Справа № 639/4274/19
Провадження № 2-о/639/95/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2019 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Труханович В.В.,

за участю секретаря Лойко В.М.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2 ,

представника заінтересованої особи Коробкової Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Жовтневого районного суду м. Харкова цивільну справу №639/4274/19 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління ДМС у Харківській області про встановлення факту постійного проживання,

ВСТАНОВИВ :

25 червня 2019 року до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання особи звернувся ОСОБА_1 та просив ухвалити рішення, на підставі якого встановити факт постійного проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на території що входила під час його постійного проживання до складу Української Соціалістичної Радянської Республіки до 24 серпня 1991 року.

В обґрунтування заяви заявник посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народився його дід ОСОБА_3 на території України в м. Авдіївка Донецької області.

ІНФОРМАЦІЯ_3 народився батько заявника, ОСОБА_4 .

Заявник зазначає, що його дід, ОСОБА_3 постійно проживав на території, що входила під час його постійного проживання до складу Української Соціалістичної Радянської Республіки.

Згідно архівної довідки №01/1-64 від 31.05.2019 року у документах архівного фонду Харківського національного університету будівництва та архітектури у книзі видачі дипломів за 1949 рік значиться студентом Фабрикант ОСОБА_5 , який навчався на архітектурному факультеті даного навчального закладу з 1945 по 1949 роки за спеціальністю архітектора, видано диплом.

10 серпня 1946 року ОСОБА_3 одружився з ОСОБА_6 , а ІНФОРМАЦІЯ_4 у них народився син ОСОБА_7 .

Заявник є громадянином Російської Федерації. Він звернувся до Головного Управління ДМС у Харківській області для набуття громадянства України за територіальним походженням. Але йому було роз`яснено, що для підтвердження факту постійного проживання на території України його діда необхідно надати рішення суду.

Встановлення факту постійного проживання діда заявника на території України є необхідним для набуття останнім громадянства України за територіальним походженням.

Вищевикладені обставини вимусили заявника звернутися до суду з даною заявою.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 26 серпня 2019 року прийнято заяву до розгляду та відкрито окреме провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління ДМС у Харківській області про встановлення факту постійного проживання. Призначено судове засідання.

14 серпня 2019 року від заінтересованої особи Головне управління ДМС України у Харківській області надійшов відзив на заяву ОСОБА_1 , відповідно до якого при вирішенні справи вони поклалися на розсуд суду.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та його представник адвокат Альошин В.В. заяву підтримали, просили суд її задовольнити з підстав, які викладені у рішенні вище.

Представник заінтересованої особи Головного управління ДМС України у Харківській області Коробкова Т.О. в судовому засіданні при вирішенні справи поклалася на розсуд суду.

Суд, вислухавши пояснення заявника та його представника, представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Відповідно до частини 1 статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану, при цьому в порядку окремого провадження може вирішуватися спір про факт, але не спір про право цивільне.

Пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (частина друга статті 315 ЦПК України).

Так, в судовому засіданні було встановлено, що заявник ОСОБА_1 є громадянином Російської Федерації. ( а.с. 7)

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_1 він народився ІНФОРМАЦІЯ_5 у м. Ульянівськ Російської Федерації, його батьками є: батько ОСОБА_4 , мати ОСОБА_8 ОСОБА_9 . ( а.с. 12)

ОСОБА_4 (батько заявника) народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Михайлівськ Сталінградської області Російської Федерації, його батьками є: батько ОСОБА_3 , мати ОСОБА_10 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 . ( а.с. 8)

Зі свідоцтва про народження на ім`я ОСОБА_11 (діда заявника) вбачається, що останній народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Авдєєвка Сталінської (нині Донецької) області. ( а.с. 9)

10 серпня 1946 року між ОСОБА_11 та ОСОБА_12 було укладено шлюб, який зареєстрований РАГСом м. АДРЕСА_1 Сумської області. ( а.с. 14)

ІНФОРМАЦІЯ_4 у м. Ахтирка у подружжя народилася дитина, ОСОБА_7 , що підтверджується копією свідоцтва про народження. ( а.с. 13)

Згідно архівної довідки Харківського національного університету будівництва та архітектури від 31.05.2019 року №01/1-64, у документах архівного фонду університету у книзі видачі дипломів за 1949 рік значиться студентом Фабрикант ОСОБА_5 , який навчався на архітектурному факультеті Харківського інженерно-будівельного інституту з 1945р. по 1949р. по спеціальності « ІНФОРМАЦІЯ_6 ». Видано диплом НОМЕР_2 3 НОМЕР_3 , дата видачі диплому 21.07.1949р., реєстраційний № 719. ( а.с. 10)

З диплому на ім`я ОСОБА_11 вбачається, що останній поступив в ХІБІ в 1945р., закінчив у 1949р. архітектурний факультет, спеціальність «Архітектор». ( а.с. 11)

Позивач в судовому засіданні зазначив, що оскільки його дід ОСОБА_11 постійно проживав на території, що входила під час його постійного проживання до складу Української Соціалістичної Радянської Республіки до 24.08.1991 року, то він як онук у відповідності до вимог ч.1 ст. 8 Закону України «Про громадянство України» має право на набуття громадянства України.

Судовим розглядом встановлено, що 06 серпня 2019 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 отримав Висновок про надання дозволу на імміграцію в Україну та в цей же день за номером громадянин Російської Федерації ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , уродженець Російської Федерації на підставі п.3 ч.3 ст. 4 Закону України «Про імміграцію» отримав дозвіл постійного проживання в Україні.

Правовідносини, які є предметом судового розгляду, врегульовані Законом України «Про громадянство України» № 2235-111 від 18.01.2001 р. із наступними змінами, а також Указом Президента України від 27 березня 2001р. N 215/2001 «Питання організації виконання Закону України «Про громадянство України», яким затверджений Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень (далі Порядок).

Відповідно до статті 8 Закону України «Про громадянство України» особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України» ( 1543-12 ), або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов`язання припинити громадянство всіх цих держав. Іноземці, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, замість зобов`язання припинити іноземне громадянство подають декларацію про відмову особи, якій надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, від іноземного громадянства.

Відповідно до Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 року № 215 та Закону України «Про громадянство України» , визначено перелік документів, які подаються для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедуру подання цих документів та провадження за ними, виконання прийнятих рішень з питань громадянства України.

Згідно пункту 29 Порядку для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, дід чи баба якої постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (частина перша статті 8 Закону), подає документи, передбачені підпунктами "а" - "в" пункту 24 цього Порядку, а також: а) документ, що підтверджує факт постійного проживання діда чи баби заявника на територіях, зазначених у абзаці першому цього пункту; б) документи, що засвідчують родинні стосунки заявника відповідно з дідом чи бабою, які постійно проживали на територіях, зазначених у абзаці першому цього пункту.

Пунктом 44 Порядку передбачено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

При розгляді справи суд виходить з положень п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України та п. 1 постанови ПВСУ № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зі змінами, внесеними ППВСУ № 15 від 25.05.1998 року, якими передбачено, що суд розглядає у порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У ч. 2 ст. 315 ЦПК України зазначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, окрім перелічених у частині першій цієї статті, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як зазначено у ч. 1 ст. 315 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Судом з`ясовано, що встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України, заявнику необхідно для набуття останнім громадянства України за територіальним походженням.

Суд, виходячи з вищенаведеного, приймаючи до уваги сукупність доказів заявлених вимог, приходить до висновку про обґрунтованість заяви і можливість її задоволення.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265, 293-294, 315-316, 319 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про громадянство», Порядком провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 року № 215 ( в редакції Указу Президента України від 27.06.2006 року №588/2006), суд

ВИРІШИВ :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління ДМС у Харківській області про встановлення факту постійного проживання задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на території що входила під час його постійного проживання до складу Української Соціалістичної Радянської Республіки до 24 серпня 1991 року.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування сторін:

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Заінтересована особа: Головне управління ДМС у Харківській області, , розташоване за адресою: м. Харків, вул. Римарська, 24.

Повний текст виготовлено 20.09.2019 року.

Суддя В. В. Труханович