Провадження № 2/752/2071/19
РІШЕННЯ

Іменем України

заочне

06.02.2019 року Голосіївський районний суд м. Києва

в складі головуючого судді Чередніченко Н.П.

з участю секретаря Сінг А.Ж.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1. В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначила, що їй та ОСОБА_3 на праві спільної власності належить зазначена квартира. В ній зареєстрований її колишній чоловік ОСОБА_2., з яким розірвано шлюб в 2011 році. Відповідач в квартирі з 2016 року не проживає, участі в утриманні квартири та сплаті за комунальні послуги не приймає. Вона змушена сплачувати комунальні платежі за відповідача, який вже тривалий час не мешкає в квартирі, що порушує її права, за захистом яких вона звернулась до суду з даним позовом.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 05.12.2018 року, у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Сторони з будь-якими заявами до суду не звертались. Відповідач відзив на позов до суду не подав.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, а також суд ухвалив про заочний розгляд справи.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 13.03.1996 року, квартира АДРЕСА_1 належить позивачу ОСОБА_1 та третій особі ОСОБА_3 (а.с.7).

Відповідно до рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 29.08.2011 року, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано (а.с.19).

В квартирі зареєстрований відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією його паспорту (а.с.17). Однак, останній, в квартирі з 2016 року не мешкає, що підтверджується відповідним актом не проживання особи від 09.07.2018 року (а.с.9).

Згідно із ч. 1 ст. 317 ЦК України, власнику належить право володіння, користування та розпорядження своєю власністю.

Статтею 47 Конституції України гарантовано, що ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

До цих правовідносин належить застосовувати ч. 2 ст. 405 ЦК України, якою передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

З перелічених норм закону вбачається, що саме власнику квартири належить право користування та розпорядження своєю квартирою, а також поряд з ним мають право користування цією квартирою і члени його сім'ї. Право члена сім'ї власника квартири на користування квартирою існує лише до тих пір поки право власності на квартиру не припинене, а при втраті права власності членом сім'ї на квартиру, при відсутності відповідного договору з новим власником припиняється й право членів колишнього власника на користування цією квартирою.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що позивач є законною власницею квартири, а зареєстрований в квартирі відповідач тривалий час фактично в ній не проживає, суд вважає, що позов є обґрунтованим та законним, в зв'язку з чим підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 7, 13, 141, 263, 265, 280, 281, 282 ЦПК України, ст.ст. 317, 405 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця с. Естонка Гульріпшського району Абхазія, - таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя Н.П. Чередніченко