Дата документу 15.02.2019
Справа № 501/1527/17
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 лютого 2019 року м. Чорноморськ Одеської області
Іллічівський міський суд Одеської області у складі:
головуючого судді - Смирнова В.В.,
при секретарі - Кочкіній О.В.,
справа № 501/1527/17
відповідача: ОСОБА_2,
третя особа: ОСОБА_3
вимоги позивача: про усунення від права на спадкування,
учасники справи - не з'явилися
негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне:
І. виклад позиції позивача та відповідача.
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що 23 грудня 2016 року померла її рідна матір, ОСОБА_4, після смерті якої залишилося спадкове майно, спадкоємцями першої черги є її діти: позивачка ОСОБА_1, відповідачка ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3. Після смерті ОСОБА_4 спадкодавець заповіт не залишала, а третя особа ОСОБА_3 від прийняття спадщини відмовився на користь позивачки ОСОБА_1.
Позивачка ОСОБА_1 вважає, що ОСОБА_2 не має права на успадкування майна, яке належало їх матері, оскільки, саме позивачка проживала з матірю та здійснювала догляд за нею, а відповідачка ОСОБА_2 ухилялася від надання допомоги своїй матері, яка через тяжку хворобу була у безпорадному стані, стверджує, що всю організацію похорон здійснила позивачка, в звязку з чим, вважає, що має всі підстави просити суд усунути відповідачку ОСОБА_2 від права на спадкування за законом.
Позов обґрунтувала посиланням на правила ст. 1224 ЦК України, за якими за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкоємцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник не зявились, про слухання справи були повідомлені належним чином.
Представник відповідачки ОСОБА_5, надала до суду відзив на позов, яким проти позову заперечила, вказала на його необґрунтованість та безпідставність, надала заяву про розгляд заяви по суті та просила відмовити у позовних вимогах (а.с. 72-75).
Третя особа, ОСОБА_3 надав заяву до суду, про те, що позов підтримує, та просить розглядати справу без його участі (а.с.47)
ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.
Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 02.08.2017 року відкрито провадження по справі (а.с. 38).
Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 26.03.2018 року призначено до загального розгляду (а.с. 61).
Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 27.11.2018 року задоволено клопотання представника відповідача, витребувано спадкову справу (а.с. 133).
Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), у звязку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.
В поданому до суду відзиву на позов відповідач ОСОБА_2 зазначила, що заперечує проти позову про усунення її від права на спадкування за законом, вважає заявлені вимоги необґрунтованим Заперечуючи проти заявлених вимог, зазначила, що проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, має на своєму утриманні та вихованні трьох дітей: ОСОБА_6, з яких двоє дітей є неповнолітніми, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 86-87).
Крім того, неповнолітньому сину відповідачки, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, у 2014 році встановлено діагноз, мовою оригіналу « Органическое поражение мезга необъеснимой этиологии в иде психоорганического синдрома с интелектуальной недостаточностью и недоразвитостью коммуникативности и речи (СНР 2 уровня, дисбактеріоз, глютеновая непереносимость, задерка психомоторного развития, герпевирусная инфекция, как следствие, системне нарушения, функциональные нарушения нервной системы, функциональные нарушения сердечно-сосудистой системы; эталонные процессы- гипоплазия надпочечников, сильное закисление тканей ( полушария головного мезга сверху, глютеновая интеропатия). З часу постановлення діагнозу сину, відповідачка омісячно проходить обстеження та лікування, о потребує значних грошових витрат,що підтвердується результатами обстежень (а.с. 88-119).
Посилається на той факт, що позивачка ОСОБА_1, після встановлення ОСОБА_4 інвалідності, у серпні 2014 році, оформила піклування по догляду за матірю. Відповідачка ОСОБА_2 по можливості два рази на тиждень приїжджала до матері та привозила продукти, також допомогала позивачці, вивозила та дітей позивачки на море, що підтверджуться фотографіями (а.с. 78-81).
Покійна ОСОБА_4 відмовлялась від допомоги відповідачки ОСОБА_2, оскільки знала про важкий стан хворої дитини відповідачки, та мала пенсію і оплату ОСОБА_1 по догляду за нею.
Також, відповідачка ОСОБА_2 заперечує щодо витрат позивачки на поховання матері ОСОБА_4, оскільки позивачка не має трудового стажу, та не працювала жодного дня, жила за рахунок пенсії матері, тому всі витрати з поховання понесла відповідачка ОСОБА_2, а частину грошей сплатило похоронне бюро.
Третя особа ОСОБА_3 є громадянином ОСОБА_9 та постійно проживає на території ОСОБА_9, не приймав участі в догляді та похованні матері (а.с. 47-48).
23 грудня 2016 року померла ОСОБА_4 Вказана обставина підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД № 478495, виданим 24 грудня 2016 року Чорноморським міьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (а.с. 5, 164).
Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина за законом, оскільки заповіту померла не склала.
Позивачка є дочкою померлої ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖД № 488105, відповідно якого зазначено ОСОБА_10, народилася 01 червня 1975 року, батьками зазначено ОСОБА_11 (а.с.30).
Відповідачка є дочкою померлої ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про народження серії VII-УР № 1016967, відповідно якого зазначено ОСОБА_12, народилася 09 серпня 1968 року, батьками зазначено ОСОБА_11 (а.с. 154).
Від 08.02.2017 року нотаріусом Чорноморської міської державної нотаріальної контори Одеської області після смерті ОСОБА_4 була заведена спадкова справа №28/2017, (а.с.139-180).
Сторони по справі своєчасно, в передбачені законом строки звернулись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. У заяві зазначили, що вони є дочками померлої ОСОБА_4 та є таким, що спадщину прийняли, є спадкоємцями першої черги, третя особа, ОСОБА_3 подав заяву до нотаріуса про відмову від прийняття спадщини на користь позивачки ОСОБА_1
Такі обставини підтверджені Витягом про реєстрацію у спадковому реєстрі № 28/2017 16.06.2018 року(а.с.158).
V. Оцінка Суду.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру.
Відповідно до ст.1 першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини під майном також розуміються майнові права.
У статті 16 ЦК України зазначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 3 ЦПК України, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 10 ЦПК України, а також правильно витлумачив ці норми.

Суд застосував такі норми права.

За статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За правилами частини 1 статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Рідні брати та сестри спадкодавця мають право на спадкування за законом у другу чергу.

Такі правила встановлені статтями 1261, 1262 ЦК України.

За правилами частини 5 статті 1224 ЦК України, особа може бути усунена від права на спадкування за законом за рішенням суду, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

З огляду на зміст зазначеної норми закону, суд при вирішенні такої справи повинен установити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи.

Відповідно до ч. 2 статті 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Вказаних вимог закону позивачем не виконано.

За правилами статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Вказані норми процесуального права вказують на необхідність доведення стороною, що звернулась до суду, належними та допустимими доказами вимог, що нею заявлені.

Із розяснень, наданих судам у пункті 6 Постанови Пленуму Верховного від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що правило частини пятої стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК України не були зобовязані утримувати спадкодавця. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Факт ухилення особи від виконання обовязку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади).

При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обовязку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідоме невиконання такою особою встановленого законом обовязку.

Для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права спадкування відповідно до частини пятої статті 1224 ЦК України має значення сукупність обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання, перебування спадкодавця в безпорадному стані, потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який її потребував, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обовязку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення повязане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обовязок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій.

Сукупність досліджених в судовому засіданні доказів дає підстави для висновку про недоведеність позовних вимог.

При розгляді справи судом не встановлено факту вчинення відповідачем умисних дій чи бездіяльності, спрямованих на уникнення від обовязку забезпечити підтримку та допомогу матері.

Відповідачка проживала в іншому населеному пункті порівняно з постійним місцем проживання спадкодавця, має неповнолітніх дітей, яких виховує та утримує одноособово, щомісячно витрачає значні грошові кошти на лікування хворого сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Заявлені позивачем вимоги про усунення від права на спадкування суд вважає не доведеними.

Суд, дослідивши зібрані у справі докази, всебічно та повно зясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 19 , 6 - 81, 89, 95, 141, 229, 258, 259, 263 - 264, 268, 354-355 ЦПК України,ст.ст. 16, 1217, 1218, 1224, 1261, 1262, 1269 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_13 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про усунення від права на спадкування відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Смирнов В.В.