Справа № 405/289/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2019 року м. Кропивницький

Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого-судді: Драного В.В.

при секретарі: Дерев'янко А.В.

розглянувши цивільну справу за поданням головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_1 про привід боржника ОСОБА_2,-

ВСТАНОВИВ:

Головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Кіровоградській області ОСОБА_1 звернулась до суду з поданням про привід боржника ОСОБА_2 В обґрунтування подання зазначила, що на виконанні у відділі перебуває виконавче провадження з примусового виконання наказу № 12/43 від 13.05.2010 року, виданого Господарським судом Кіровоградської області, про стягнення солідарно з ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Імексбанк» заборгованості в розмірі 541035,82 грн., а також державного мита в сумі 5413,17 грн. та витрат на ІТЗ в сумі 236 грн. Державним виконавцем встановлено, що боржник є власником 1/6 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,13 га. Виконавець 25.06.2018 року здійснила вихід за вказаною адресою, однак у звязку з відсутністю доступу до квартири, відповідні виконавчі дії не були проведені. Також державний виконавець двічі надсилала виклик боржнику за її місцем реєстрації рекомендованим листом, однак поштовий конверт повертався з відміткою про невручення через закінчення терміну зберігання. Вказує, що боржник систематично ухиляється від явки до відділу, не надає пояснень з приводу майнового стану та причин невиконання рішення суду, чим вчиняє дії спрямовані на затягування ходу виконавчих дій та ухилення від виконання рішення суду. За таких обставин, просить задовольнити подання та доручити органам поліції здійснити привід боржника ОСОБА_2 до державного виконавця.

Суд, дослідивши матеріали подання про привід боржника, дійшов висновку, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що з березня 2018 року на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Кіровоградській області перебуває виконавче провадження з примусового виконання наказу № 12/43 від 13.05.2010 року, виданого Господарським судом Кіровоградської області, про стягнення солідарно з ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Імексбанк» заборгованості в розмірі 541035,82 грн., а також державного мита в сумі 5413,17 грн. та витрат на ІТЗ в сумі 236 грн.

В ході виконавчого провадження державним виконавцем здійснено запити до державних органів про наявність у боржника зареєстрованого за ним рухомого та нерухомого майна (автотранспортні засоби) та виявлення джерел доходу боржника. Згідно наданих відповідей вбачається, що транспортні засоби за боржником не зареєстровані, інформація стосовно сум доходу та сум утриманого з них податку в ДРФО відсутня, на обліку в органах ДПС та УПФ боржник не перебуває, в трудових відносинах з підприємствами та організаціями також не перебуває, але боржник має відкриті рахунки в ПАТ «Приватбанк» та АТ «Ощадбанк».

При цьому, згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта від 05.07.2018 року № 129888660 боржник ОСОБА_2 є власником 1/6 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1.

Також, згідно листа Відділу у Кіровоградському районі ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області від 08.05.2018 року № 94/413-18-0.25 станом на 29.12.2012 року за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 0,13 га, що розташована за адресою: Кіровоградська область, Кіровоградський район, с. Підгайці, вул. Зоряна, 66.

Як вбачається з відомостей Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Кіровоградській області від 13.07.2018 року ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Актом державного виконавця від 25.06.2018 року встановлено, що виходом за адресою: АДРЕСА_2, боржника не виявлено. Зі слів дитини, яка мешкає в цій квартирі, але не відчинила двері, ОСОБА_2 є її матір'ю, та в той час була відсутня вдома. У дверях цієї квартири державний виконавець залишила виклик до відділу на 10:00 год. 26.06.2018 року.

Актом державного виконавця від 26.06.2018 року встановлено, що боржник не зявилася до відділу у час, зазначений у виклику.

Державний виконавець 27.06.2018 року та 27.07.2018 року направляла боржнику ОСОБА_2 виклик про явку до державного виконавця, однак поштові конверти поверталися із відміткою про невручення через закінчення терміну зберігання.

Постановами про арешт коштів боржника від 27.08.2018 року та 23.08.2018 року державний виконавець наклав арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках боржника в ПАТ «Приватбанк» та АТ «Ощадбанк».

Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. 14 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з'явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу.

На підставі п. 5 ч. 4 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», боржник зобов'язаний своєчасно з'являтися на вимогу виконавця.

Згідно ч. 1 ст. 438 ЦПК України розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Привід за своєю правовою природою є заходом процесуального примусу, що полягає у затриманні і примусовому доставленні особи для забезпечення її участі у провадженні у випадках, якщо цю особу було належним чином викликано, але вона не з'явилась без поважних причин або без повідомлення про причини неприбуття.

Необхідність такого заходу, як привід боржника має бути обумовлена певними обставинами, на підтвердження яких держаним виконавець повинен надати відповідні докази.

Разом з тим, доказів отримання виклику боржником ОСОБА_2 державним виконавцем не надано. У матеріалах справи містяться лише копії конвертів, адресованих ОСОБА_2, які повернулись до відділу з відміткою «за закінченням встановлено терміну зберігання», що не свідчить про обізнаність боржника про необхідність з'явитись до державного виконавця у визначений час, а також надати інфомацію за переліком, зазначеним у виклику державного виконавця.

Таким чином, оскільки державним виконавцем не надано доказів на підтвердження того, що боржник ОСОБА_2 була належним чином викликана до виконавця та не з'явилась до нього без поважних причин, суд приходить до висновку, що у задоволенні подання слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 76, 81, 260, 438 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_1 про привід боржника ОСОБА_2 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда В.В. Драний