Постанова

Іменем України

23 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 753/6456/18

провадження № 61-10881св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Шиповича В. В. (суддя-доповідач), Синельникова Є. В., Хопти С. Ф.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 , публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Київського апеляційного суду, у складі судді Яворського М. А., від 06 травня 2019 року про повернення апеляційної скарги,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (далі - ПАТ «НАСК «Оранта»), ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 19 лютого 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 47 784, 18 грн та судовий збір в розмірі 477, 84 грн.

Стягнуто з ПАТ «НАСК «Оранта» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 319, 96 грн.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

29 березня 2019 року ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 19 лютого 2019 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 10 квітня 2019 року апеляційна скарга ОСОБА_2 залишена без руху в зв`язку з невідповідністю поданої апеляційної скарги пунктам 5, 6 частини другої статті 356, пунктам 2, 3 частини четвертої статті 356 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), надано відповідачу ОСОБА_2 строк для усунення недоліків, а саме: надання суду апеляційної інстанції копії апеляційної скарги у відповідності до кількості учасників справи та зазначення у чому полягає незаконність чи необґрунтованість оскаржуваного судового рішення, підстави його скасування та направлення справи для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю.

23 квітня 2019 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_2 подав доповнення до апеляційної скарги на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 19 лютого 2019 року, які містять в тому числі посилання на виконання ОСОБА_2 вимог частини четвертої статті 356 ЦПК України шляхом самостійного направлення учасникам справи копій апеляційної скарги.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 06 травня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Дарницького районного суду міста Києва

від 19 лютого 2019 року повернуто скаржнику, а доповнення до апеляційної скарги ОСОБА_2 - залишено без розгляду.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що вимоги ухвали суду

від 10 квітня 2019 року ОСОБА_2 щодо дотримання частини четвертої статті 356 ЦПК України залишилися не виконаними.

ОСОБА_2 не направив до суду апеляційної інстанції копії апеляційної скарги відповідно до кількості учасників справи, у зв`язку з чим апеляційний суд позбавлений можливості виконати вимоги статті 361 ЦПК України.

Доповнення до апеляційної скарги подане ОСОБА_2 23 квітня 2019 року, після закінчення строку на апеляційне оскарження, а тому підлягає залишенню судом без розгляду.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі ОСОБА_2 , посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просить оскаржуване судове рішення скасувати, справу передати на розгляд суду апеляційної інстанції.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

У червні 2019 до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_2 на ухвалу Київського апеляційного суду від 06 травня 2019 року.

Ухвалою Верховного Суду від 14 червня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі № 753/6456/18 та витребувано її матеріали з суду першої інстанції.

У червні 2019 року матеріали справи надійшли до Верховного Суду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга ОСОБА_2 мотивована тим, що ним виконані всі вимоги цивільного процесуального законодавства щодо апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції, встановлені судом строки дотримані.

Посилання в ухвалі суду на невиконання ним вимог статті 177,

частини четвертої статті 356 ЦПК України не відповідають дійсності, оскільки в поданій ним через канцелярію Дарницького районного суду м. Києва апеляційній скарзі зазначено «копія апеляційної скарги для всіх сторін», які ним були здані до канцелярії.

Судом апеляційної інстанції перекручено на власний розсуд послідовність дій ОСОБА_2 при подачі апеляційної скарги.

Відзив на касаційну скаргу учасниками справи до суду не подано.

Позиція Верховного Суду

Відповідно до статті 388 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга ОСОБА_2 не підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходив Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

За правилами статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржувана ухвала суду апеляційної інстанції відповідає.

Відповідно до частини другої статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Пунктом 2 частини четвертої статті 356 ЦПК України передбачено, що до апеляційної скарги додаються копії скарги та доданих письмових матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Згідно з частиною третьою статті 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Згідно статті 361 ЦПК України разом з ухвалою про відкриття апеляційного провадження суд апеляційної інстанції надсилає копії апеляційної скарги та доданих до неї матеріалів учасникам справи.

