РІШЕННЯ

Іменем України

19 вересня 2019 року с.м.т.Шевченкове

Шевченківський районний суд Харківської області

у складі: головуючого судді - Тордія Е.Н. секретар судових засідань - Сергієнко В.С.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду Харківської області цивільну справу №637/941/19 (2/637/255/19) за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ :

Короткий зміст та фактичні обставини.

26 липня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Шевченківського районного суду Харківської області з позовною заявою про визнання права власності в частці на майно в порядку спадкування за законом, після смерті сина ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обгрунування позовних вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її син ОСОБА_3 . Після смерті залишилося спадкове майно у вигляді: земельної ділянки площею 7.51 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Нижньобурлуцької сільської ради Шевченківського райоун Харківської області та ј частини житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 . На Ѕ частину земельної ділянки та ј частини житлового будинку прийнято у спадщину та визнано право власності за сином померлого ОСОБА_2 , на підставі рішення Шевченківського районного суду Харківської області від 26 жовтня 2016 року. Померлий заповіту не залишив, позивач є спадкоємцем першої черги після смерті сина. Звернувшись своєчасно до нотаріальної контори з відповідною заявою про оформлення спадщини позивач, отримала відмову, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Які були втрачені на невідомих обставин. Враховуючи , що у іншій спосіб захистити свої права вона не може, тому позивач звернулася до суду та просить, визнати за нею право власності на спадкове майно: Ѕ частину земельної ділянки та ј частини житлового будинку, після смерті сина ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку спадкування за законом.

Позичав в судове засідання не з`явилася надав до суду заяву про розгляд справи за своєї відсутності на підставі наданих нею доказів , позовні вимоги прохала задовольнити.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, надав до суду письмову заяву з клопотанням про розгляд справи у своєї відсутності, та проти задоволення позову ОСОБА_1 не заперечував.

Суд вважає можливим продовжити розгляд справи у відсутності позивача та відповідача, що відповідає положенням ст. 223 Цивільно - процесуального кодексу України.

Відповідно до ч.2 ст.247 Цивільно - процесуального кодексу України за неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.13 Цивільно - процесуального кодексу України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Стаття 81 Цивільно - процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Кожна особа згідно ч.1 ст.15 Цивільного кодексу України має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За положеннями ст. 55 Конституції України - кожана особа має право на судовий захист.

Мотивувальна частина та застосовані правові норми.

Судом встановлені такі факти, і відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про народження (серія НОМЕР_1 виданого повторно с.Н- Бурлуцький Шевченківського району Харківської області від 7 січня 1983 року) ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_3 , його матір`ю відповідно вказана: позивач за справою - ОСОБА_1 .

Свідоцтво про смерть (серія НОМЕР_2 , видане відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Куп`янську Куп`янського міськрайонного управління юстиції Харківської області від 23 січня 2007 року), засвідчує факт того, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер син позивача - ОСОБА_3 .

За своє життя ОСОБА_3 отримав державний акт на право приватної власності на землю ( серія НОМЕР_3 від 26 червня 2000 року ) зареєстрований у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №47, площею 7.51 га в межах згідно з планом для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Нижньобурлуцької сільської ради Шевченківського району Харківської області.

Свідоцтвом про право власності на житловий будинок , яке видане виконкомом Нижньобурлуцької сільської ради Шевченківського району Харківської області 16 грудня 1995 року, засвідчено той факт, що ОСОБА_3 мав право на Ѕ частину житлового будинку з прилеглими до нього забудовами та спорудами, розташованого по АДРЕСА_1 .

Рішенням Нижньобурлуцької сільської ради Шевченківського району Харківської області (36-а сесія) від 10 листопада 2009 року було змінено назву села Тараса Шевченка на село Шевченкове Шевченківського району Харківської області.

Свідоцтво про право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 та державний акт на право приватної власності на землю (серія НОМЕР_3 від 26 червня 2000 року) площею 7.51 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, після смерті спадкодавця - ОСОБА_3 , виявлено не було, про їх втрату, зроблено повідомлення в районну газету «Краєвид» №№7-8 (1625-1626) від 23 січня 2016 року та №№39-40 (1657-1658) від 14 травня 2016 року (а.с.15-16).

Відповідно до відповіді №427/02-14 наданої Шевченківською державною нотаріальною конторою Харківської області від 29 вересня 2015 року вбачаєтся, що позивачу відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті спадкодавця в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів (свідоцтва про право власності на житловий будинок та державного акту на землю) та рекомендовано звернутися для вирішення даного питання до суду.

Згідно відповіді №Р-12/0-8/6-16 Головного Управління Держгеокадастру у Харківській області відділу у Шевченківському районі від 22 січня 2016 року вартість одного гектара ріллі на території Нижньобурлуцької сільської ради Шевченківського району Харківської області по КСП «Нижньобурлуцьке» станом на 01 січня 2016 року становить - 32241.25 грн.

З висновку про вартість об`єкту оцінки наданого ПП «Аргумент» від 11 травня 2016 року вбачається, що вартість житлового будинку загальною площею 82.6 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 становить 37064.00 грн.

Інформаційними довідками зі Спадкового реєстру наданих приватним нотаріусом Шевченківського районного нотаріального округу Харківської області від 07 вересня 2019 року зазначено, що після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 заведена спадкова справа Шевченківською державною нотаріальною конторою Харківської області за №179/2007.

Рішенням Шевченківського районного суду Харківської області від 26 жовтня 2016 року (справа №637/762/16) за відповідачем по справі ОСОБА_2 визнано право власності на Ѕ частину земельної ділянки площею 7.51 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Нижньобурлуцької сільської ради Шевченківського району Харківської області та на ј частину житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відносини спадкування регулюються Цивільним кодексом України, який вступив у дію 01 січня 2004 року.

Відповідно ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Право власності є непорушним.

За правилами ст.328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно ст.1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно до ст.1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті.

Спадкоємці відповідно до ст. 1258 Цивільного Кодексу України одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом згідно ст. 1261 Цивільного Кодексу України мають діти спадкодавця, у тому числі зачатті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до п. 4.15 Наказу Мін`юсту від 22 лютого 2012 року № 296/5 зареєстрованого в Міністерстві Юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» вказано, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року № 1952-ІV, передбачено, що однією із підстав державної реєстрації прав на нерухоме майно є рішення судів, що набрали законної сили, оскільки визнання права власності на нерухоме майно є прерогативою суду.

За змістом ст. 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємця на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ч.1 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має права прийняти спадщину або не прийняти її.

Частина 5 статті 1268 Цивільного кодексу України встановлює, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

У відповідності до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Оцінивши зібрані докази у їх сукупності надавши їм належну правову оцінку, а також враховуючи, той факт, що позивач є спадкоємцем першої черги за законом, визнання за нею права власності не порушають нічиїх прав та інтересів, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є доведеними та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 200, 206, 259, 268, 293, 315, 316 ЦПК України, ст.ст. 15,16,328, 1216, 1218, 1220, 1258, 1225, 1233, 1235, 1261, 1268 Цивільного Кодексу України, ст. 41 Конституції України, Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року № 1952-1V, п. 3.22 розділу 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрованого 22 лютого 2012 року за № 282/20595,пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» , суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину земельної ділянки, площею 7.51 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Нижньобурлуцької сільської ради Шевченківського району Харківської області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ј частину житловий будинку АДРЕСА_1 і, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з часу виготовлення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ: