Справа № 404/7983/17
Номер провадження 2/404/1263/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2019 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі : головуючого судді - Бершадської О.В.

за участі секретаря - Вітохіної Н.А.,

учасники справи:

позивач-Ткаченко В.В.,

відповідач, третя особа-не зявилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому справу за позовом

ОСОБА_1 до інспектора роти №2 батальйону ОСОБА_2 патрульної поліції в місті Кропивницькому лейтенанта поліції ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_2 патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до інспектора роти №2 батальйону ОСОБА_2 патрульної поліції в місті Кропивницькому лейтенанта поліції ОСОБА_3, яким просить стягнути із відповідача на його користь 670,00 грн. матеріальної шкоди та 8 000,00 грн. моральної шкоди, а також судові витрати.

На обгрунтування заявлених вимог зазначав, що 17 липня 2017 року інспектором роти №2 батальйону УПП в місті Кропивницькому молодшим лейтенантом поліції ОСОБА_3, було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення АР №805235, відповідно до якої його було безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 122 КУпАП, яке не вчиняв, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 гривень. 25.07.2017 року оскаржив постанову до суду.

27.07.2017 року Ленінським районним судом м. Кіровограда винесено ухвалу про відкриття провадження в адміністративній справі № 405/3874/17 та постановою Ленінського районного суду м. Кіровограда в справі № 405/3874/17 постанову серії АР №805235 скасовано, визнано дії інспектора роти №2 батальйону УПП в місті Кропивницькому молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 з притягнення його до адміністративної відповідальності протиправними. Незважаючи на це, відповідач подав до ДВС на виконання скасовану постанову для стягнення штрафу в подвійному розмірі. ДВС зобов'язала стягнути Пенсійний фонд 670,00 гривень боргу з його пенсії інваліда 2 групи.

Вважає, що у зв"язку з цим, йому нанесено відповідачем матеріальну шкоду в розмірі 670,00 гривень.

Крім того, протиправні дії відповідача щодо винесення постанови по правопорушенню, яке він не скоював, декілька разів вводили його в стан сильного психоемоційного стресу: при складанні постанови за неіснуюче правопорушення, з накладанням штрафу в розмірі 255 грн. і подвоєним штрафом, оскарження постанови до суду і очікування результату розгляду скарги, примусове стягнення (вже після скасування судом постанови). Моральну шкоду, завдану протиправними діями відповідача, оцінив в розмірі 8 000,00 грн.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено суддю Бершадську О.В. для розгляду справи про стягнення матеріальної та моральної шкоди. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14 грудня 2017 року відкрито провадження, призначено судове засідання.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції.

У відповідності до п.п. 9 п.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції справи в судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Таким чином, подальший розгляд цієї справи відбувається за правилами, що передбачені новою редакцією ЦПК України.

Відповідно до ухвали Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14 березня 2018 року продовжено судовий розгляд справи за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого провадження. Призначено підготовче засідання. Крім того, за клопотанням представника ОСОБА_2 патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції залучено до участі в справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_2 патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції. 27.04.2018 року закрито підготовче засідання, справа призначена до судового розгляду. В судовому засіданні позивач вимоги підтримав, просив задовольнити, пославшись на обставини, викладені у позовній заяві.

Відповідач до суду не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся, через канцелярію , подав відзив (заперечення) на позовну заяву, згідно якого вимоги не визнав, у їх задоволенні просив відмовити. Посилається на те, що позовні вимоги ОСОБА_1 щодо відшкодування моральної та матеріальної шкоди є необгрунтованими та суперечать вимогам чинного законодавства України. Стягнення компенсації моральної шкоди не повинно призводити до збагачення однієї особи за рахунок іншої цей принцип закріплено в Європейській Конвенції з прав людини. Твердження позивача про нібито направлення ним постанови на ДВС не відповідає дійсності так, як направленням документів після сплину часу їхньої оплати займається відділ адміністративної практики при ОСОБА_2 патрульної поліції в Кіровоградській області, тобто до цього не має жодного відношення.