У справі, що переглядається, встановлено, що ухвалою Київського апеляційного суду від 10 квітня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме - надання копій апеляційної скарги відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі та зазначення в чому полягає незаконність і (або) необґрунтованість рішення суду першої інстанції.

Повертаючи ОСОБА_2 його апеляційну скаргу, апеляційний суд виходив з того виходив з того, що скаржник у наданий судом строк недоліки апеляційної скарги не усунув, зокрема не надав суду копії апеляційної скарги відповідно до кількості учасників справи, чим позбавив суд можливості виконати вимоги статті 361 ЦПК України.

Посилання ОСОБА_2 на те, що копії апеляційної скарги відповідно до кількості учасників справи були додані ним до апеляційної скарги при її подачі до канцелярії Дарницького районного суду м. Києва спростовані матеріалами справи.

Так, відповідно до пункту 2.6 Інструкції з діловодства у місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, Апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України № 173

від 17 грудня 2013 року, у разі одержання документів у пошкодженій упаковці, або якщо при відкритті конверта (пакета) виявлено відсутність будь-якого документа чи додатка до нього, про це складається акт у двох примірниках, один з яких надсилається відправнику, а другий додається до вхідних документів.

У поданій ОСОБА_3 до суду апеляційній скарзі дійсно зазначено в переліку доданих документів - «копія апеляційної скарги для всіх сторін», однак в матеріалах справи (а.с. 124) міститься акт від 29 березня 2019 року, складений працівниками Дарницького районного суду м. Києва, яким посвідчена відсутність у документах поданих ОСОБА_2 копії апеляційної скарги для сторін.

Суд апеляційної інстанції, постановлячи ухвалу від 10 квітня 2019 року зазначив у ній недоліки апеляційної скарги ОСОБА_3 та способи їх усунення, при цьому не покладав на ОСОБА_3 обов`язку направляти копії апеляційної скарги учасникам справи.

Надання копій апеляційної скарги безпосередньо суду передбачає, що суд у тому числі перевіряє їх на відповідність оригіналу скарги після чого, у разі відкриття апеляційного провадження направляє іншим учасникам справи.

Однак замість усунення недоліків апеляційної скарги у спосіб, визначений законом та судом, а саме шляхом надання суду копій апеляційної скарги відповідно до кількості учасників справи, ОСОБА_2 вирішив діяти на власний розсуд.

Відповідно до частини четвертої статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Вирішуючи питання про прийняття доповнень до апеляційної скарги

ОСОБА_3 , апеляційний суд виходив з того, що їх було подано після закінчення визначеного законом процесуальних строків.

Згідно частини першої статті 364 ЦПК України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до частини першої-другої статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Строк на апеляційне оскарження рішення Дарницького районного суду

м. Києва від 19 лютого 2019 року, повний текст якого складено 28 лютого 2019 року, закінчився 02 квітня 2019 року.

Доповнення до апеляційної скарги ОСОБА_3 подано 23 квітня 2019 року, тобто після закінчення встановленого частиною першою статті 364

ЦПК України строку.

За змістом статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

За таких обставин апеляційний суд правильно застосував положення

статей 127, 185, 356, 361, 364 ЦПК України та дійшов обґрунтованого висновку про визнання апеляційної скарги ОСОБА_3 неподаною та її повернення, а також залишення без розгляду доповнення до апеляційної скарги.

Доводи касаційної скарги про те, що заявник оскарженим судовим рішення позбавлений доступу до суду є безпідставними, оскільки повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню ОСОБА_2 до апеляційного суду із апеляційною скаргою на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 19 лютого 2019 року.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі «Станков проти Болгарії» від 12 липня 2007 року).

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду апеляційної інстанції - без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Київського апеляційного суду від 06 травня 2019 року про повернення апеляційної скарги залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:В. В. Шипович Є. В. Синельников С. Ф. Хопта