233 Справа № 233/1897/18
Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області
У Х В А Л А

11 лютого 2019 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Мартиненко В. С. ,

за участю секретаря судового засідання Ліман С.М.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Суходольського Є.А.,

представника відповідача Лапшенкова Я.В.,

розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області, Прокуратури Донецької області, Державної казначейської служби про стягнення моральної шкоди, завданої бездіяльністю органу, що здійснює досудове розслідування, та прокуратури, -

В С Т А Н О В И В:

25 квітня 2018 року до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області звернувся ОСОБА_1 із вказаним позовом, в якому просив стягнути з Державного бюджету України шляхом списання з відповідного рахунку Державної Казначейської служби України на його користь суму грошової компенсації моральної шкоди у розмірі 200 000,00 гривень.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилався на те, що йому завдано моральної шкоди внаслідок бездіяльності слідчого Костянтинівського МВ ГУМВС у Донецькій області ОСОБА_5 та процесуальних керівників Костянтинівської міжрайонної прокуратури ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, що здійснювали процесуальне керівництво у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_1, яка полягала у невиконанні вказівок Апеляційного суду Запорізької області щодо необхідності органу досудового розслідування після отримання кримінальної справи мотивовано вирішити питання про вид запобіжного заходу, зокрема відносно ОСОБА_1, в залежності від цього виду встановити його тривалість відповідно до положень Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини. Вказана бездіяльність органу, що здійснює досудове розслідування, та прокуратури стала наслідком того, що позивач незаконно тримався під вартою протягом 49 діб з 29.04.2015 року по 17.06.2015 року у Бахмутській установі виконання покарань Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України. Вказана моральна шкода підлягає відшкодуванню на підставі ч. ч. 1, 2 ст. 1176 ЦК України, ст. ст. 16, 23 ЦК України, Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди».

Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 11.02.2019 року закрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області, Державної казначейської служби про стягнення моральної шкоди, завданої бездіяльністю органу, що здійснює досудове розслідування.

З'ясувавши обставини справи та думку учасників справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

Судом встановлено, що рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 14.01.2019 року, яке не набрало законної сили, у цивільній справі №23/1997/18 відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до прокуратури Донецької області, Державної казначейської служби України про стягнення моральної шкоди, завданої бездіяльністю процесуальних керівників у кримінальному провадженні №0000197 від 29 квітня 2015 року.