Крім того, позивачу у відповідності до вимог чинного законодавства було роз'яснено його права та обов'язки щодо сплати штрафу, порядку оскарження та направлення до ДВС. Таким чином, отримавши повідомлення з ДВС позивач мав достатньо часу для повідомлення їх, що постанова оскаржується та перебуває в суді на розгляді. Позивач може в будь-який час звернутись до Державної казначейської служби для отримання своїх коштів в розмірі 670,00 грн., які були з нього стягнуті органом ДВС. Сам факт закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення, у зв'язку з відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення не є безумовною підставою для відшкодування моральної та матеріальної шкоди та не вказує жодним чином на неправомірність дій посадових чи службових осіб органів державної влади. Стороною позивача на засадах змагальності сторін, суду не доведено належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами, не надано таких доказів взагалі, які підтверджують обґрунтованість заявленого позову щодо порушення прав та законних інтересів безпосередньо ОСОБА_2 патрульної поліції м. Кропивницькому ДПП Національної поліції України при винесенні оскаржуваної постанови.

Третя особа- Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції , його представник в судове засідання не з"явився, повідомлявся.

Суд, вислухавши виступ позивача, дослідивши матеріали, приходить до висновку щодо відмови у задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у статті 16 ЦК України.

Разом з тим, однією із засад судочинства, регламентованих п. 3 ч. 1 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У відповідності до положень ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В силу вимог ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що 17.07.2017 року інспектором роти № 2 батальйону управління патрульної поліції у м. Кропивницький молодшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 винесено постанову серії АР № 805235 у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255,00 грн. Згідно тексту вищевказаної постанови: 17.07.2017 року о 10.10 год. в м. Кропивницький, по вул. Преображенській, 2, водій транспортного засобу здійснив зупинку на виїзді з прилеглої території , чим порушив Правила дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

В свою чергу, постановою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18 жовтня 2017 року, позов ОСОБА_1 до Інспектора роти № 2 батальйону управління патрульної поліції у м. Кропивницький молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задоволено. Визнано дії інспектора роти № 2 батальйону управління патрульної поліції у м. Кропивницькому молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності протиправними. Скасовано постанову по справі про адміністративне правопорушення серії АР № 805235 від 17.07.2017 року інспектора роти № 2 батальйону ОСОБА_2 патрульної поліції м. Кропивницький ДПП Національної поліції України молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП щодо ОСОБА_1, провадження у справі закрито. Підставою для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення є те, що в матеріалах справи відсутні будь-які обєктивні докази порушення позивачем ПДР. Постанова Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18 жовтня 2017 року набрала законної сили 10.11.2017 року (а.с. 2).

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч. 4 ст. 82 ЦПК України).

Також з"ясовано, що заступником начальника Кропивницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області ОСОБА_4 21 листопада 2017 року за вих.№29/Т-ВЕБ на звернення ОСОБА_1 повідомлено, що він перебуває на обліку в управлінні з 01.07.2004 року і отримує пенсію по інвалідності, III група, внаслідок трудового каліцтва, призначену за нормами Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". 13.10.2017 року до управління надійшла постанова Подільського ВДВС м. Кропивницького ГТУЮ у Кіровоградській області про стягнення з боржника штрафу 255 грн. згідно ч.2 ст. 308 КУпАП, в разі несплати штрафу протягом 15 днів, з правопорушника стягується подвійний розмір, тобто 510 грн. Загальна сума боргу складає 670,00 грн., в листопаді поточного року було утримано 330,38 грн. Залишок переплати складає 339,62 грн., який буде утримуватись в розмірі 20 % щомісячно від загального розміру пенсії (а.с. 3).

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За статтею 56 Конституції України, кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами статей 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб'єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу.

Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких визначений частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

Шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян, підлягає відшкодуванню на підставі Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду».

За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, його посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 цього Кодексу).

Згідно ст. 1173 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Відповідно до ст. 1174 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

В постанові Верховного Суду від 08 лютого 2018 року по справі № 454/1213/16-ц зазначено наступне.

Положеннями частин першої - третьої статті 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно з роз'ясненнями, які містяться у пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 25 травня 2001 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою належить розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності, прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

З досліджених доказів вбачається, що позивача безпідставно було притягнуто до адміністративної відповідальності на підставі постанови співробітника поліції, оскільки вказана постанова була скасована , у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Належних та допустимих доказів щодо стягнення із позивача 670,00 грн. штрафу на виконання постанови інспектора, яка скасована, суду позивачем не надано. До листа від 21.11.2017 року № 29/Т-ВЕБ ( а.с.3), суд відноситься критично.

Разом з цим, суд вважає обґрунтованими аргументи позивача відносно того, що внаслідок неправомірних дій представника поліції щодо притягнення його до адміністративної відповідальності, останньому було завдано моральну шкоду, оскільки судом встановлено, що позивач повинен був вживати заходи щодо відновлення порушених прав у звязку з незаконним притягненням до адміністративної відповідальності.

При цьому, вирішуючи питання щодо відповідача , з якого повинні бути стягнуті грошові кошти, суд керується правовими позиціями, викладеними в постанові Верховного Суду від 01 серпня 2018 року по справі № 520/4116/16-ц, провадження № 61-3767св18, в якій зазначено наступне.

При встановленні дійсного спричинення шкоди стягнення повинно проводитись не з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України, а з рахунків винних органів, як розпорядників (одержувачів) бюджетних коштів, рахунки яких відкриті в територіальному органі Державної казначейської служби України (тобто, безспірне списання коштів з рахунків, на яких обліковуються кошти бюджетних установ).

Отже, ОСОБА_2 патрульної поліції в Кіровоградській області самостійно несе відповідальність за своїми зобовязаннями, оскільки є розпорядником бюджетних коштів нижчого рівня та шкода, повинна відшкодовуватися з рахунків саме цього органу, тобто за рахунок бюджету, передбаченого для ОСОБА_2 патрульної поліції в області Департаменту патрульної поліції.

Згідно з ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно положень ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частина 1 ст.48 ЦПК України визначає, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Відповідно до ч.ч.2-4 ст.51 ЦПК України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 за захистом свого порушеного права звернувся до суду із позовом, у якому відповідачем вказав інспектора роти №2 батальйону ОСОБА_2 патрульної поліції в місті Кропивницькому лейтенанта поліції ОСОБА_3. Виходячи з норм процесуального права відповідачем є особа, на яку вказує позивач як на порушника своїх прав. На відміну від позивача відповідач - це особа, яка, на думку позивача, порушила, не визнала чи оспорила субєктивні права, свободи чи інтереси позивача. Якщо ж судом встановлено, що відповідач не є зобовязаним за вимогою позивача, такий відповідач визнається неналежним. Установлення цієї умови є підставою для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Проте, виключно позивач, наділений правом визначати коло відповідачів, визначати предмет та підстави позову.

Однак, позивач не звертався до суду з клопотанням про залучення до участі у справі як співвідповідача чи заміну неналежного відповідача ОСОБА_2 патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції.

Як вбачається з матеріалів справи, судом, за клопотанням представника ОСОБА_2 патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції залучено до участі в справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_2 патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції.

Враховуючи, що позовні вимоги заявлені про відшкодування шкоди, завданої інспектором патрульної поліції під час здійснення ним своїх повноважень, а відтак ОСОБА_2 патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції самостійно несе відповідальність за своїми зобовязаннями, яке є розпорядником бюджетних коштів нижчого рівня, в зв'язку з чим саме цей орган має бути залучений до участі у справі в якості відповідача (співвідповідача).

Предявлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову. На основі повно та всебічно зясованих обставин справи, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозвязок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позову, так як позов пред»явлено не до тієї особи, яка має відповідати за порушене право позивача .

Разом з тим, суд зазначає, що позивач не позбавлений права на звернення до суду із позовною заявою до належного відповідача (відповідачів).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Пронін проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року.

Згідно пенсійного посвідчення ( а.с. 1-зворотня сторона) позивач в справі є особою з інвалідністю ІІ групи, а тому, відповідно до п. 9 ч. 1 ст.5 Закону України, звільнений від сплати судового збору в усіх судових інстанціях. З врахуванням вимог ст.141 ЦПК України, суд компенсує за рахунок Державного бюджету України судові витрати по справі.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до інспектора роти №2 батальйону ОСОБА_2 патрульної поліції в місті Кропивницькому лейтенанта поліції ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_2 патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції про стягнення з відповідача 670,00 грн. матеріальної шкоди, 8 000 ,00 грн. моральної шкоди, судових витрат - відмовити повністю.

Судові витрати по справі компенсувати за рахунок Державного бюджету України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, в редакції від 3 жовтня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди (Кіровський районний суд м. Кіровограда).

Відомості про учасників справи:

позивач:ОСОБА_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1;

відповідач: поліцейський роти №2 батальйону ОСОБА_2 патрульної поліції в місті Кропивницькому лейтенант поліції ОСОБА_3, місцезнаходження: вул. Юрія Бутусова, 22 б, м. Кропивницький, 25030;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції, місцезнаходження: ОСОБА_5, 22б, м. Кропивницький, 25030.

Повне судове рішення складено 30.01.2019 року

Суддя Кіровського О. В. Бершадська

районного суду

м.Кіровограда