Справа № 759/3383/19
Провадження № 2/761/4867/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2019 рокуШевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Піхур О.В.,

за участю :

секретаря судового засідання - Буцан Р.О.,

позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СІМПЛ МАНІ» про визнання недійсним договору про надання коштів у позику на умовах фінансового кредиту, -

в с т а н о в и в:

У лютому 2019 року позивач звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з даним позовом.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 26 лютого 2019 року зазначена цивільна справа направлена за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Києва.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду міста Києва Піхур О.В. від 02 квітня 2019 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 12 січня 2018 року між відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «СІМПЛ МАНІ» було укладено договір про надання коштів у позику на умовах фінансового кредиту SМ-00009822 від 12.01.2018 року. Разом з кредитним договором для підписання в обов`язковому порядку позивачеві було надано договір добровільного страхування життя позичальника ТОВ «СІМПЛ МАНІ» SМ-00009822 від 12.01.2018 року та комплексний договір добровільного страхування від нещасних випадків та страхування здоров`я на випадок хвороби «ЗДОРОВ`Я ОК» № 149891772 /18FН від 12.01.2018 року не зазначивши при цьому про додаткові витрати, які позивач буде вимушений нести при укладенні. Позивач підписав всі надані йому документи.

Позивач отримав шляхом зарахування на його універсальну картку в ПАТ «Приватбанк» 50000 гривень.

Позивач, протягом всього часу добросовісно погашав кредитну заборгованість але декілька разів, в зв`язку з тимчасово виниклими фінансовими труднощами прострочив на незначний термін погашення заборгованості і на його адресу 28 грудня 2018 року прийшов лист від ТОВ «Українська Колекторська Агенція» з вимогою сплати виниклої заборгованості перед Відповідачем у розмірі 13554 грн.. а саме 7809 гривень платіж по кредиту та 5745 гривень пеня. Своєї згоди на обробку персональних даних позивач не надавав.

Також позивач вивчивши детальніше сам кредитний договір та договір страхування життя стверджує, що умови договору є несправедливими та порушують його права.

Тому позивач просить суд визнати недійсним договір про надання коштів у позику на умовах фінансового кредиту SМ-00009822 від 12.01.2018 року укладений між ОСОБА_1 і Товариством з обмеженою відповідальністю СІМПЛ МАНІ» .

У судовому засіданні позивач позов підтримав, просив задовольнити в повному обсязі.

У судове засідання представник відповідача не з`явився, про місце, дату та час судового розгляду належним чином був повідомлений, про причини неявки суд не повідомив. До суду подав відзив в якому зазначив, що кредитний договір був укладений з дотриманням вимог законодавства, позивач був повідомлений про умови кредитування та отримав всю необхідну інформацію, а тому відповідач просив суд відмовити позивачу в задоволенні позову.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст. 223 ЦПК України).

Судом встановлено, що 12 січня 2018 року між відповідачем позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «СІМПЛ МАНІ» було укладено договір про надання коштів у позику на умовах фінансового кредиту SМ-00009822 від 12.01.2018 року. Разом з кредитним договором позивачем було підписано договір добровільного страхування життя позичальника ТОВ «СІМПЛ МАНІ» SМ-00009822 від 12.01.2018 року та комплексний договір добровільного страхування від нещасних випадків та страхування здоров`я на випадок хвороби «ЗДОРОВ`Я ОК» № 149891772 /18FН від 12.01.2018 року.

Позивачем було підписано паспорт споживчого кредиту, в якому відповідно до ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» міститься уся обов`язкова для надання інформація. Також у паспорті споживчого кредиту міститься інформація про те, що оформлення договору страхування здійснюється за бажанням споживача, а отже укладення вищезазначених договорів страхування не є обов`язковою умовою. Позивачем не надано жодних доказів про небажання укладати договори страхування.

Також позивачем було підписано Заяву клієнта про надання кредиту, в якому зазначається можлива сума кредиту, сума кредиту на страхування, загальна сума кредиту, розмір річних відсотків, розмір плати за оформлення договору, щомісячні проценти, строк користування кредитом та реальну річну ставку.

Позивач отримав шляхом зарахування на його універсальну картку в ПАТ «Приватбанк» 50000 гривень, що підтверджується платіжним дорученням №10071 від 12.01.2018 року.

Як вбачається з довідки про розрахунок заборгованості за кредитом №21/06/19-3 від 21.06.2019 року позивач від моменту підписання кредитного договору частково сплачував на погашення кредиту згідно умов укладеного кредитного договору та припинив сплату заборгованості 12.01.2019 року

Відповідно до п. 10.5 позивач не заперечує проти передачі кредитодавцем (відповідачем) інформації стосовно позивача, в тому числі персональних даних контрагенту кредитодавця за умови нерозголошення такої інформації третім особам.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з частиною 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до ч. 3 ст. 203 ЦК України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (ст. 81 ЦПК України).

Отже, в силу вимог ст.ст. 2, 4, 12, 76-81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести належними та допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, даючи юридичну оцінку доказам, що містяться у матеріалах справи, встановив, що зі сторони відповідача відсутні факти порушення законодавства при укладені кредитного договору з позивачем, оскільки про всі істотні умови кредитного договору позивач був повідомлений, доказів примусового підписання договорів страхування позивач не надав, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись: ст.ст. 203, 215, 526, 626, 629, 638 , Законом України «Про споживче кредитування», ст.ст.10, 12, 13, 18, 81, 141, 258, 263, 265, 273, 274, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СІМПЛ МАНІ» про визнання недійсним договору про надання коштів у позику на умовах фінансового кредиту - відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 року) : до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, а саме, відповідно до ч.1 ст. 296 ЦПК України : апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Дата складення повного тексту рішення 26.09.2019 року.

Суддя