ПОСТАНОВА

Іменем України

07 лютого 2019 року м. Кропивницький

справа № 404/7065/17

провадження № 22-ц/4809/308/19

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Черненка В.В.

суддів: Авраменко Т.М., Суровицької Л.В.

секретар Гончар В.В.

учасники справи:

представник АТ КБ «Приватбанк» - Науменко В.В.

ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 01.11.2018 року, суддя Панфілова А.В., по справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернувся у суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

На обґрунтування позовних вимог зазначив, що 24.02.2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 укладено договір б/н про отримання кредиту в розмірі 3300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Позивач зазначив, що відповідач станом на 24.10.2017 р. порушила умови кредитного договору і має прострочену заборгованість на загальну суму 16612, 94 грн., яка складається: заборгованість по кредиту 3241,61 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 1273, 99 грн., заборгованість по пені -10830,06 грн. а також штрафи відповідно до пункту 2.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) 500 грн. та штраф (процентна складова) 767, 28 грн.

Позивач зазначив, що відповідач на даний час ухиляється від виконання своїх зобов'язань і не погашає заборгованість за договором.

Просив стягнути з відповідача заборгованість на загальну суму 16612, 94 грн., яка складається: заборгованість по кредиту 3241,61 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 1273, 99 грн., заборгованість по пені -10830,06 грн. а також штрафи відповідно до пункту 2.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) 500 грн. та штраф (процентна складова) 767, 28 грн., а також стягнути сплачений судовий збір в сумі 1600 грн.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 01.11.2018 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції в зв'язку з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Зазначено, що позивачем надана до суду копія анкети-заяви від 24.02.2012 року, з якої чітко вбачається інформація про персональні дані, адресу проживання та інша додаткова інформація необхідна для отримання картки. Крім того, факт отримання кредитної картки було зафіксовано фотографуванням за допомогою Web-камери. Доказів того, що на фото зображено не відповідача, а іншу особу, матеріали справи не містять. Активація відповідачем картки та користування картковим рахунком свідчать про укладення сторонами кредитного договору на визначених ними Умовах про надання та обслуговування платіжних карток.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 11.12.2018 року по справі відкрито апеляційне провадження.

20.12.2018 року по справі визначено склад колегії суддів.

До суду не надано відзив на апеляційну скаргу від відповідача.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 26.12.2018 року справу призначено на 07.02.2019 року на 12 год.00 хв.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно ст.367 ЦПК України, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції встановив, що сторони перебували у договірних правовідносинах, що підтверджується фактом укладення договору та приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, тарифами банку б/н від 24.02.2012 року ( а.с. 8).

Згідно довідки (а.с.2-4, 5-7 ) заборгованість станом на 24.10.2017 р. - 16612, 94 грн., яка складається із заборгованість по кредиту 3241,61 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 1273, 99 грн., заборгованість по пені -10830,06 грн. а також штрафи відповідно до пункту 2.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) 500 грн. та штраф (процентна складова) 767, 28 грн.

Суд першої інстанції зазначив, що наведене в позовній заяві твердження про отримання відповідачем саме кредитної картки «Універсальна» і ознайомлення її з Умовами та правилами надання банківських послуг і саме з Тарифами обслуговування кредитних карт «Універсальна» у зв'язку з отриманням даної картки спростовується, наданою суду копією Анкети-заяви відповідно до якої не вказано який вид картки просила видати клієнт банку ОСОБА_2.( а.с. 8). Банк не вказує ні номеру картки, яку отримала відповідач, ні номеру рахунку з якого отримані чи іншим чином використані гроші та на який вони мали б бути повернені. Відсутнє таке посилання і в доданому до позову розрахунку заборгованості.

Суд першої інстанції зазначив, що відсутні відомості щодо укладання кредитного договору, в якому чітко визначено умови надання кредиту та його погашення, а тому відповідно до п. 1 ч.2 ст. 76 ЦПК України анкета-заява не є належним доказом, який підтверджував би факт надання відповідачу кредитного ліміту в сумі 3300,00 грн.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що Умови та Правила надання банківських послуг не містять підпису позичальника та не є складовою частиною кредитного договору. Розрахунок заборгованості за договором не є належним доказом у справі, оскільки ґрунтується на припущеннях, так як Банком не надано жодних первинних бухгалтерських документів, меморіального ордеру, що могли б свідчити про наявність заборгованості та сам факт надання кредиту.

Суд апеляційної інстанції погодився з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Справа розглядалась судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.

Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За нормами ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доводи викладені в апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження.

В апеляційній скарзі, на спростування рішення суду першої інстанції, позивач посилається як на належні та допустимі докази на довідку про строк дії карток за договором, довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, виписки по карткову рахунку , фото клієнта з ЕКБ.

З матеріалів справи вбачається, що позивач зазначає, що між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 укладено договір про отримання кредиту, при цьому позивач на підтвердження факту укладання кредитної угоди між позивачем та відповідачем посилається на копію анкети - заяви від 24.02.2012 року згідно якої Банк відкриває відповідачеві картковий рахунок та витяг з "Тарифів обслуговування кредитних карт".

Вбачається, що анкета-заява про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у Приватбанку від 24.02.2012 року складеної від імені ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, не містить інформації про те, що ОСОБА_2 погодилась оформити на своє ім'я будь-як картку в тому числі і «Універсальна». Відсутня також інформація і про кредитний ліміт визначений відповідно до договору на який посилається позивач.

Докази на підтвердження ознайомлення відповідача з Тарифами обслуговування кредитних карток «Універсальна» та Витягу із Умов і правил надання банківських послуг, в матеріалах справи відсутні, так як відсутня сама інформація про картку, яку отримала ОСОБА_2 в акціонерному товаристві комерційний банк «Приватбанк».

Встановлені обставини свідчать, що позивачем не доведено, що ОСОБА_2 отримала кредитну картку «Універсальна» від 24.02.2012 року і їй був наданий кредит.

Посилання позивача на розрахунок заборгованості за договором № б.н. від 24.02.2012 року, як на належний доказ на підтвердження позову є необґрунтованими, оскільки даний розрахунок не містить доказів, що розрахунок здійснений відповідно до умов договору укладеного 24.02.2012 р.

Крім того з розрахунку вбачається, що фактичні розрахунки почали здійснюватись 09.02.2015 року в той час як договір на який посилається позивач, укладений 24.02.2012 року.

Посилання в апеляційній скарзі на документ на якому зображена, на думку позивача, відповідач з карткою в руках, не може судом апеляційної інстанції бути визнаним як належний та допустимий на підтвердження позовних вимог, оскільки з копії даного документа вбачається, що дата складання даного документа є 09.02.2015 року. (а.с. 136) в той час як договір укладений 24.02.2012 року.

Також до апеляційної скарги надано довідку з якої вбачається, що між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 був підписаний кредитний договір №б/н, яким було надані наступні кредитні картки: НОМЕР_1, дата відкриття - 09.02.2015 , термін дії картки до 11/17. Ніякої інформації про отриману картку 24.02.2012 року зазначена довідка не містить.

Встановлені обставини свідчать , що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що позивач 24.02.2012 року, отримав кредит з встановленим лімітом і має заборгованість по даним зобов'язанням.

Картка від 09.02.2015р. не підтверджує доводи позивача і не спростовує висновки суду першої інстанції.

Апеляційний суд, приймаючи до уваги встановлені обставини, дійшов висновку, що суд першої інстанції розглянув справу в межах доводів заяви та наданих сторонами доказів.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки не підтверджуються належними доказами, суперечать фактичним обставинам справи та вимогам закону та не впливають на законність прийнятого рішення.

Підстави для скасування або зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, рішення суду першої інстанції відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України залишається без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» - залишити без задоволення.

Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 01.11.2018 року - залишити без змін.

Текст постанови складено 12.02.2019 року.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках передбачених ст..389 ЦПК України.

Головуючий:

Судді: