Ухвала

23 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 335/15138/17

провадження № 61-17138 ск 19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Луспеника Д. Д. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 09 квітня 2019 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 13 серпня 2019 року у справі за позовом Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення штрафних санкцій; за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради, треті особи: заступник начальника відділу з питань оренди та контролю договірних відносин з питань приватизації та оренди Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради Димитрієв Дмитро Євгенович, головний спеціаліст відділу з питань оренди та контролю договірних відносин з питань приватизації та оренди Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради Рибіна Тетяна Миколаївна, про захист права власності,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2017 року Департамент комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення штрафних санкцій в розмірі 12 643,96 грн у зв`язку з порушенням нею умов договору купівлі-продажу об`єкта права комунальної власності та відмовою у добровільному порядку сплатити суму штрафу за порушення виконання умов вказаного договору.

У січні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зустрічним позовом до Департаменту комунальної власності і приватизації Запорізької міської ради, треті особи: заступник начальника відділу з питань оренди та контролю договірних відносин з питань приватизації та оренди Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради Димитрієв Д. Є., головний спеціаліст відділу з питань оренди та контролю договірних відносин з питань приватизації та оренди Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради Рибіна Т. М., про захист права власності, в якому просила суд заборонити Департаменту комунальної власності і приватизації Запорізької міської ради вимагати від неї сплати штрафних санкцій на підставі акту перевірки умов виконання договору купівлі-продажу від 22 грудня 2016 року в сумі 12 643,96 грн.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 09 квітня 2019 року у складі судді Кудряшової Ю. І. позов Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 користь Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради штрафні санкції у розмірі 12 643,96 грн.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Зустрічний позов ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 13 серпня 2019 року у складі колегії суддів: Кочеткової І. В., Кримської О. М., Дашковської А. В. апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 09 квітня 2019 року - без змін.

У вересні 2019 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 09 квітня 2019 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 13 серпня 2019 року, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить судові рішення скасувати та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на

1 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Ціна позову у даній справі як за первісним, так і за зустрічним позовом становить 12 643,96 грн, яка станом на 1 січня 2019 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 921,00 грн * 100 = 192 100,00 грн).

Отже, зазначена справа є малозначною у силу вимог закону.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню. Верховний Суд таких випадків також не встановив.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року, § 45; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року, § 37).

При цьому, застосування передбаченого законодавством порогу ratione valoris (ціна позову) для подання скарг до верховного суду є правомірною та обгрунтованою вимогою, враховуючи саму суть повноважень верховного суду щодо розгляду лише справ відповідного рівня значущості («Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року, § 36).

З урахуванням наведеного, оскільки ОСОБА_1 подала касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 1 частини шостої, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом

1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 09 квітня 2019 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 13 серпня 2019 року у справі за позовом Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення штрафних санкцій; за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради, треті особи: заступник начальника відділу з питань оренди та контролю договірних відносин з питань приватизації та оренди Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради Димитрієв Дмитро Євгенович, головний спеціаліст відділу з питань оренди та контролю договірних відносин з питань приватизації та оренди Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради Рибіна Тетяна Миколаївна, про захист права власності відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Суддя Д. Д. Луспеник