Справа № 309/3780/18
Провадження № 2/309/339/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2019 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого-судді Довжанин М.М.

з участю секретаря судового засідання Попадинець Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хуст справу за позовом ОСОБА_1 до Кошелівської сільської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Кошелівської сільської ради, в якому просить визнати за ним право власності на земельну ділянку загальною площею 0,2500 га, призначену для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, що знаходяться за адресою с. Залом, вул. Туристична, б/н Хустського району Закарпатської області. У позові посилається на те, що 04 лютого 2001 року помер батько заявника ОСОБА_2. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті батька є заявник, його мати ОСОБА_3, брат ОСОБА_4 та сестри ОСОБА_5, ОСОБА_6. До дня смерті ОСОБА_2 вони всі спільно проживали та були зареєстровані з останнім за адресою: с. Залом, вул. Сонячна, 3 Хустського району Закарпатської області. Заявник вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки всі інші подали заяви про відмову від прийняття спадщини. До складу спадщини входить земельна ділянка площею 0,2500 га, яка надана померлому безкоштовно у приватну власність на підставі рішення 9-ї сесії 22-го скликання Кошелівської сільської ради від 15 вересня 1997 року.

З метою оформлення спадкових прав та отримання свідоцтва про право на спадщину за законом заявник звернувся до нотаріуса, який повідомив йому про неможливість оформлення права на спадщину з причин відсутності реєстрації права власності на вказану земельну ділянку. Документом, що підтверджує виникнення права власності його покійного батька на вищевказану земельну ділянку є архівна довідка про витяг з рішення Кошелівської сільської ради. Наразі спадкова земельна ділянка є сформованою, встановлені її межі та присвоєно кадастровий номер. Заявник поставлений у безвихідне становище і інакше, як через суд, визнати його право власності на спадкове майно неможливо, тому він і звернувся до суду з даним позовом.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився. Подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить позов задовольнити.

Представник відповідача: Кошелівської сільської ради в судове засідання також не зявився. До суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому Кошелівська сільська рада заперечує проти задоволення позову, вважає, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами позовні вимоги, а позовна заява є необґрунтованою, просить суд відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову, а справу розглядати у відсутності представника сільської ради.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно ст.ст. 1217, 1258 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Судом встановлено, що 04 грудня 2001 року помер батько позивача ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії I-ФМ №085075 від 24.02.2001 року (а.с.9).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 0,2500 га, розташованої за адресою: с. Залом, вул. Туристична, б/н Хустського району Закарпатської області, яка надана померлому безкоштовно у приватну власність на підставі рішення 9-ї сесії 22-го скликання Кошелівської сільської ради від 15.09.1997 року. Спадкоємцями за законом першої черги за померлим ОСОБА_2 є його сини позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, доньки: ОСОБА_5, 14серпня ІНФОРМАЦІЯ_2 і ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3. Спадкоємці ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відмовилися від прийняття спадщини за померлим батьком ОСОБА_2, що стверджується копіями нотаріально посвідчених заяв. (а.с. 13-16).

Звернення позивача до суду з вимогою визнання права власності на спадкове майно зумовлене порушенням його права на отримання власності в порядку спадкування згідно відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в його користь.

При розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття «виникнення права на спадщину» та «виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини», і пов'язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Для набуття спадщини необхідна наявність ряду умов. Першою необхідною умовою є відкриття спадщини, під якою розуміють настання таких юридичних фактів, які обумовлюють виникнення у спадкоємця права на набуття спадщини - права на спадкування. До таких юридичних фактів, передусім, відноситься смерть спадкодавця. Але в момент відкриття спадщини спадкоємець набуває лише право на спадкування, але не право власності на саму спадщину. Для виникнення права власності на спадщину спадкоємець повинен належним чином здійснити (реалізувати) право на прийняття спадщини. Здійснення права на спадкування, передусім, полягає в тому, що спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Враховуючи наведене, а також те, що в судовому засіданні не встановлено даних, які б заперечували факт права власності у померлого ОСОБА_2 на спадкове майно, оскільки як за життя так і на час смерті останнього належність йому земельної ділянки площею 0,2500 га за адресою: с. Залом, вул. Туристична, б/н Хустського району, ніким не оспорювалося, а також не встановлено інших осіб, які б як спадкоємці за законом першої черги за померлим ОСОБА_2 мали право на спадкове майно або які б претендували на це право, окрім ОСОБА_1, суд приходить до переконання про достатність підстав для визнання за ОСОБА_1 права власності на земельну ділянку площею 0,2500 га за адресою: с. Залом, вул. Туристична, б/н Хустського району Закарпатської області, що належала ОСОБА_2, який помер 04 лютого 2001 року.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 81, 258-268 ЦПК України, ст.ст. 16, 328, 392, 1217, 1258, 1268, 1296, 1297 ЦК України, с у д

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, мешканцем с. Залом, вул. Яблунева № 5 Хустського району Закарпатської області право власності на земельну ділянку загальною площею 0,2500 га, призначену для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, що знаходиться за адресою: с. Залом, вул. Туристична, б/н Хустського району Закарпатської області.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Хустського

районного суду: підпис ОСОБА_7

З оригіналом вірно:

Суддя Хустського

районного суду: ОСОБА_7