Дата документу 18.02.2019 Справа № 2-616/09
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Є.У.№ 2-616/09 Головуючий у 1 інстанції: Федченко І.М.
№ 22-ц/807/498/19 Суддя-доповідач: Крилова О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Воробйової І.А.

Полякова О.З.

розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження без виклику учасників справи цивільну справу заапеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 13 вересня 2016 року у справі за позовом Кредитної спілки «Хортиця» до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про стягнення суми боргу за кредитним договором,

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2008 року КС «Хортиця» звернулася до суду із вищевказаним позовом, в обґрунтування позовних вимог зазначала, що 22 лютого 2008 року ОСОБА_4 (боржник), ОСОБА_3 (поручитель) вступили в члени кредитної спілки „Хортиця", ознайомилися зі статутом, правами та обов'язками, про що вказали в заяві на вступ до кредитної спілки, сплатили вступні та обов'язкові пайові внески. Ці внески є обов'язковою підставою для набуття членства у кредитній спілці.

22.02.2008 року ОСОБА_4 отримав кредит у розмірі 5050 грн. відповідно до кредитного договору №33 від 22.02.2008 pоку, укладеного між кредитною спілкою „Хортиця" та ОСОБА_4, що підтверджується видатковим касовим ордером. Кредит був виданий під поручительство ОСОБА_3, згідно п.2.2. договору поруки від 22.02.2008 p., ОСОБА_3 зобов'язався відповідати за зобов'язаннями ОСОБА_4 перед КС „Хортиця" в повному обсязі солідарно з боржником.

Згідно п. 1.1. кредитного договору боржник зобов'язався щомісячно сплачувати встановлені договором проценти за користування кредитом і частку суми кредиту і остаточно розрахуватися 22.02.2009 р. Боржник сплатив проценти за користування кредитом тільки за перші 7 днів.

Відповідачі в односторонньому порядку відмовилися від зобов'язання або односторонню зміну його умов, а також відмовилися від виконання договірних зобов'язань, в установлені строки заборговані суми не сплатили, чим спричинили Кредитній спілці збитки.

Посилаючись на зазначені обставини просила суд, стягнути солідарно заборгованість по кредитному договору з боржника: ОСОБА_4 та поручителя ОСОБА_3 суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 22181,44 грн.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 13 вересня 2016 року позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_3, на користь КС „Хортиця" суму заборгованості 22 181.4 грн., а також судовий збір у розмірі 221,81 грн., суму за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 30 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на те, що справа є малозначною, її розгляд здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 22 лютого 2008 року між КС "Хортиця" та ОСОБА_4, який є членом зазначеної кредитної спілки, був укладений договір кредиту №33, на підставі якого відповідач отримала кредит у сумі 5050 грн., що становило еквівалент 1000 доларам США, на строк не пізніше 22 лютого 2009 року (а.с. 9).

За умовами п. 2.1 договору позичальник зобов'язувався виплачувати кредитору плату за користування кредитом у розмірі 0,1967% за кожен день користування від суми заборгованості.

Згідно п.2.2 договору позичальник робить виплати процентів щомісячно не пізніше 15 числа кожного місяця, починаючи з березня 2008 року однаковими сумами по 591 грн. до повної сплати суми кредиту.

Як визначено у п.2.3 договору, у випадку несвоєчасної виплати передбачених цим договором сум, кредитор має право отримати від позичальника додаткові проценти у розмірі 0,2% від загальної суми заборгованості по кредиту та не сплаченим у строк процентам за кожен день прострочення.

В порядку забезпечення виконання умов кредитного договору, 22 лютого 2008 року між КС "Хортиця" та ОСОБА_3, який є членом вказаної кредитної спілки, був укладений договір поруки, за умовами якого поручитель та позичальник несуть солідарну відповідальність за зобов'язаннями перед КС (а.с.10).

Згідно із ч.ч.1,2 ст. 1 Закону України "Про кредитні спілки" кредитна спілка - це неприбуткова організація, заснована фізичними особами, професійними спілками, їх об"єднаннями на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та наданні фінансових послуг за рахунок об'єднаних грошових внесків кредитної спілки.

Кредитна спілка є фінансовою установою, виключним видом діяльності якої є надання фінансових послуг, передбачених цим Законом.

Абзацом 2 ч.1 ст. 21 зазначеного Закону визначено, що кредитна спілка надає кредити своїм членам на умовах їх платності, строковості та забезпеченості в готівковій та безготівковій формі.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Задовольняючи позовні вимоги КС "Хортиця" про стягнення в солідарному порядку з відповідачів заборгованості за кредитним договором, суд виходив з доведеності невиконання позичальником ОСОБА_4 зобов'язань за кредитним договором, врахувавши, що за договором поруки, укладеним між кредитною спілкою та ОСОБА_3, останній несе солідарну відповідальність за зобов'язаннями позичальника перед кредитором.

Заперечуючи проти оскаржуваного судового рішення, ОСОБА_3 у апеляційній скарзі зазначав, що позивачем безпідставно пропущені строки пред'явлення вимоги до нього як поручителя, позичальник взяв на себе зобов'язання сплачувати кошти за кредитним договором до 15 числа кожного місяця. Починаючи з березня 2008 року, позичальник не сплачував борг за кредитом, а тому у кредитора виникло право вимоги до поручителя саме 16 березня 2008 року. Оскільки кредитор не вжив заходів щодо звернення до поручителя у строк із 16 березня 2008 року, то порука припинилась зі спливом шестимісячного строку від цієї дати, тобто 16 вересня 2008 року.

За матеріалами справи позивач звернувся до суду 17 листопада 2008 року.

З матеріалів справи також вбачається, що внаслідок порушення позичальником зобов'язань за договором, позивач направив 06 серпня 2008 року на адресу як позичальника, так і поручителя, письмові вимоги, у яких установив строк повернення кредиту до 08 вересня 2008 року.

Тож пред'явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, кредитор змінив строк виконання зобов'язань за договором, і саме з цієї дати починає сплив строку позовної давності для пред'явлення вимог до позичальника та шестимісячний строк для пред'явлення вимог до поручителя.

Аналізуючи доводи апелянта щодо припинення поруки внаслідок пропуску звернення кредитора до суду, судова колегія враховує наступне.

Зобов'язання виникають із підстав, передбачених статтею 11 ЦК України, зокрема договорів.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України).

За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником (частина перша статті 553 ЦК України).

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України).

Припинення поруки пов'язане, зокрема, із закінченням строку її чинності.

За змістом частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Отже, порука - це строкове зобов'язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб'єктивне право кредитора.

Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України).

Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (статті 251, 252 ЦК України).

Таким чином, умови договору поруки про його дію до повного припинення зобов'язань боржника не свідчать про те, що цим договором установлено строк припинення поруки в розумінні статті 251, частини четвертої статті 559 ЦК України, тому в цьому випадку підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

У разі неналежного виконання боржником зобов'язань за кредитним договором передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України строк пред'явлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначено періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

Як вбачається з матеріалів справи, із уточненої позовної заяви та заперечень на апеляційну скаргу, КС "Хортиця" посилалася на пред'явлення до відповідачів вимоги про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором, надавши їх копії (а.с. 176-178).

У разі зміни кредитором на підставі частини другої статті 1050 ЦК України строку виконання основного зобов'язання, передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України шестимісячний строк, підлягає обрахуванню від цієї дати.

Якщо виходити з зазначених положень закону, то на час звернення до суду, строк пред'явлення вимог до поручителя позивачем був дотриманий.

Разом з тим, матеріали справи не містять підтверджень того, що поручитель був обізнаний з вимогою про дострокове погашення заборгованості.

Із змісту уточнених позовних вимог вбачається, що позивач посилався на пункт 3.3 кредитного договору (а.с. 19), водночас доказів про дострокове стягнення кредитних коштів не надав. Відповідне підтвердження про зміну строку виконання основного зобов'язання кредитна спілка надала до заперечень на апеляційну скаргу.

