Єдиний унікальний номер 223/10/19
Номер провадження 22-ц/804/2508/19
Головуючий у 1-й інстанції Дочинець С.І.
Доповідач Биліна Т.І.
ПОСТАНОВА

І м е н е м У к р а ї н и

18 вересня 2019 року Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої Биліни Т.І.,

суддів Мироненко І.П., Попової С.А.

за участю секретаря Тулянкіної М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз`на рішення Вугледарськогоміського суду Донецької області від 26 червня 2019 рокуу цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів, -

в с т а н о в и в :

03 січня 2019 року позивач Публічне акціонерне товариство «по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз»(надаліПАТ «по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз») звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача безпідставно отримані грошові кошти у сумі 2252,21грн.

В мотивування позовної заяви, зазначив, що рішенням Вугледарського міського суду Донецької області від 29 грудня 2015 року з ПАТ «по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» стягнуто на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненніу розмірі 5576,31 гривень. Вказане рішенняпередбачало негайне його виконання в частині стягнення з ПАТ «по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» на користь ОСОБА_1 середньомісячного заробітку в розмірі 2252,21 гривень. Під час виконання рішення Краматорським міським відділом ДВС 11 квітня 2018 року відповідачці було перераховано 7031,01 гривень, що перевищує суму боргу, зазначену в рішенні Вугледарського міського суду Донецької області від 29 грудня 2015 року, тобто помилково було перераховано 2252,21 гривень. Керівництво ПАТ «Донецькоблгаз», звертаючись до ОСОБА_1 з проханням повернути помилково перераховану суму, неодноразово намагалося врегулювати питання повернення безпідставно отриманих коштів в досудовому порядку, однак остання відмовилась повертати зазначені кошти.

Рішенням Вугледарського міського суду Донецької області від 26 червня 2019 рокув задоволенні позову ПАТ «по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» відмовлено.

Не погодившись з даним рішенням позивач ПАТ «по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права, просив скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити позов в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач зазначив, що судприймаючи рішення не повинен був взяти до уваги докази, які не були надіслані іншим учасникам справи, а саме копії виконавчих листів.Судом першої інстанції було встановлено, що сума 2252,21грн. двічі була перерахована ОСОБА_1 , яка цей факт не заперечувала, проте він безпідставно застосував ст.1215 ЦК України. Помилковість застосування вказаної норми полягає в тому, що не позивач, а Краматорський відділ ДВСдвічі перерахував відповідачу вказану суму.

Відповідач скористалася своїм правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу в якому зазначила, що позивач норми матеріального права тлумаче на свою користь, тому враховуючи позицію ВСУ та принципів ЄСПЛ просила скаргу відхилити.

ВідповідачОСОБА_1 в суді апеляційної інстанціїзаперечувала проти задоволення апеляційної скарги, просила її відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Представник позивача в суд апеляційної інстанції не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Справу просив розглянути за наявними в ній документами.

Зважаючи на положення ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення відповідача,дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, апеляційний суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Вказаним вимогам оскаржуване рішення відповідає в повній мірі, обставини судом першої інстанції встановлено повно, висновки зроблено у відповідності до вимог законів, які регулюють спірні відносини.

Судом першої інстанції було встановлено, що рішенням Вугледарського міського суду Донецької області від 29 грудня 2015 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного Акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» про стягнення сум, невиплачених при звільненні працівника, компенсації за порушення строків виплати. Стягнуто з ПАТ «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку в розмірі 5579,31 гривень. Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення з ПАТ «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» на користь ОСОБА_1 середньомісячного заробітку в розмірі 2252,21 гривень (а.с. 31-32).

Відповідно до копії виконавчого листа №223/834/15-ц, виданого 30 грудня 2015 року Вугледарським міським судом Донецької області, допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення з Публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» на користь ОСОБА_1 середньомісячного заробітку в розмірі 2252,21 гривень.Згідно копії виконавчого листа №223/834/15-ц, виданого 26 січня 2016 року Вугледарським міським судом Донецької області, з Публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» на користь ОСОБА_1 стягнуто середній заробіток за час затримки розрахунку в розмірі 5579,31 гривень. Відмітки державного виконавця про виконання рішення відсутні (а.с. 33,34, 35).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що помилки Краматорського міського відділу ДВС щодо перерахування відповідачуі певних грошових коштів, не можуть виправлятися за рахунок останньої та слугувати підставою для стягнення з останньої будь-яких грошових коштів.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції в повній мірі.

Згідно частини 1 статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1212 ЦК України положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Стаття 1215 ЦК України встановлює випадки, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню.

Так, не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача (частина перша статті 1215 ЦК України).

Отже, закон встановлює два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача.

Згідно із пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» до лічильних (рахункових) помилок належать неправильності в обчисленнях, дворазове нарахування заробітної плати за один і той самий період тощо.

Не можуть вважатися ними не пов`язані з обчисленнями помилки в застосуванні закону та інших нормативно-правових актів, що має місце по даній справі.

Правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у статті 1215 ЦК України майно, а в даному випадку це заробітна плата не підлягає поверненню.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про те, що до правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є виплатою заробітної плати і платежами, що прирівнюються до неї, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, застосуванню підлягають положення статті 1215 ЦК України, за якою зазначені грошові кошти поверненню не підлягають. Крім того, доказів того, що переплата виникла внаслідок зловживань з боку відповідача, позивач суду не надав.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд. та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINAv. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСІІЛ, від 18 липня 2006 року).

Враховуючи наведене, рішення суду першої інстанції постановлено згідно вимог чинного законодавства та не може бути скасовано з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

У відповідності до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Повний текст постанови виготовлено 23вересня 2019 року.

Керуючись ст.ст. 374, 375,381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» відхилити.

Рішення Вугледарського міського суду Донецької області від 26 червня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.

Касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Т.І. Биліна

Судді І.П. Мироненко

С.А. Попова