ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/764/19
провадження № 2-н/753/106/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" січня 2019 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Гальонкіна Ю.С., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання малолітньої доньки,

встановив:

ОСОБА_2 звернулась до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання малолітньої доньки у розмірі ј частини всіх доходів, з 25.08.2016 по 21.02.2017 та з моменту звернення з даною заявою і до повноліття дитини.

Вивчивши подану заяву, вважаю, що у видачі судового наказу в частині стягнення аліментів за період з 25.08.2016 по 21.02.2017 потрібно відмовити виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо:

1) заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку;

2) заявлено вимогу про компенсацію витрат на проведення розшуку відповідача, боржника, дитини або транспортних засобів боржника;

3) заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості;

4) заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов'язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб;

5) заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов'язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб;

6) заявлено вимогу про повернення вартості товару неналежної якості, якщо є рішення суду, яке набрало законної сили, про встановлення факту продажу товару неналежної якості, ухвалене на користь невизначеного кола споживачів;

7) заявлено вимогу до юридичної особи або фізичної особи - підприємця про стягнення заборгованості за договором (іншим, ніж про надання житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення), укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Суддею встановлено, що заявник просить стягнути з боржника аліменти на утримання малолітньої доньки за період з 25.08.2016 по 21.02.2017.

Разом з тим, стягнення аліментів за минулий час не входить у перелік вимог, визначених ч. 1 ст. 161 ЦПК України, а отже не підлягає розгляду в порядку наказного провадження.

Частиною 3 ст. 165 ЦПК України визначено, що у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог.

Оскільки заява про видачу судового наказу містить вимогу, яка не входить у перелік визначений ст. 161 ЦПК України, вважаю за необхідне відмовити у видачі судового наказу в частині стягнення аліментів за період з 25.08.2016 по 21.02.2017.

Керуючись ст.ст.161,163, 165, 166,260 ЦПК України, суддя -

ухвалив:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_2 в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліментів у розмірі ј частини всіх доходів на утримання малолітньої ОСОБА_4 з 25.08.2016 по 21.02.2017.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Ю.С. Гальонкіна