г Інгулецький районний суд міста ОСОБА_1 Дніпропетровської області
Справа № 213/3255/18
Номер провадження 2/213/312/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2019 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі у складі:

головуючого судді Алексєєва О.В.,

за участі секретаря судового засідання Цапенко О.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кривому Розі цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Служба миттєвого кредитування" до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи вимоги тим, що відповідно до укладеного договору №55 від 12.07.2014 року ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 300,00 грн. Відповідно до п. 3.3 Договору відповідач зобовязаний повернути отримані грошові кошти в розмірі 300,00 грн, сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 105,00 грн в строк до 25.07.2014 року. 26.07.2014 року відповідач частково сплатив пеню за прострочення заборгованості в сумі 6,00 грн, відсотки за користування кредитом в сумі 105,00 грн, частково сплатив суму кредиту в розмірі 1,50 грн та пролонгував договір строком до 09.08.2014 року, зобовязавшись повернути кредит разом із відсотками у розмірі 300,00 грн. Відповідач зобовязання щодо повернення отриманих грошових коштів в розмірі 298,50 грн та сплати процентів за користування кредитом не виконує, станом на 17.09.2018 року має заборгованість у розмірі 9 402,94 грн, яка складається з наступного: 298,5 грн тіло кредиту, 209,44 грн проценти за користування кредитом, 9 000,00 грн пеня. Просить стягнути з відповідача вказаний розмір заборгованості та судові витрати.

У відкрите судове засідання представник позивача не зявився, але до його початку надав суду заяву в якій просить справу розглянути без його участі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце слухання справи сповіщений належним чином, шляхом направлення судової повістки про виклик до суду за місцем проживання останнього, зареєстрованим у встановленому законом порядку, при цьому, будь - яких заяв про розгляд справи в його відсутності, відзиву на позов не надав.

Враховуючи вищенаведене справа підлягає розгляду в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1, ч.5 ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом досліджені всі докази надані сторонами, клопотань про витребування та дослідження інших доказів до суду не надходило. Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 12.07.2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 55, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит на споживчі цілі в розмірі 300,00 грн на строк до 25.07.2014 року, а відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити проценти у розмірі 105,00 грн (2,5% за кожен день користування кредитом, нараховані за період, починаючи з дати видачі кредиту до дня повернення кредиту), разом 405,00 грн. Доказів укладення між сторонами інших договорів позивачем суду надано не було.

Відповідно до п. 6.2 Договору, за несвоєчасне повернення суми кредиту та нарахованої плати за користування кредитом відповідач зобовязався сплатити позивачу неустойку у виді пені з розрахунку 2% від суми кредиту за кожен день прострочення платежу за кредитним договором.

Позивач виконав свої зобовязання за кредитним договором № 55 від 12.07.2014 року та надав відповідачу кредит у розмірі та на умовах передбачених договором, відповідач кредит отримав, але свої зобовязання щодо повернення грошових коштів виконав частково. 26.07.2014 року відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідачем було сплачено 105,00 грн на погашення заборгованості за процентами за користування кредитом, 1,50 грн на погашення заборгованості за тілом кредиту, 6,00 грн сплачено пені.

Таким чином станом на 17.09.2018 року виникла заборгованість у розмірі 9285,50 грн, з яких:

- заборгованість за кредитом у розмірі 298,50 грн;

- пеня за договором в розмірі 9000,00 грн, яка підтверджена розрахунком заборгованості за кредитним договором № 55 від 12.07.2014 року.

Відповідно до ст.ст. 526 та 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Стаття 536 ЦК України зазначає, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

У ст. 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов'язання не допускається.

Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

У статті 1048 ЦК України вказано, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно із ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Відповідно до ч.1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Як встановлено судом, ОСОБА_2 було порушено умови укладеного сторонами договору, та ст.ст. 1049, 1054 ЦК України, а саме: прострочено повернення заборгованості по кредиту, в зв'язку з чим, позивач має право вимагати погашення наданого відповідачу кредиту та неустойки.

Відповідно до ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до ст. 616 ЦК України, суд має право зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника, якщо кредитор умисно або з необережності сприяв збільшенню розміру збитків, завданих порушенням зобов'язання, або не вжив заходів щодо їх зменшення.

Суд вважає, що розмір неустойки значно перевищує розмір заборгованості відповідача за кредитом, і позивачем не було вжито заходів щодо їх зменшення, що сприяло збільшенню розміру збитків, а саме: заборгованість за кредитом у розмірі 298,50 грн, тому суд вважає можливим відповідно до ст.ст. 551, 616 ЦК України, зменшити розмір неустойки у виді пені до 298,50 грн.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, оскільки доводи позивача щодо невиконання відповідачем зобов'язань за договором, а також розміру заборгованості нічим не спростовуються і ці обставини слід вважати доведеними, суд вважає встановленим порушення права позивача на своєчасне отримання коштів внаслідок неналежного виконання зобов'язання відповідачем, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 597,00 грн, з яких: 298,50 грн - заборгованість за кредитом, 298,50 грн пеня.

Також, суд вважає за необхідне відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, що був сплачений ним при зверненні до суду у розмірі 1762,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 13, 81, 89 ч. 1 ст. 141, ст.ст. 223, 247, 263, 265, 280, 282 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Служба миттєвого кредитування" до ОСОБА_2 про стягнення боргу задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Служба миттєвого кредитування" заборгованість за кредитним договором №55 від 12 липня 2014 року станом на 17 вересня 2018 року у розмірі 597 (п'ятсот дев'яносто сім) гривень, яка складається з наступного: 298 (двісті дев'яносто вісім) грн 50 коп. - заборгованість за кредитом; 298 (двісті дев'яносто вісім) грн 50 коп. - заборгованість за пенею.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до Дніпровського апеляційного суду через Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Служба миттєвого кредитування", вул. Сорок років Рад. України 39А оф.25, Орджонікідзевський район, м. Запоріжжя, Запорізька область, .

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса зареєстрованого місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1.

Повний текст рішення складено 15 лютого 2019 року.

Суддя: О.В. Алексєєв