Оцінивши надані сторонами докази, судова колегія вважає, що відповідач ОСОБА_3 не був обізнаний про вимогу дострокового погашення кредиту та зміну строку виконання основного зобов'язання станом на 08 вересня 2008 року.

За таких обставин, застосуванню підлягають положення ч. 4 ст. 559 ЦК України, відповідно до яких, вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором необхідно пред'явити в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами) або з дня настання строку виконання основного зобов'язання (у разі, якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем).

За умовами кредитного договору №33 від 22 лютого 2008 року сплата процентів за користування кредитом у розмірі 0,1967% за кожен день користування мала здійснюватися щомісячно, не пізніше 15 числа (п.п.2.1;2.2), а днем настання строку повернення суми кредиту визначено 22 лютого 2009 року.

З позовними вимогами до ОСОБА_3, як поручителя, про стягнення як тіла кредиту, так і нарахованих процентів, КС "Хортиця" звернулася 17 листопада 2008 року, тобто у межах дії строку кредитного договору.

Між тим, шестимісячний строк дії поруки по щомісячним платежам з виплати відсотків не припинився лише з 17.05.2008 року, тому правомірним є стягнення з поручителя суми заборгованості за користування кредитом, з врахуванням уточненого розрахунку позивача щодо поручителя наданого колегії суддів за період з 01.06.2008 року (дата з якої просив позивач в межах шестимісячного строку) по 24.02.2009 року (дату подачі уточненого позову до суду), що складає 19698 грн. 33 коп., з яких 5050 грн. - тіло кредиту, 6753 грн. 74 коп. проценти за користування кредитом за період з 01.06.2008 року по 24.02.2009 року, 6860 грн. 58 коп. - додаткові проценти згідно п. 2.3. договору за період з 01.06.2008 року по 24.02.2009 року, 1034 грн. 01 коп. - інфляційні втрати за період з 01.06.2008 року по 24.02.2009 року.

Загальна сума, яка підлягає стягненню з поручителя ОСОБА_3 солідарно з ОСОБА_4, на користь Кредитної спілки "Хортиця" становить таким чином 19698 грн. 33 коп.

Відтак оскаржуване судове рішення підлягає зміні з відповідним зменшенням суми стягнення.

Також суд першої інстанції безпідставно застосував до відповідачів солідарне стягнення судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, позаяк солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено, тож судові витрати мають бути стягнені з кожного з відповідачів у відповідній частці пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 24 лютого 2009 року у цій справі в частині стягнення з ОСОБА_3 солідарно з ОСОБА_4 суми заборгованості скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги Кредитної спілки «Хортиця» до ОСОБА_3 про стягнення суми боргу за кредитним договоромзадовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, як з поручителя, солідарно з ОСОБА_4 на користь Кредитної спілки "Хортиця" суму боргу за кредитним договором у розмірі 19 698 грн. 33 коп.( дев'ятнадцять тисяч шістсот дев'яносто вісім гр 33 коп.), з яких 5050 грн. (п'ять тисяч п'ятдесят гр.) - тіло кредиту, 6753 грн. 74 коп. (шість тисяч сімсот п'ятдесят три гр. 74 коп.) - проценти за користування кредитом за період з 01.06.2008 року по 24.02.2009 року, 6860 грн. 58 коп. (шість тисяч вісімсот шістдесят гр. 58 коп.) - додаткові проценти згідно п. 2.3. договору за період з 01.06.2008 року по 24.02.2009 року, 1034 грн. 01 коп.(одна тисяча тридцять чотири гр. 01 коп.) - інфляційні втрати за період з 01.06.2008 року по 24.02.2009 року.

Рішення в частині стягнення судових витрат змінити.

Стягнути на користь Кредитної спілки "Хортиця" з ОСОБА_4 та з ОСОБА_3 по 125 грн. 91 коп. з кожного.

В іншій частині заочне рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 13 вересня 2016 року по цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повна постанова складена 18 лютого 2019 р.

Головуючий О.В. Крилова

Судді: І.А. Воробйова

О.З. Поляков