КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

23 вересня 2019 року Київський апеляційний суд в складі судді-доповідача Волошиної В.М., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Панасюк Наталії Костянтинівни - представника Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві на заочне рішення Печерського районного суду міста Києва від 21 червня 2019 року у цивільній справі за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві до ОСОБА_2 про стягнення надміру виплачених коштів,

в с т а н о в и в:

Заочним рішенням Печерського районного суду міста Києва від 21 червня 2019 року у задоволенні позовних вимог Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві до ОСОБА_2 про стягнення надміру виплачених коштів відмовлено.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, а також звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Вирішуючи клопотання позивача про поновлення строку на апеляційне оскарження заочного рішення Печерського районного суду міста Києва від 21 червня 2019 року, суддею-доповідачем встановлено.

У відповідності до вимог статті 288 ЦПК України позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

За правилами статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

З матеріалів справи вбачається, що судом першої інстанції вирішено спір по суті з підписанням повного тексту судового рішення від 21 червня 2019 року у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) учасників справи.

У відповідності до вимог статей 122, 123, 124 ЦПК України перебіг тридцятиденного строку, визначеного статтею 354 ЦПК України, на оскарження рішення суду почався з наступного дня після підписання повного судового рішення і закінчився 22 липня 2019 року, у перший робочий день після вихідного 21 липня 2019 року.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подана позивачем 06 вересня 2019 року, тобто поза межами строків апеляційного оскарження згідно з частиною 1 статті 354 ЦПК України.

Такі строки є процесуальними та можуть бути поновлені судом за наявності поважних для цього підстав за заявою заявника - частина 1 статті 127 ЦПК України.

У поданому клопотанні позивач просить поновити строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, посилаючись на те, що повний текст судового рішення надійшов на адресу позивача 13 серпня 2019 року.

Викладені у клопотанні обставини знайшли своє підтвердження.

Згідно з частиною 5 статті 272 ЦПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Частиною 6 статті 272 ЦПК України визначено, зокрема, що днем вручення судового рішення є, день вручення судового рішення під розписку; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено суддею-доповідачем, що на адресу учасників справи копія повного тексту судового рішення надіслана судом 22 липня 2019 року та вручена позивачу 13 серпня 2019 року, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (а.с. 28, 32). Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подана позивачем 06 вересня 2019 року, тобто протягом тридцяти днів з дня вручення позивачеві повного тексту судового рішення.

Відповідно до вимог частини 2 статті 354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, зокрема, на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Отже, викладені у клопотанні обставини, які безпосередньо унеможливлювали позивачу вчинити процесуальну дію на оскарження заочного рішення Печерського районного суду міста Києва від 21 червня 2019 року у визначений законом строк, є поважною причиною, а тому процесуальний строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.

Перевіривши клопотання заявника про звільнення від сплати судового збору, суд вважає, що воно підлягає частковому задоволенню з наступних підстав:

У відповідності до статті 6 Європейської конвенції з прав людини право на апеляційне скарження є складовою частини права на справедливий суд. Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані.

Так, відповідно до статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Отже, порядок відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення або звільнення від сплати судового збору встановлюється законом.

Таким спеціальним законом є Закон України від 8 липня 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір».

Згідно зі статтею 8 Закону враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Таким чином, відповідно до статті 8 Закону № 3674-VI підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення або звільнення від сплати судового зборує врахування одночасно як майнового стану сторони, так і наявність однієї із умов визначеної цією статтею, перелік яких є вичерпним.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК повинна навести підстави (умови) для застосування положень статті 8 Закону, а також подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади. У зв`язку із цим обставини, пов`язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися достатньою підставою для звільнення від такої сплати.

Крім того, у разі скасування встановлених раніше пільг щодо державний органів, Кабінет Міністрів України забезпечує відповідне фінансування державних органів, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору.

Таким чином в частині звільнення від сплати судового збору клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві не підлягає задоволенню, у зв?язку з недоведеністю незадовільного матеріального стану установи , що перешкоджає сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі, а також наявність однієї із умов визначеної статтею 8 Закону № 3674-VI.

Разом з тим, за поданим клопотанням Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві наявні підстави для відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 17.10.2014, № 10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" у пункті 32 суд вправі застосувати щодо одного й того самого заявника і за однією й тією ж його заявою (скаргою) як відстрочення, так і розстрочення сплати судового збору, або зменшення розміру судового збору, або звільнення від його сплати. Зазначені дії можуть мати місце у різній послідовності або в сукупності.

Суддею-доповідачем враховуєься, що Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві є державним органом з відповідним обсягом фінансування та затвердженим кошторисом для фінансування установи. До того ж, асигнування на сплату судового збору відкриваються помісячно, а їх оплата підлягає узгодженню з керівництвом.

Враховуючи особливу процедуру складання та погодження документів по оплаті судового збору, а також час, необхідний для їх відпрацювання та відправлення, суд на підставі статті 136 ЦПК України відстрочує (переносить) строк виконання обов`язку сторони щодо сплати судового збору у розмірі 2 643,00 грн. (1 762,00 х 150%) до ухвалення судового рішення у справі.

За формою і змістом апеляційна скарга Панасюк Наталії Костянтинівни - представника Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві на заочне рішення Печерського районного суду міста Києва від 21 червня 2019 року відповідає вимогам, встановленими статтею 356 ЦПК України.

Керуючись ст. 127, 359, 360, 361 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Поновити Головному управлінню Пенсійного фонду України в місті Києві процесуальний строк на апеляційне оскарження заочного рішення Печерського районного суду міста Києва від 21 червня 2019 року.

До ухвалення судового рішення у справі відстрочити Головному управлінню Пенсійного фонду України сплату судового збору в розмірі 2 643,00 грн., за подання апеляційної скарги на заочне рішення Печерського районного суду міста Києва від 21 червня 2019 року у цивільній справі за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві до ОСОБА_2 про стягнення надміру виплачених коштів.

Відкрити апеляційне провадження за апеляційною Панасюк Наталії Костянтинівни - представника Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві на заочне рішення Печерського районного суду міста Києва від 21 червня 2019 року.

Копію апеляційної скарги та додані до неї матеріали надіслати особам, які беруть участь у справі, роз`яснити їх право подавати відзив на апеляційну скаргу до 20 жовтня 2019 року.

Суддя-доповідач