У вказаному рішенні суду зазначено, що 27 квітня 2018 року до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до прокуратури Донецької області, Державної казначейської служби України про стягнення моральної шкоди, завданої бездіяльністю процесуальних керівників у кримінальному провадженні №0000197 від 29 квітня 2015 року, а саме групи прокурорів у складі: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, а також бездіяльністю Костянтинівського міжрайонного прокурора ОСОБА_12, заступника Костянтинівського міжрайонного прокурора ОСОБА_13, яка полягала у формальному підході відповідальними працівниками Костянтинівської міжрайонної прокуратури Донецької області до своїх безпосередніх обов'язків та неналежного виконання ними своїх професійних обов'язків, зокрема, обов'язку щодо нагляду за додержанням законів органами, що провадять оперативно-розшукову діяльність, дізнання, досудове слідство, обов'язку щодо нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян. Позивач свої вимоги обґрунтовував тим, що 26.03.2015 року відбувся апеляційний розгляд кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_1, ОСОБА_14., ОСОБА_15, у скоєнні злочинів, передбачених ст.ст.115 ч.2 п.1,6,12, ст.187 ч.3, 263 ч.1 КК України,за результатами розгляду якої було прийнято рішення про скасування вироку Дружківського міського суду Донецької області від 20.03.2014 року та повернення зазначеної кримінальної справи до прокуратури Донецької області для провадження додаткового розслідування. При апеляційному розгляді кримінальної справи запобіжний захід ОСОБА_1, ОСОБА_14, ОСОБА_15 у вигляді тримання під вартою був залишений без змін, але відповідно до ухвали Апеляційного суду Запорізької області від 26.03.2015 року суд зобов'язав орган досудового розслідування мотивовано вирішити питання про вид запобіжного заходу відносно ОСОБА_1, ОСОБА_14, ОСОБА_15 та в залежності від цього виду встановити його тривалість відповідно до положень Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. 25.05.2015 року та 08.06.2015 року позивачем подавались скарги до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області на бездіяльність слідчого Костянтинівського МВ ГУМВС у Донецькій області ОСОБА_5, яка полягала у навмисному ухиленні від вирішення питання щодо виду запобіжного заходу відносно ОСОБА_1 і його тривалості відповідно до положень Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, у навмисному ухиленні від приведення до відповідності запобіжних заходів зазначеним особам до вимог КПК України 2012 року та навмисному ігноруванні вказівок Апеляційного суду Запорізької області. Ухвалами Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 28.05.2015 року та 09.06.2015 року були визнані незаконними бездіяльність слідчого ОСОБА_5, яка полягала у навмисному ухиленні від вирішення питання щодо виду запобіжного заходу відносно ОСОБА_1 і його тривалості відповідно до положень Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, навмисному ухиленні від приведення до відповідності запобіжних заходів зазначеним особам до вимог КПК України 2012 року та навмисному ігноруванні вказівок Апеляційного суду Запорізької області та слідчий суддя зобов'язав слідчого виконати вказівки Апеляційного суду Запорізької області щодо мотивованого вирішення органом досудового розслідування після отримання зазначеної кримінальної справи питання про вид запобіжного заходу відносно ОСОБА_1 та в залежності від цього виду встановити його тривалість відповідно до положень Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Клопотання слідчого ОСОБА_5 від 16.06.2015 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_1 було розглянуто в Костянтинівському міськрайонному суді Донецької області лише 17.06.2015 року за результатами розгляду якого останнє було задоволено та ОСОБА_1 був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням в Артемівському УВП УДПтСУ в Донецькій області №6. А отже, слідчим Костянтинівського МВ ГУМВС України у Донецькій області ОСОБА_5 неодноразово була допущена бездіяльність, яка полягає у навмисному ухиленні від вирішення питання щодо виду запобіжного заходу відносно ОСОБА_1, ігноруванні вказівок Апеляційного суду Запорізької області та слідчого судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області. Така бездіяльність слідчого Костянтинівського МВ ГУМВС України у Донецькій області ОСОБА_5 призвела до порушення прав ОСОБА_1, гарантованих ст.3, п.3 ст.5, п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та тривала у період часу з 29.04.2015 року по 17.06.2015 року (протягом 49 діб). При цьому процесуальними керівниками прокуратури у даному кримінальному провадженні не було своєчасно вжито всіх можливих заходів в рамках своїх повноважень щодо усунення вчиненої слідчим ОСОБА_5 бездіяльності, а саме: не забезпечено безумовного виконання слідчим ОСОБА_5 відповідних вказівок, викладених в ухвалах Апеляційного суду Запорізької області, слідчого судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області. Внаслідок пережитих ним нервових потрясінь, пов'язаних з тривалим надходженням у стані невизначеності щодо вирішення питання про вид запобіжного заходу та щодо подальшої долі, з беззаконням та свавіллям правоохоронних органів, зокрема, процесуальних керівників прокуратури, у ОСОБА_1 різко погіршився стан здоров'я. Крім того, під час досудового слідства та судового розгляду ОСОБА_1 регулярно утримувався у приміщенні Ізолятора тимчасового ув'язнення, який знаходиться в приміщенні Костянтинівського відділення поліції Бахмутського ВП ГУ НП в Донецькій області, та в якому умови утримання в даному приміщенні були неналежними, що заподіювало ОСОБА_1 значних фізичних та моральних страждань. За даними фактами ОСОБА_1 неодноразово звертався в різний час до Костянтинівської міжрайонної прокуратури Донецької області, Костянтинівського міжрайонного прокурора, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, начальника Костянтинівського МВ ГУМВС України в Донецькій області, начальника Бахмутського відділу ГУ НП в Донецькій області, до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області з багато чисельними скаргами щодо неналежного утримання у приміщенні Ізолятора тимчасового утримування. Проте внаслідок бездіяльності процесуальних керівників у кримінальному провадженні №0000197 від 29 квітня 2015 року, а саме групи прокурорів у складі: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, а також бездіяльністі Костянтинівського міжрайонного прокурора ОСОБА_12, заступника Костянтинівського міжрайонного прокурора ОСОБА_13 ОСОБА_1 зазнав шкоди здоров'ю, а отже і моральних страждань, які мають бути відшкодовані за рахунок Державного бюджета в розмірі 400000 грн.

Встановивши, що шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, суд у вказаному рішенні дійшов висновку про те, що оскільки у справі підставою для відшкодування шкоди є бездіяльність процесуальних керівників прокуратури під час нагляду за додержанням законів органами, що провадять оперативно-розшукову діяльність, дізнання, досудове слідство, за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян, то відсутні спеціальні підстави для застосування статті 1176 ЦК України. До спірних правовідносин застосовано норми матеріального права, передбачені ст.ст. 1167, 1174 ЦК України.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про те, що провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Донецької області, Державної казначейської служби про стягнення моральної шкоди, завданої бездіяльністю прокуратури, підлягає зупиненню до набрання рішення суду законної сили у цивільній справі №233/1997/18 за позовом ОСОБА_1 до прокуратури Донецької області, Державної казначейської служби України про стягнення моральної шкоди, завданої бездіяльністю процесуальних керівників у кримінальному провадженні №0000197 від 29 квітня 2015 року у зв'язку з існуванням об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку цивільного судочинства, оскільки вказані спори мають спільний предмет - вимоги про відшкодування моральної шкоди та підстави - формальний підхід відповідальними працівниками Костянтинівської міжрайонної прокуратури Донецької області до своїх безпосередніх обов'язків та неналежного виконання ними своїх професійних обов'язків, зокрема, обов'язку щодо нагляду за додержанням законів органами, що провадять оперативно-розшукову діяльність, дізнання, досудове слідство, обов'язку щодо нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян, що зумовлює відшкодування такої шкоди за наявності відповідних підстав згідно з ст. ст. 1167, 1174, 1176 ЦК України.

Керуючись ст. ст. 251, 260, 353, п.п.15.5 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України,-

У Х В А Л И В :

Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Донецької області, Державної казначейської служби про стягнення моральної шкоди, завданої бездіяльністю прокуратури - зупинити до набрання рішення суду законної сили у цивільній справі №233/1997/18 за позовом ОСОБА_1 до прокуратури Донецької області, Державної казначейської служби України про стягнення моральної шкоди, завданої бездіяльністю процесуальних керівників у кримінальному провадженні №0000197 від 29 квітня 2015 року.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя