П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2019 року місто Київ

справа № 379/1043/18

провадження № 22-ц/824/948/2019

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М.,

сторони:

позивач - ОСОБА_2

відповідач - Великоберезянська сільська рада Таращанського району Київської області

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2

на ухвалу Таращанського районного суду Київської області від 29 листопада 2018 року, постановлену суддею Потеряйко С.А.,

у справі за позовом ОСОБА_2 до Великоберезянської сільської ради Таращанського району Київської області, третя особа: ОСОБА_3 про визнання недійсним рішень органу місцевого самоврядування, визнання недійсним свідоцтва про право власності та скасування рішення про державну реєстрацію

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Таращанського районного суду Київської області від 29 листопада 2018 року позовну заяву ОСОБА_2 до Великоберезянської сільської ради Таращанського району Київської області, третя особа: ОСОБА_3 про визнання недійсним рішень органу місцевого самоврядування, визнання недійсним свідоцтва про право власності та скасування рішення про державну реєстрацію - визнано неподаною та повернуто позивачу.

Не погоджуючись з такою ухвалою, позивачка ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В апеляційній скарзі посилається на те, що ухвала постановлена судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права.

Підставою для повернення позову стало те, що вона подала лише один примірник позовної заяви з додатками до неї, які є нечитаємі.

В апеляційній скарзі зазначає, що вона виконала ухвалу Таращанського районного суду Київської області від 15 листопада 2018 року, надала один примірник позовної заяви з додатками до неї в одному екземплярі, оскільки так зрозуміла зміст ухвали суду.

При цьому лише в оскаржуваній ухвалі, суд роз'яснює, що відповідно до відомостей, які містяться в матеріалах цивільної справи, два примірники позовної заяви з додатками повернуті позивачу 3 вересня 2018 року.

Також, надала суду заяву, в якій зазначила про те, що вона є інвалідом ІІ групи та звільнена від сплати судового збору, нею не подано іншого позову до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, при цьому зауважила, що така інформація нею була зазначена в позовній заяві на аркуші №7.

Майже всі додатки, які додані до позовної заяви, є документами органу місцевого самоврядування - Великоберезянської сільської ради Таращанського району Київської області, яка надала їй копії та є відповідачем у справі. Суд міг витребувати необхідні документи належної якості (чіткі копії). При тому зауважила, що в селі, де вона проживає, важко взагалі будь-де зробити ксерокопію документів.

Вважає, що Таращанський районний суд Київської області позбавляє її права на судовий захист, оскільки перед ухвалами про усунення недоліків та повернення позовної заяви, передувала ухвала про відмову у відкритті провадження у справі.

У відзиві на апеляційну скаргу третя особа ОСОБА_3 просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, оскільки, на його думку, судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористався.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 21 січня 2019 року в складі колегії суддів справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Справу розглянуто в порядку ст. 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі судового рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Ухвалою Таращанського районного суду Київської області від 29 листопада 2018 року позовну заяву ОСОБА_2 до Великоберезянської сільської ради Таращанського району Київської області, третя особа: ОСОБА_3 про визнання недійсним рішень органу місцевого самоврядування, визнання недійсним свідоцтва про право власності та скасування рішення про державну реєстрацію - визнано неподаною та повернуто позивачу /а.с.70/.

Визнаючи позовну заяву неподаною та повертаючи її позивачу, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем ОСОБА_2 не усунуті недоліки зазначені в ухвалі суду від 15 листопада 2018 року, оскільки останньою надано лише один примірник позовної заяви з додатками до неї, які є нечитаємі.

Проте, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов'язків має право на справедливий судовий розгляд.

За правилом ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно положень ЦПК України, суддя, отримавши позовну заяву, перевіряє дотримання позивачем вимог статей 175 і 177 ЦПК України щодо форми та змісту позовної заяви.

Статтею 175 ЦПК України встановлено, що позовна заява подається в письмовій формі. Даною статтею також встановлено ряд вимог, яким повинна відповідати позовна заява.

Відповідно до вимог статті 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Як убачається з матеріалів справи, 15 серпня 2018 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Великоберезянської сільської ради Таращанського району Київської області, третя особа: ОСОБА_3 про визнання недійсним рішень органу місцевого самоврядування, визнання недійсним свідоцтва про право власності та скасування рішення про державну реєстрацію /а.с.2-5/.

Ухвалою Таращанського районного суду Київської області від 15 серпня 2018 року відмовлено у відкритті провадження у справі, з підстав, що заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства /а.с.1/.

3 вересня 2018 року судом першої інстанції направлено позивачу ОСОБА_2 копію ухвали суду від 15 серпня 2018 року та матеріали позовної заяви з додатками до неї /а.с.9/.

Постановою Київського апеляційного суду від 8 листопада 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено, ухвалу Таращанського районного суду Київської області від 15 серпня 2018 року скасовано, справу повернуто до суду першої інстанції для продовження розгляду /а.с. 58-59/.

Ухвалою Таращанського районного суду Київської області від 15 листопада 2018 року позовну заяву Великоберезянської сільської ради Таращанського району Київської області, третя особа: ОСОБА_3 про визнання недійсним рішень органу місцевого самоврядування, визнання недійсним свідоцтва про право власності та скасування рішення про державну реєстрацію - залишено без руху, надано строк для усунення недоліків, оскільки заява не відповідала вимогам ст.177 та ст. 175 ЦПК України, а саме: позивачем не надано документів, що підтверджують сплату судового збору у належній сумі, а також підтвердження про те, що позивачем не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав. Крім того, ухвала мітить речення про те, що в наявних матеріалах виявлено один екземпляр позовної заяви без додатків.

Ухвала отримана позивачем ОСОБА_2 - 21 листопада 2018 року /а.с.67/.

28 листопада 2018 року позивач ОСОБА_2 на виконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, подала до суду заяву /а.с.68-69/.

Як убачається з поданої заяви, ОСОБА_2 зазначила про те, що вона є інвалідом ІІ групи, а тому звільнена від сплати судового збору, а також зазначила про те, що нею не подано іншого позову до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, при цьому зауважила, що така інформація нею була зазначена в позовній заяві на аркуші №7.

До заяви додала ксерокопію конверту, примірник позовної заяви з додатками та ксерокопію довідки МСЕК.

Відповідно до ч.2 ст. 185 ЦПК України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, які необхідно сплатити (доплатити).

Як убачається з матеріалів справи, ухвалою Таращанського районного суду Київської області від 15 листопада 2018 року, суд не роз'яснив (конкретно не зазначив), які саме недоліки повинна усунути позивач, зокрема, суд не зазначив про необхідність надання достатньої кількості примірників позовної заяви з додатками відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб.

Зміст речення про виявлення в матеріалах справи одного екземпляра позовної заяви без додатків, без відповідного висновку суду, не можна вважати доступним для розуміння, які саме недоліки особа повинна усунути, а тому при отриманні від ОСОБА_2 заяви, якою було усунуто недоліки не в повному обсязі, суд мав можливість продовжити процесуальний строк для усунення недоліків позовної заяви.

За наведених обставин висновок суду першої інстанції про повернення позовної заяви ОСОБА_2 з підстав невиконання вимог закону, визначених в ухвалі про залишення позовної заяви без руху, є передчасним та не ґрунтується на вимогах цивільного процесуального законодавства.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.

Так, у справі «Belletv. France», Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві.

Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа безпідставно не може бути позбавлена права на звернення до суду, оскільки це буде порушенням права, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий суд.

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

Тобто Україна, як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов'язків суб'єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 ЦПК України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку чи з ініціативи суду.

Зазначених вимог закону суд не дотримався і, не будучи позбавленим можливості продовжити процесуальний строк для усунення недоліків позовної заяви, таким правом не скористався, чим обмежив сторону позивача у доступі до правосуддя в розумінні практики Європейського суду з прав людини, допустив порушення норм процесуального права та прийшов до передчасного висновку про повернення позовної заяви.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що підстав для повернення позовної заяви позивачу не було, а тому оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 369, 374, 379, 381-384, 390 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Таращанського районного суду Київської області від 29 листопада 2018 року - скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: О.І.Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус