Номер провадження: 22-ц/813/3325/19
Номер справи місцевого суду: 522/7361/18
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Комлева О. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.09.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого-судді Комлевої О.С.

суддів Журавльова О.Г., Кравця Ю.І.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтеграл експрес»

третя особа - ОСОБА_2

розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження без виклику учасників справи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтеграл експрес» на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 27 листопада 2018 року у складі суддіЗагороднюка В.І.

в с т а н о в и в:

У квітні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Інтеграл експрес», третя особа ОСОБА_2 про відшкодування шкоди завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, посилаючись на те, що 04 грудня 2017 року, приблизно о 16 годині 20 хвилин, ОСОБА_2 , під час виконання своїх службових обов`язків на посаді водія ТОВ «Інтеграл Експрес», керуючи автомобілем «Renault» державний номерний знак НОМЕР_1 із напівпричепом «Kogel SN» державний номерний знак НОМЕР_2 , що належить ТОВ «Інтеграл Експрес», рухаючись по вул. Канатна на перехресті Італійського бульвару, в м. Одесі, допустив зіткнення із приналежним йому автомобілем «Subaru» державний номерний знак НОМЕР_3 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження та з місця дорожньо-транспортної пригоди зник. Після чого, знайшовши приналежний йому автомобіль на місці стоянки, він змушений був звернутися до співробітників патрульної поліції з метою встановлення особи, з вини якої приналежний йому автомобіль було пошкоджено.

Спільними діями із співробітниками поліції особу, винною у скоєнні даної дорожньо-транспортної пригоди особу було встановлено та інспектором УПП у м. Одеса капітаном поліції Латій Д.О. 11 грудня 2017 року на гр. ОСОБА_2 було складено два протоколи про адміністративне правопорушення №№000050, 000051 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, 124 КУпАП.

Відповідно до постанов Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 лютого 2018 року, по справі №522/24286/17-п та №522/24286/17-п ОСОБА_2 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого відповідно ст. 124 КУпАП та ст. 122-4 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності.

07 грудня 2017 року було проведено експертний огляд пошкодженого автомобілю «Subaru» державний номерний знак НОМЕР_3 , згідно до якого вартість відновлювального ремонту пошкодженого в результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілю складає 34597,47 грн.

Крім того, йому було завдано моральної шкоди, що виразилося у порушенні його права на отримання грошових коштів від відповідача на відновлення пошкодженого автомобілю. З моменту дорожньо-транспортної пригоди і до теперішнього часу він змушений користуватися міським транспортом або винаймати таксі. Завдану моральну шкоду він оцінює у 5000 гривень.

Сторони у судове засідання не з`явились, про слухання справи повідомлялися належним чином.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 27 листопада 2018 року позов ОСОБА_1 до ТОВ «Інтеграл експрес», третя особа ОСОБА_2 про відшкодування шкоди завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди задоволений частково. Стягнуто з ТОВ «Інтеграл Експрес» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 20328,51 грн., моральну шкоду у розмірі 2000 грн., а також судові витрати у розмірі 1409 грн., а всього 23734,51 грн. В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ТОВ «Інтеграл експрес» звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати, ухвалити нове, якиму задоволені позову відмовити повністю, посилаючись на те, що судом неповно з`ясовані обставини справи, недоведені обставини, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, що призвело до невідповідності висновків, викладених у рішенні суду обставинам справи та неправильного застосування норм матеріального права і порушення норм процесуального права.

У обґрунтуванні своєї апеляційної скарги ТОВ «Інтеграл експрес» зазначив, що відповідно до полісів цивільно-правова відповідальність водія, у разі настання страхового випадку забезпечена страховиком ПАТ «Страхова компанія «Країна», однак в порушення норм процесуального права судом не було залучено в якості третьої особи ПАТ «Страхова компанія «Країна», у зв`язку з чим рішення підлягає скасуванню.

Інші учасники рішення суду не оскаржують.

Відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.

У відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду підлягає скасуванню, з ухваленням нового.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Якщо поза увагою доводів апеляційної скарги залишилася очевидна незаконність або необґрунтованість рішення суду першої інстанції у справах окремого провадження, суд апеляційної інстанції переглядає справу в повному обсязі.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте, зазначеним вимогам закону рішення суду не відповідає.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

У відповідності до ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом встановлено, та матеріалами справи підтверджується, що 04 грудня 2017 року, приблизно о 16 годині 20 хвилин, ОСОБА_2 , під час виконання своїх службових обов`язків на посаді водія ТОВ «Інтеграл Експрес», керуючи автомобілем «Renault» державний номерний знак НОМЕР_1 із напівпричепом «Kogel SN» державний номерний знак НОМЕР_2 , що належить ТОВ «Інтеграл Експрес», рухаючись по вул. Канатна на перехресті Італійського бульвару, в м. Одесі, допустив зіткнення із приналежним йому автомобілем «Subaru» державний номерний знак НОМЕР_3 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження та з місця дорожньо-транспортної пригоди зник.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником автомобілю «Subaru» державний номерний знак НОМЕР_3 є ОСОБА_1 .

Відповідно до постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 лютого 2018 року, по справі №522/24286/17-п ОСОБА_2 за скоєння ДТП, що мала місце 04.12.2017 року, визнано винним в здійсненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. та стягнуто судовий збір у розмірі 352,40 грн.

Власником автомобілю «Renault» державний номерний знак НОМЕР_1 із напівпричепом «Kogel SN» державний номерний знак НОМЕР_2 , є ТОВ «Інтеграл Експрес», цивільно-правова відповідальність якого застрахована ПАТ «Страхова компанія «Країна».

Як вбачається з полісу №АК/7190334, цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу - напівпричепа Kogel р.н.з. НОМЕР_4 у період з 20.10.2017 року по 19.10.2018 року забезпечена страховиком - ПАТ «Страхова компанія «Країна» з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну - сто тисяч гривень; за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю - двісті тисяч гривень, розмір франшизи - нуль гривень.

Відповідно до іншого полісу №АК/6581400, цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу Renault р.н.з. НОМЕР_5 у період з 20.06.2017 року по 19.06.2018 року забезпечена страховиком - ПАТ «Страхова компанія «Країна» з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну - сто тисяч гривень; за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю - двісті тисяч гривень, розмір франшизи - нуль гривень.

Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 774/17 від 11.01.2018 року вартість матеріального шкоди, заподіяної власнику автомобіля «Subaru» державний номерний знак НОМЕР_3 , 2007 року випуску складає 20328,51 грн.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_1 про відшкодування шкоди завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, суд першої інстанції виходив з того, що у потерпілого є право вимоги в обох видах зобов`язань деліктному та договірному та він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права, а тому стягнув матеріальну та моральну шкоду з ТОВ «Інтеграл Експрес».

Однак, з таким висновком суду погодитися неможливо з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Згідно до ст. 979 ЦЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про страхування» страхувальник вносить страховику згідно з договором страхування певну плату, яка називається страховим платежем (страховим внеском, страховою премією).

Статтею 980 ЦК України передбачено, що предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Розрізняють добровільну та обов`язкову форми страхування (стаття 5 Закону України «Про страхування»). Добровільним може бути, зокрема, страхування наземного транспорту (пункт 6 частини четвертої статті 6 Закону України «Про страхування»). Втім, законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування) (частина перша статті 999 ЦК України).

Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України «Про страхування». До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 вказаного Закону).

Обмеження набуття страховиком завдавача шкоди права зворотної вимоги (регресу) випадками, які визначені у статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», зумовлене тим, що набуття вказаного права щоразу після відшкодування цим страховиком шкоди потерпілому суперечило би меті страхування цивільно-правової відповідальності, об`єктом якого є майнові інтереси завдавача шкоди та яке забезпечує, зокрема, їх захист.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Суд першої інстанції, на зазначене уваги не звернув та стягнув матеріальну та моральну шкоду з відповідача.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року (справа № 755/18006/15-ц, провадження № 14-176цс18).

Статтею 13 ЦПК України, передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом першої інстанції не були враховані вищезазначені обставини, неправильно застосовані норми матеріального права, тому колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

За таких обставин, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, апеляційна скарга ТОВ «Інтеграл експрес»підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з постановленням нового судового рішення про відмову у задоволені позову в повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на висновок щодо суті апеляційної скарги судовий збір у сумі 5286 грн., сплачений відповідачем у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, слід стягнути з позивача.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 386 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтеграл експрес» - задовольнити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 27 листопада 2018 року - скасувати. Постановити нове судове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтеграл експрес», третя особа ОСОБА_2 про відшкодування шкоди завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди - відмовити.

Стягнути зі ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_6 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтеграл експрес» (адреса: Київська область, м. Біла Церква, бульвар Олександрійський, 60 кв. 14; ) 1057 (одна тисяча п`ятдесят сімь) гривень 20 копійок судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 24 вересня 2019 року.

Головуючий______________________________________О.С. Комлева

Судді ______________________________________ О.Г. Журавльов

______________________________________ Ю.І. Кравець