Справа № 305/459/19
П О С Т А Н О В А

Іменем України

19 вересня 2019 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Джуги С.Д.

суддів: Куштана Б.П., Фазикош Г.В.

за участю секретаря судового засідання: Микуляк Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 та Громадської організації «Проти придурків та ідіотів» на рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 15 квітня 2019 року, ухваленого суддею Ємчук В.Е., у справі за позовом ОСОБА_1 та Громадської організації «Проти придурків та ідіотів» до Закарпатської філії товариства з обмеженою відповідальністю "ГОТІС" "Санаторій "ГІРСЬКА ТИСА" про визнання права, визнання відповіді недійсною, зобов`язання до вчинення дій, відшкодування збитків та матеріальної шкоди,-

встановив:

У березні 2019 року ОСОБА_1 (далі Позивач) та в інтересах позивача Громадська організація «Проти придурків та ідіотів» в особі її голови ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 являється засновником та головою громадської організації «Проти придурків та ідіотів» відповідно до відомостей у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань) звернулися в суд з позовом до Закарпатської філії товариства з обмеженою відповідальністю "ГОТІС" "Санаторій "ГІРСЬКА ТИСА" (далі Відповідач) про визнання права, визнання відповіді недійсною, зобов`язання до вчинення дій, відшкодування збитків та матеріальної шкоди посилаючись на те, що ОСОБА_1 , відповідно до ЗУ "Про звернення громадян" звернувся до Відповідача із заявою про надання послуг з санаторно-курортного лікування «у зручний для прийняття Відповідачем заїзд цього року» з оплатою наданих послуг Управлінням праці та соціального захисту населення Коростишівської РДА шляхом укладення тристоронньої угоди. Відповідь Відповідача від 27 липня 2018 року за №515 на заяву свідчить про те, що звернення ОСОБА_1 об`єктивно та всебічно не перевірено, законного рішення за зверненням не прийнято, його виконання, а саме - погодження надання послуг з санаторно-курортного лікування у зручний для прийняття Відповідачем заїзд, шляхом направлення начальнику Управління праці та соціального захисту населення Коростишівської РДА відповідних документів для погодження лікування та укладення тристоронньої угоди, не забезпечено. Така відмова фактично являється позбавленням права Позивача на лікування, від чого залежить його здоров`я й життя. З метою вирішення даного спору Позивач просив визнати його право на об`єктивну, всебічну і вчасну перевірку його заяви від 23 червня 2018 року, право на отримання від Санаторію «Гірська Тиса» (далі Санаторій) послуг з санаторно-курортного лікування «у зручний для Відповідача заїзд» з оплатою наданих послуг Управлінням праці та соціального захисту населення Коростишівської РДА шляхом укладення тристоронньої угоди, право ОСОБА_1 на отримання відповіді на його звернення від 23 червня 2018 року по суті звернення. 25 листопада ОСОБА_1 звернувся до ТОВ «Готіс» із заявою про забезпечення права отримання послуг з санаторно-курортного лікування за вибором Позивача, на що 10 грудня 2018 року отримав відповідь за №40 директора ТОВ «Готіс» ОСОБА_2 , де йому запропоновано звернутися до веб-сайту санаторію «Гірська Тиса», чим підтвердив повноваження санаторію «Гірська Тиса» на вирішення питань, вказаних у зверненні. Таким чином право ОСОБА_1 на об`єктивну, всебічну і вчасну перевірку його заяви від 23 червня 2018 року, право Позивача на отримання від Санаторію «Гірська Тиса» послуг з санаторно-курортного лікування, право на отримання відповіді на його звернення від 23 червня 2018 року по суті звернення не визнається Відповідачем, тому Позивач просив суд визнати таке право. Також ОСОБА_1 просив визнати недійсною відповідь Відповідача від 27 липня 2018 року №515, з якої видно, що Відповідач об`єктивно та всебічно не перевірив можливість забезпечення права ОСОБА_1 отримання послуг з санаторно-курортного лікування, як він того просив. Відповідь Відповідача від 27 липня 2018 року за №515 спрямована на відмову в набутті права надання послуг з санаторно-курортного лікування. У абзаці 1 відповіді від 27 липня 2018 року за №515 Відповідач повідомляє, що Санаторій «Гірська Тиса» не має можливості прийняти на санаторно-курортне лікування гр. ОСОБА_1 у серпні-вересні 2018 року у зв`язку з відсутністю вільних місць, не вказуючи про можливість прийняти на санаторно-курортне лікування гр. ОСОБА_1 у зручний для прийняття Відповідачем заїзд, як того просив Позивач. Дані аргументи свідчать, що Відповідач об`єктивно та всебічно не перевірив заяву ОСОБА_1 , чим порушив норми ЗУ «Про звернення громадян», у відповіді не роз`яснено порядок на її оскарження. Крім того, ОСОБА_1 просив зобов`язати санаторій «Гірська Тиса» розглянути його звернення від 23 червня 2018 року та надати відповідь, відповідно до норм чинного законодавства. Також, Позивач просив відшкодувати коштом Санаторію «Гірська Тиса» в його користь збитки, заподіяні незаконними діями, в зв`язку з порушенням порядку звернення від 23.06.2018 року в сумі 14419,51 гривні, що включають в себе витрати часу пов`язані з поданням і розглядом заяви, суму канцелярських витрат, амортизація оргтехніки та інше? що має безпосередній зв`язок з неправомірними діями Відповідача. Через незаконні дії Відповідача, Позивач та його дружина втратили можливість безкоштовного лікування, вартість якого могла б бути їхніми доходами, що складає 6822 гривні, а загальна сума не отриманих доходів у зв`язку із закінченням фінансового року становить 13644 гривні. Також, ОСОБА_1 зазнав і моральної шкоди в сумі 20865 гривень, які він зазнав внаслідок позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Позивач просив застосувати для визначення моральної шкоди ЦК УРСР, зокрема статтю 440-1, відповідно до якої сума моральної шкоди еквівалентна п`яти розмірів мінімальних заробітних плат, тобто 20865 гривень. Ще Відповідач, який виніс неправомірне рішення по розгляду заяви Позивача, заподіяв останньому матеріальних збитків, пов`язаних із поданням заяви, тобто втрачений заробіток або відрив від звичайних занять в сумі 1057,97 гривні, сума канцелярських втрат, амортизація оргтехніки - 14 гривень, всього сума становить 1071,97 гривні. У зв`язку з наведеним, просив визнати право ОСОБА_1 на об`єктивну, всебічну і вчасну перевірку Закарпатською філією товариства з обмеженою відповідальністю «Готіс» «Санаторій Гірська Тиса» його заяви від 23.06.2018 року, право ОСОБА_1 на отримання від Відповідача послуг з санаторно-курортного лікування «У зручний для прийняття відповідачем заїзд» з оплатою послуг Управління праці та соціального захисту населення Коростишівської РДА шляхом укладання тристоронньої угоди, право ОСОБА_1 на отримання відповіді на його звернення від 23.06.2018 року по суті звернення, просив визнати недійсною відповідь Відповідача від 27 липня 2018 року №515, зобов`язати Відповідача розглянути звернення ОСОБА_1 від 23.06.2018 року та надати відповідь, відповідно до норм Закону України «Про звернення громадян» та Постанови КМУ від 01.03.2017 року №110, стягнути з Відповідача в його користь матеріальну шкоду - збитки, завдані незаконними діями Відповідача, у зв`язку з порушенням порядку розгляду його звернення від 23.06.2018 року в сумі 14419,51 гривні, стягнути з Відповідача в його користь моральну шкоду в сумі 20865 гривень, а також стягнути в його користь з Відповідача витрати по підготовці та подачі даної позовної заяви в сумі 1071,97 гривні.

