Ухвала

Іменем України

25 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 752/2605/13-ц

провадження № 61-17255ск19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Жданової В. С. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Кузнєцова В. О.

розглянув касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» на ухвалу Київського апеляційного суду від 16 серпня 2019 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» (далі - ПАТ «МТБ Банк») до ОСОБА_1 , третя особа - приватне підприємство «Ратмир Соло», про звернення стягнення на майно,

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про забезпечення позову шляхом:

- заборони державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (в тому числі Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міській, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень») вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не обмежуючись, державну реєстрацію права власності та інших речових прав на нерухоме майно, державну реєстрацію обтяжень на нерухоме майно, а також внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (в тому числі до Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек) записів про державну реєстрацію права власності та інших речових прав та їх обтяжень, записів про скасування державної реєстрації права власності та інших речових прав та їх обтяжень, змін до таких записів щодо об`єкту нерухомого майна, а саме - квартири АДРЕСА_1 ;

- передачі на зберігання третій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору, а саме ТОВ «Мутабор-агентство сервісних послуг» спірну квартиру;

- заборони позивачеві та іншим третім особам вчиняти певні дії, а саме, заборони представникам та уповноваженим особам позивача та іншим третім особам відступати право вимоги щодо предмета іпотеки - спірної квартири.

Заява мотивована тим, що у відповідності до умов кредитного договору № 76/К від 27 вересня 2005 року ПАТ «МТБ Банк» зобов`язався надати позичальнику ( ОСОБА_1 ) на поповнення обігових коштів, фінансування витрат на ремонт виробничих і офісних приміщень кредит у вигляді кредитної лінії з лімітом заборгованості 1 500 000 дол. США.

Зазначала, що банком надано 4 545 000 грн, що станом на 2005 pік, еквівалентно 900 тис. дол. США, а не 1 500 000 дол. США, як передбачено пунктом 1.1. зазначеного кредитного договору.

Вказувала на те, що ПАТ «МТБ Банк», починаючи з 2008 року намагається звернути стягнення на майно, що перебуває в іпотеці, обезціюючи його. В судах позивач заявляє заборгованість в розмірі 12 200 277 грн. 12 коп.

Зазначала, що за таких обставин, існує велика вірогідність повторного незаконного відчуження її майна третім особам. При цьому, відсутність обтяжень на квартиру призведе до порушення не лише її прав, а й прав третіх осіб, які придбають об`єкт нерухомості у незаконного власника.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 16 серпня 2019 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено частково.

Накладено арешт на об`єкт нерухомого майна, а саме - квартиру АДРЕСА_1 .

Заборонено державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (в тому числі Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міській, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень») вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо об`єкту нерухомого майна, а саме - квартиру АДРЕСА_1 .

Заборонено ПАТ «Марфін Банк» та іншим третім особам вчиняти певні дії, а саме, відступати право вимоги щодо предмета іпотеки - квартири АДРЕСА_1 .

У задоволені іншої частини заяви ОСОБА_1 відмовлено.

Постановляючи ухвалу про забезпечення позову, апеляційний суд виходив з того, що з урахуванням співмірності заходів забезпечення позову з позовними вимогами, які заявлені, з метою виконання можливого рішення суду, необхідно вжити заходів забезпечення позову.

У вересні 2019 року до суду касаційної інстанції надійшла касаційна скарга ПАТ «МТБ Банк» на ухвалу Київського апеляційного суду від 16 серпня 2019 року, здана до поштового відділення зв`язку 18 вересня 2019 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження, встановленого частиною першою статті 390 ЦПК України.

У клопотанні, доданому до касаційної скарги, ПАТ «МТБ Банк» просить поновити строк на касаційне оскарження ухвали Київського апеляційного суду від 16 серпня 2019 року, посилаючись на отримання оскаржуваної ухвали лише 28 серпня 2019 року, у підтвердження чого надає конверт поштової кореспонденції.

Частиною другою статті 390 ЦПК України передбачено, що учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин, оскільки без своєчасного отримання копії оскаржуваного судового рішення заявник позбавлений можливості як визначення необхідності подання касаційної скарги, так і її мотивування, що є обов`язковим елементом касаційної скарги згідно з вимогами статті 392 ЦПК України, він підлягає поновленню.

У касаційній скарзі ПАТ «МТБ Банк», посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу апеляційного суду та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні заяви ОСОБА_1 . відмовити, вказуючи на те, що відповідачем, у порушення вимог статті 151 ЦПК України не доведено того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Верховний Суд, дослідивши подану касаційну скаргу та додані до неї документи, оскаржуване судове рішення, зробив висновок, що у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ПАТ «МТБ Банк» на ухвалу Київського апеляційного суду від 16 серпня 2019 року необхідно відмовити з огляду на наступне.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Судом встановлено, 27 вересня 2005 року між відкритим акціонерним товариством «Морський транспортній банк», правонаступником якого за всіма правами та обов`язками з 12 листопада 2010 року є публічне акціонерне товариство «Марфін Банк» та приватним підприємством «Свічколап трейдінг» укладено кредитний договір № 76/K, про надання кредиту у вигляді кредитної лінії з 27 вересня 2005 року з кінцевим терміном погашення 27 вересня 2010 року включно з лімітом заборгованості 1 500 000 дол. США для поповнення обігових коштів, фінансування витрат на ремонт виробничих і офісних приміщень, придбання нерухомого майна зі сплатою за користування кредитними коштами 14,5% річних за фактичний період користування від фактичної суми заборгованості за кредитом щомісяця та погашенням кредиту відповідно до графіку.

З метою забезпечення зазначеного кредитного договору, між кредитором та ОСОБА_1 28 вересня 2005 року укладено іпотечний договір № 655 предметом якого є квартира АДРЕСА_1 та належить відповідачу на праві власності на підставі свідоцтва про право власності від 08 грудня 2004 року, виданого Головним управлінням житлового забезпечення м. Києва на підставі наказу Головного управління житлового забезпечення за № 2252-С/КІ від 01 грудня 2004 року.

Тобто, спір між сторонами виник з приводу квартири АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_1 на праві власності на підставі свідоцтва про право власності від 08 грудня 2004 року.

У відповідності до частин першої, другої статті 150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Відповідно до положень статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до пункту 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вжитті заходів забезпечення позову судом необхідно враховувати зміст позовних вимог, співмірність вжитих заходів із вимогами та вид забезпечення позову (пункт 3 і 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику розгляду судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»).

У пункті 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22 грудня 2006 року судам роз`яснено, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, в тому числі й на стадії апеляційного провадження, якщо заява про це надійшла до суду апеляційної інстанції або її не вирішив суд першої інстанції.

Таким чином, апеляційний суд обґрунтовано виходив з того, що обраний відповідачем вид забезпечення позову знаходиться у прямому зв`язку із предметом даного спору, і невжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності його вимог щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, призведе до порушення майнових прав відповідача, у зв`язку із чим правильним є висновок суду апеляційної інстанції про наявність підстав для часткового задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Крім того, суд, при частковому задоволенні заяви про забезпечення позову, враховуючи обставини, які можуть утруднити в майбутньому виконання рішення суду, якщо воно буде ухвалене на користь позивача, дійшов обґрунтованого висновку щодо співмірності заходу забезпечення позову із заявленими позовними вимогами.

Доводи касаційної скарги заявника про те, що відповідачем, у порушення вимог статті 151 ЦПК України не доведено того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, не заслуговують на увагу, оскільки суд, частково задовольняючи заяву про забезпечення позову, пересвідчився в тому, що між сторонами дійсно виник спір, з`ясував обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову вимогам ОСОБА_1

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо: правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Керуючись статтею 390, пунктом 5 частини другої, частинами четвертою, п`ятою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

У Х В А Л И В :

Клопотання публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.

Поновити публічному акціонерному товариству «МТБ Банк» строк на касаційне оскарження ухвали Київського апеляційного суду від 16 серпня 2019 року.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» на ухвалу Київського апеляційного суду від 16 серпня 2019 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» до ОСОБА_1 , третя особа - приватне підприємство «Ратмир Соло», про звернення стягнення на майно відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:В. С. Жданова
В. М. Ігнатенко
В. О. Кузнєцов