КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2019 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач ОніщукМ.І.,

судді Українець Л.Д., Немировська О.В.,

секретар Горбачова І.В.,

за участю:

представників заявника

ТОВ ФК «ІННОВАЦІЯ» ГрековоїЛ.В., Філатової О.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІННОВАЦІЯ» на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 22 жовтня 2018 року про відмову в заміні сторони виконавчого провадження по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «СЕБ БАНК» до Лютої Тамари Іванівни, Лютого Андрія Івановича, Лютого Євгенія Андрійовича про стягнення заборгованості за кредитом,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 22.10.2018 відмовлено в задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження по цивільній справі за позовом ПАТ «Себ Банк» до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитом, наданим в іноземній валюті (Т.2, а.с. 245-246).

В апеляційній скарзі ТОВ ФК «ІННОВАЦІЯ», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу скасувати та постановити нову про задоволення заяви. Вказує, що суд дійшов помилкового висновку, який не відповідає обставинам справи та вимогам закону (Т.3, а.с.1-4).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 04.01.2019 поновлено строк на апеляційне оскарження, надано час для подання відзиву та відкрито провадження у справі (Т.3, а.с. 23-24).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 10.01.2019 справу призначено до розгляду (Т.3, а.с. 26-27).

В судовому засіданні представники заявника підтримали апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просили її задовольнити.

Інші учасника справи в судове засідання не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Суд апеляційної інстанції визнав за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з'явились в судове засідання, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи (ч. 2 ст. 372 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення представників заявника, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відмовляючи у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження виходив з того, що кредитні договори підпадають під дію Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», відповідно до якого кредитна установа не може уступити (продати, передати) заборгованість або борг за споживчими кредитами, визначеними у п. 1 вказано Закону, на користь (у власність) іншої особи.

Суд апеляційної інстанції не може погодитись з ухваленим судом рішенням, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 30.11.2011 позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 на користь ПАТ «СЕБ БАНК» заборгованість за кредитним договором у сумі 2 425 318 грн., витрати по сплаті судового збору в сумі 1 700 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн. (Т.1 а.с. 114-118).

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 22.05.2012 апеляційну скаргу ОСОБА_5 - ОСОБА_8 відхилено, рішення Дарницького районного суду м. Києва від 30.11.2011 залишено без змін (Т. 1 а.с. 219).

Постановами старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві Тертичної В.В. від 30.07.2012 відкрито виконавчі провадження ВП № 33642331, ВП № 33641851, № 33642216 з виконання виконавчого листа № 2-1592/11 виданого 22.06.2012 про стягнення з ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 на користь ПАТ «СЕБ БАНК» заборгованості у загальній сумі 2 425 318 грн. (Т. 1 а.с. 226-228).

Рішенням загальних зборів Акціонерів від 07.06.2012 (протокол № 60) змінено найменування ПАТ «СЕБ БАНК» на ПАТ «ФІДОБАНК».

28.08.2012 між ПТА «ФІДОБАНК» та ТОВ «СКАЙ КЕПІТАЛ» укладено Договір факторингу № 7.

Відповідно до умов даного договору ПАТ «ФІДОБАНК» відступлено ТОВ «СКАЙ КЕПІТАЛ» (фактор) право вимоги за Кредитним договором № 1675 від 17.07.2008 та Кредитним договором № 1676 від 18.07.2008, які були предметом судового розгляду справи № 2-1592/11.

Також відступлено право вимоги за договорами поруки, укладеними в забезпечення вимог за Кредитними договорами, що підтверджується відповідним Договором про відступлення прав вимоги від 28.08.2012.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 30.10.2013 апеляційну скаргу ПАТ «ФІДОБАНК» задоволено, ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 17.05.2013 скасовано, постановлено нову. Задоволено заяву ПАТ «ФІДОБАНК» про заміну сторони виконавчого провадження. Замінено сторону стягувача з ПАТ «СЕБ БАНК» на ТОВ «СКАЙ КЕПІТАЛ» у виконавчих провадженнях № 33642331, № 33641851, № 33642216 відкритих на підставі рішення Дарницького районного суду м. Києва від 30.11.2011 у справі за позовом ПАТ «СЕБ БАНК» про солідарне стягнення з ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 заборгованості за кредитним договором в сумі 2 425 318 грн.

ТОВ «ФІНАНС ТРАСТ ГРУП» придбало право вимоги до ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за кредитними договорами № 1675 від 17.07.2008 та № 1676 від 18.07.2008 у ТОВ «СКАЙ КЕПІТАЛ» на підставі договору про відступлення права вимоги (факторингу) № 320 від 27.08.2015.

Відповідно до ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 06.02.2017 по вищевказаній справі, було відмовлено ТОВ «ФІНАНС ТРАСТ ГРУП» у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження з виконання виконавчих листів №2-1592/11 з огляду на наступне.

09.02.2017 між ТОВ «ФІНАНС ТРАСТГРУП» та ТОВ ФК «ІННОВАЦІЯ» укладено договір про відступлення права вимоги (факторингу) № 13, договір про відступлення права за договором іпотеки, посвідчений 09.02.2017 приватним нотаріусом КМНО Стрельченко О.В. та зареєстровано в реєстрі за № 902, договір про відступлення права за договорами застави, посвідчений 09.02.2017 приватним нотаріусом КМНО Кабаєвою А.А. та зареєстровано в реєстрі за № 240.

Вказаний договір факторингу є чинним і у встановленому законом порядку не розірваний і не визнаний недійсним. Додані до договору документи, зокрема акт приймання-передачі, договір про відступлення права за договором іпотеки, договір про відступлення права за договорами застави та витяг з реєстру застав, свідчать про відступлення і передання права вимоги до боржників ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7

Отже, ТОВ ФК «ІННОВАЦІЯ» є новим кредитором ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 за вищезазначеними кредитними договорами.

У вересні 2018 року ТОВ ФК «ІННОВАЦІЯ» подало до суду заяву про заміну сторони виконавчого провадження, посилаючись на переуступку останньому вимог за зобов'язаннями вказаних боржників згідно з договором від 09.02.2017 ТОВ «ФІНАНС ТРАСТ ГРУП».

Підставами виникнення цивільних прав і обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

За положеннями ч. 1 ст. 512 ЦК Україникредитор у зобов'язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов'язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

Виходячи з положень пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

У зв'язку з заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв'язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 15 «Про виконавче провадження», ст. 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов'язання, якою є особа, що отримала від попереднього кредитора всі права та обов'язки в зобов'язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов'язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Суд в оскаржуваній ухвалі посилався на те, що згідно зі Статутом ТОВ «ФІНАНС ТРАСТ ГРУП» предметом діяльності ТОВ «ФІНАНС ТРАСТ ГРУП» є надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, а тому ТОВ «ФІНАНС ТРАСТ ГРУП» підпадає під визначення кредитної установи.

Зі змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що відмова суду першої інстанції у задоволенні клопотання ґрунтується на тому твердженні, що кредитні договори підпадають під дію Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», відповідно до якого кредитна установа не може уступити (продати, передати) заборгованість або борг за споживчими кредитами, визначеними у п. 1 вказаного Закону, на користь іншої особи.

З такими висновками суду першої інстанції погодитись не можливо, виходячи з наступного.

Так, відповідно до Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», фінансова установа - юридична особа, яка відповідно до закону надаєодну чи декілька фінансових послуг, а також інші послуги (операції), пов'язані з наданням фінансових послуг, у випадках, прямо визначених законом, та внесена до відповідного реєстру в установленому законом порядку.

До фінансових установ належать банки, кредитні спілки, ломбарди, лізингові компанії, довірчі товариства, страхові компанії, установи накопичувального пенсійного забезпечення, інвестиційні фонди і компанії та інші юридичні особи, виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг, а у випадках, прямо визначених законом, - інші послуги (операції), пов'язані з наданням фінансових послуг.

Законом «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» надано окреме визначення кредитній установі, а саме: кредитна установа - фінансова установа, яка відповідно до закону про діяльність відповідної фінансової установи має право за рахунок залучених коштів надавати фінансові кредити на власний ризик.

Таким чином, законодавець чітко визначив ознаки, за наявності сукупності яких фінансову установу можна віднести до кредитної установи, а саме: здійснення діяльності на підставі закону про діяльність відповідної фінансової установи, та надання фінансових кредитів за рахунок залучених коштів на власний ризик.

Згідно Закону України «Про кредитні спілки», який регулює діяльність кредитних установ, у відповідності до якого кредитна спілка - це неприбуткова організація, заснована фізичними особами, професійними спілками, їх об'єднаннями на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та наданні фінансових послуг за рахунок об'єднаних грошових внесків членів кредитної спілки; кредитна спілка є фінансовою установою, виключним видом діяльності якої є надання фінансових послуг, передбачених цим Законом.

Частиною 5 ст. 3 Закону України «Про кредитні спілки» передбачено, що кредитна спілка діє на основі самофінансування,несе відповідальність за наслідки своєї діяльності та виконання зобов'язань перед своїми членами, партнерами, державним та місцевими бюджетами.

Статтею 6 Закону України «Про кредитні спілки» визначено, що кредитна спілка створюється на підставі рішення установчих зборів. Чисельність засновників (членів) кредитної спілки не може бути менше ніж 50 осіб, які відповідно до цього Закону можуть бути членами кредитної спілки та об'єднані хоча б за однією з таких ознак: мають спільне місце роботи чи навчання або належать до однієї професійної спілки, об'єднання професійних спілок, іншої громадської чи релігійної організації або проживають в одному селі, селищі, місті, районі, області.

З наведеного вбачається, що ані ТОВ «СКАЙ КЕПІТАЛ», ані ТОВ «ФІНАНС ТРАСТ ГРУП», ані ТОВ «ФК «ІННОВАЦІЯ» не підпадають під визначення кредитної спілки.

Будь-якого іншого спеціального Закону, який би регулював діяльність кредитних установ, не існує.

Щодо посилань суду першої інстанції на Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», слід зазначити наступне.

Відповідно до Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті»: протягом дії цього Закону:

1) не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/абопредметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами,наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку;

2) не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) інше майно (майнові права), яке відповідно до законодавства або кредитного договору підлягає стягненню з позичальника, зазначеного у підпункті 1 цього пункту, при недостатності коштів, одержаних стягувачем від реалізації (переоцінки) предмета застави (іпотеки).

Визначення терміну «споживчий кредит» наведено у Законі України «Про споживче кредитування». Так, відповідно до вказаного Закону споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов'язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням, обов'язків найманого працівника.

Як вбачається з кредитного договору №1675 від 17.07.2008, цільове використання кредиту - погашення залишку заборгованості в АКБ «Правекс-Банк» (згідно договору кредитної лінії №405-005/06Ф від 02.08.2006).

Цільове використання кредиту за кредитним договором №1676 від 18.07.2008 - з метою придбання грузового автотранспорту. Відповідно до наявних у матеріалах кредитної справи документів, боржник ОСОБА_5 як фізична особа-підприємець надавала транспортні та експедиторські послуги з перевезення вантажів, мала ліцензію Міністерства транспорту та зв'язку України на міжнародні та внутрішні перевезення АВ №382189 строком дії з 30.01.2008 по 30.01.2013, а, отже, придбання вантажного транспорту за кредитним договором №1676 від 18.07.2008 здійснювалося з метою його використання саме у підприємницькій діяльності.

Таким чином, кредитні кошти за Кредитними договорами надавались не на придбання товарів для задоволення власних потреб, не пов'язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника. Отже, Кредитні договори, укладені між ПАТ «СЕБ БАНК» та ОСОБА_5, не є споживчими кредитами у розумінні Закону України «Про споживче кредитування».

Таким чином, відмовляючи ТОВ «ФК «ІННОВАЦІЯ» у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження суд першої інстанції фактично унеможливив виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва від 30.11.2011 по справі № 2-1592/11 в примусовому порядку та позбавив ТОВ «ФК «ІННОВАЦІЯ» права на задоволення його вимог кредитора, що випливають з кредитних договорів.

Відповідно ч. 1 ст. 376 ЦПК Українипідставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміні судового рішення є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновку, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про скасування ухвали суду та ухвалення нового судового рішення про задоволення заяви та заміну сторони виконавчого провадження.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІННОВАЦІЯ» - задовольнити.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 22 жовтня 2018 року про відмову в заміні сторони виконавчого провадження по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «СЕБ БАНК» до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитом, наданим в іноземній валюті - скасувати.

Ухвалити нове судове рішення.

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІННОВАЦІЯ» про заміну сторони виконавчого провадження - задовольнити.

Замінити сторону у виконавчих провадженнях відкритих за виконавчими листами № 2-1592/11 від 22.06.2012 про солідарне стягнення на користь Публічного акціонерного товариства «СЕБ БАНК» суми боргу з ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_6, а саме стягувача на Товариство з обмеженою відповідальністю ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІННОВАЦІЯ».

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст постанови складений 20 лютого 2019 року.

Суддя-доповідач М.І. Оніщук

Судді Л.Д. Українець

О.В.Немировська