Рішенням Рахівського районного суду від 15 квітня 2019 року в задоволенні заявленого позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 та Громадська організація «Проти придурків та ідіотів» просять скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову, посилаючись на неповне з`ясування судом фактичних обставин справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд повно і всебічно не з`ясував обставини справи, не врахував обставин, які наведені в позовній заяві в обґрунтування заявлених вимог, не дав їм належної правової оцінки та безпідставно відмовив у заявленому позові.

Відповідач не скористався правом на подання відзиву на апеляційну скаргу і його не подав.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що така не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відмовляючи в задоволенні заявленого позову, суд першої інстанції виходив з його безпідставності і недоведеності.

З даними висновками погоджується і апеляційний суд, оскільки такі відповідають фактичним обставинам справи та вимогам матеріального та процесуального права.

Згідно зі ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ст. 2 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення.

Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Також обраний спосіб захисту повинен відповідати критеріям ефективності, тобто повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

За змістом ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 , 23 червня 2018 року на адресу Відповідача надіслав заяву, в якій зазначив, що він має бажання пролікуватись у Санаторію «Гірська Тиса» у зручний для прийняття Санаторієм заїзд цього року, при цьому зазначив, що його бажання щоб це відбулось у період серпня-вересня. У зв`язку з наведеним просив погодити його лікування та направити начальнику Управління праці та соціального захисту населення Коростишівської РДА Грищук Олені Анатоліївні підтвердження про наявність у Санаторію ліцензії на провадження господарської діяльності з медичної практики та присвоєння вищої або першої акредитаційної категорії, гарантійний лист про згоду на лікування за відповідним профілем осіб (із зазначенням дати заїзду щодо кожної особи) та про готовність до укладення угоди, інформацію про умови проживання та харчування, перелік процедур, що можуть надаватись особі за період санаторно-курортного лікування відповідно до медичних рекомендацій, інформацію про вартість путівки, оскільки в Управлінні праці та соціального захисту населення Коростишівської РДА підійшла черга на оздоровлення за рахунок коштів Управління. Також, повідомив, що вартість путівки, яка відшкодовується коштом Управління, складає 6822 гривні, при цьому він особисто сплатить кошти, яких не буде вистачати з тих, що відшкодує Управління.

Обґрунтовуючи заявлений позов позивач посилається на те, що при розгляді його заяви від 23 червня 2018 року мало місце порушення Відповідачем Закону України "Про звернення громадян" та Постанови КМУ від 01.03.2017 року №110 «Про затвердження Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для забезпечення деяких категорій інвалідів санаторно-курортним лікуванням, та внесення змін до порядків, затверджених Постановами КМУ від 22.02.2006 №187 і від 31.03.2015 №200».

Суд першої інстанції правильно встановив, що такі посилання позивача є безпідставинми і не порушюють законних прав та інтересів позивача.

З відповіді директора Санаторію «Гірська Тиса» Закарпатської філії ТзОВ «Готіс» ОСОБА_3, адресованої на ім`я начальника УСЗН Коростишівської РДА ОСОБА_5 та громадянина ОСОБА_1 , вбачається, що санаторій повідомив ,що не має можливості прийняти на санаторно-курортне лікування гр. ОСОБА_1 у серпні-вересні 2018 року, у зв`язку з відсутністю вільних місць. Крім того, директор Санаторію у листі повідомив про пакет послуг, що входять у вартість путівки та вартість одного людино-дня, та звертає увагу, що особи, які потребують сторонньої допомоги та додаткового догляду в санаторій не приймаються. В додатку до цього листа було направлено копію заяви ОСОБА_1 від 23.06.2018 року, копію Ліцензії на медичну практику АЕ №197552 від 14.05.2-13 року та копію Акредитаційного сертифіката серії МЗ №012681 від 14.12.2015 року.

Таким чином, зазначена відповідь ґрунтувалася на вимогах ОСОБА_1 , викладених у заяві від 23 червня 2018 року, де останній пропонував для свого оздоровлення саме серпень-вересень місяць, у зручний для прийняття санаторієм заїзд цього року, тому й відповідь стосувалася саме періоду, в який мав намір оздоровитися Позивач.

Відповідно до ч.1ст.5 Закону України «Про інформацію», кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

Суд першої інстанції правильно зазначив, що чинне законодавство не визначає критеріїв визначення понять "всебічність" та "об`єктивність" надання інформації, дані критерії визначаються суб`єктами інформаційних відносин самостійно в процесі надання звернень та отримання відповідей.

Особа, що отримала інформацію, і яка вважає, що дана інформація є не повною або ж не достатньо об`єктивною, має можливість звертатися із запитом щодо інформації, якої не вистачає або ж із запитом про уточнення інформації. Законодавство України не містить обмежень щодо кількості звернень громадян за отриманням необхідної їм інформації або з приводу її роз`яснення.

Відповідач на заяву ОСОБА_1 , яка містила запит на інформацію, надав Позивачу повну та об`єктивну інформацію на поставлені ним питання щодо можливості пройти оздоровлення у період серпня-вересня.

Суд першої інстанції правильно встановив, що Відповідач надав відповіді на поставлені запитання настільки повно і об`єктивно, наскільки можливо було зрозуміти з їх змісту. Додаткових запитів на уточнення отриманої інформації Позивач не подавав.

Крім того, в суді першої інстанції представник Відповідача зазначив, що Відповідач готовий погодити час та умови надання позивачу послуг з санаторно-курортного лікування в Санаторію «Гірська Тиса», однак, для укладення договору на лікування та отримання путівки, Позивач повинен обрати самостійно для себе час, доступний для бронювання, через веб-сайт Санаторію. Тобто, будь-яких обмежень Санаторій «Гірська Тиса» для ОСОБА_1 не встановлював.

Окрім того, рішенням Рахівського районного суду від 07 вересня 2018 року за позовом ОСОБА_1 до Закарпатської філії товариства з обмеженою відповідальністю "ГОТІС" "Санаторій "ГІРСЬКА ТИСА" про відшкодування матеріальної шкоди та сплату неустойки, справа № 305/1401/18, яке залишено в силі постановою Закарпатського апеляційного суду від 15.11.2018 року, встановлено, що відповідач при розгляді заяви позивача від 23 червня 2018 року, не порушив Закон України «Про звернення громадян» і не вчинив жодних протиправних дій. (а.с.14-18).

З врахуванням наведеного суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивачем не подано жодних доказів і не доведено, що відповідач порушив його цивільні права і спричинив будь - які негативні наслідки для позивача.

Таким чином, суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, правильно застосував матеріальний закон, дотримався процедури розгляду справи та вирішив спір у відповідності з чинним законодавством. Рішення суду є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування немає. Доводи апеляційної скарги даних висновків суду не спростовують, а тому не заслуговують на увагу.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З врахуванням наведеного, апеляційний суд дійшов до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст 374,375,381-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

постановив :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та Громадської організації «Проти придурків та ідіотів» залишити без задоволення.

Рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 15 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 23 вересня 2019 року .

Головуючий:

Судді: