну та обґрунтовану.

Відповідач приватний нотаріус КМНО Юдін М. А. у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення судової-повістки повідомлення рекомендованою кореспонденцією, у зв`язку з чим колегія суддів вважала за можливе розглядати справу за відсутності останнього.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення та доводи представників позивача та представника відповідача АТ «Укрсоцбанк», з`ясувавши обставини справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що наведені у ній доводи є обґрунтованими, оскільки вбачають достатні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду, а відтак заява підлягає задоволенню.

Виходячи зі змісту частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Статтею 149 ЦПК України визначено підстави для забезпечення позову, зокрема, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього кодексу заходів забезпечення позову.

Частиною 2 вищевказаної статті передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову від 22 грудня 2006 року розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Частиною 3 статті 150 ЦПК України встановлено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Отже, підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обґрунтованого припущення, що незастосування даних заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам; належність майна відповідачу на праві власності.

Так, під час апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали встановлено, що стороною позивача у судовому порядку оспорюється процедура проведення електронних торгів, які фактично не відбулись, у зв`язку з чим право власності на квартиру АДРЕСА_1 перейшло до АТ «Укрсоцбанк».

Враховуючи вищенаведене, у нового власника спірної нерухомого майна на даний час є право відчужити нерухоме майно.

Викладені обставини, ураховуючи положення ст.149 ЦПК України, є достатніми для обґрунтованого припущення позивача, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Беручи до уваги, характер даного спору, а саме майнові права на спірне нерухоме майно, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку щодо наявності правових підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Колегія суддів, вважає, що доводи апеляційної скарги щодо не наведення судом першої інстанції жодних об`єктивних сумнівів, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, не впливає на законність та обґрунтованість висновків оскаржуваної ухвали, а тому не можуть бути прийняті до уваги.

Порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права, є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування чи зміни не вбачається, у зв`язку з чим апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» - залишити без задоволення.

Ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 21 травня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повне судове рішення складено 20 вересня 2019 року.

Суддя-доповідач: І.М. Вербова

Судді: В.В. Саліхов

О.В. Шахова