Справа №597/238/19
Провадження №6/597/4/2019
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" лютого 2019 р. Заліщицький районний суд Тернопільської області

в складі головуючого Дудяка С.В.

за участю секретаря Богдана В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Заліщики подання старшого державного виконавця Заліщицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2, без вилучення паспортного документа,

в с т а н о в и в:

11.02.2019 року старший державний виконавець Заліщицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_1 звернулась до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за кордон, без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, до виконання зобов'язань, покладених на нього виконавчим листом №333/3314/17 виданим 19.01.2018 року.

Подання мотивовано тим, що на виконанні у Заліщицькому районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області знаходиться виконавче провадження №57286992 з примусового виконання виконавчого листа №333/3314/17 виданого 19.01.2018 року Комунарським районним судом м.Запоріжжя про солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 заборгованості в розмірі 10000,00 гривень. Оскільки рішення суду не виконується, а боржник ухиляється від його виконання, не вживає заходів щодо виконання рішення, декларації не надає, старший державний виконавець просить обмежити його у праві виїзду за межі України.

В судове засідання старший державний виконавець Небеснюк З.М. не з'явилась та не повідомила суд про причини своєї неявки. На неодноразові телефонні дзвінки на номер 2-20-60 в Заліщицький районний відділ державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, з метою повідомлення про судовий розгляд подання, ніхто не відповідає.

Відповідно до ст.441 ч.4 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Дослідивши матеріали подання, суд приходить до висновку, що дане подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.33 ч.1 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Статтею 6 ч.1 п.5 Закону України Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України, передбачено як підставу для тимчасового обмеження громадянина України у праві виїзду за кордон ухилення від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Відповідно до ст.441 ч.1 та ч.3 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Виходячи із зазначених норм, право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань.

Чинним законодавством передбачено можливість тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України не за наявності факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання.

Під поняттям «ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Як вбачається з матеріалів справи, на виконанні у Заліщицькому районному відділі ДВС ГТУЮ у Тернопільській області знаходиться виконавче провадження №57286992 з примусового виконання виконавчого листа №333/3314/17 виданого 19.01.2018 року Комунарським районним судом м.Запоріжжя про солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 заборгованості в розмірі 10000,00 гривень.

Постановою старшого державного виконавця від 24.09.2018 року відкрито виконавче провадження №57286992.

В ході проведення виконавчих дій виконавцем встановлено, що згідно інформації, наданої на запити, майно належне боржнику на праві власності відсутнє.

Звертаючись до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, який є одним із відповідачів, старший державний виконавець зазначила, що боржник рішення суду не виконує та ухиляється від виконання покладених на нього судовим рішенням зобов'язань, не вказуючи яким чином виконується рішення суду іншим боржником.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

В свою чергу, старшим державним виконавцем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження умисного ухилення боржника ОСОБА_2 від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням.

Сам по собі факт відсутності майна та грошових коштів у боржника не свідчить про його ухилення від виконання зобов'язання. Крім того, старшим державним виконавцем не встановлено джерело доходу ОСОБА_2, з якого б він міг виконати зобов'язання, щодо погашення боргу, так як обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України може позбавити його можливості виконати боргові зобов'язання, покладені на нього рішенням суду.

Отже, враховуючи вищевказане, суд вважає, що в даному випадку відсутні достатні підстави для тимчасового обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України.

Тому, суд приходить до переконання, що у задоволенні подання старшого державного виконавця Заліщицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2, без вилучення паспортного документа, слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст.33 ч.1 Конституції України, Законом

України Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України, ст.ст.259-261, 263, 268, 272, 352-354, 441, 446 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні подання старшого державного виконавця Заліщицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2, без вилучення паспортного документавідмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею і може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її складання.

Суддя: ОСОБА_5