Справа №403/462/18
Провадження №2/403/11/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2019 року Устинівський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого: Годованець І. А.

при секретарі: Остапенко Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Устинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Березівської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області про визнання такою, що фактично вступила в управління та володіння спадковим майном спадкодавця, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачем ОСОБА_1 подано до суду позов до відповідача Березівської сільської ради про визнання такою, що фактично вступила в управління та володіння спадковим майном спадкодавця. Позовні вимоги мотивуються, що спадкоємець визнається таким, що прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилася, подала письмову заяву про проведення судового розгляду справи у її відсутність, просить задовольнити позовні вимоги про визнання такою, що фактично вступила в управління та володіння спадковим майном спадкодавця.

В судове засідання представник відповідача Березівської сільської ради Неспельська Наталія Анатоліївна не з'явилася, подала письмову заяву про проведення судового розгляду справи у відсутність представника, визнає в повному обсязі позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання такою, що фактично вступила в управління та володіння спадковим майном спадкодавця.

Ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

В актовому записі про народження Березівської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області за №6 від 20 липня 1961 року, ОСОБА_1, дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_2, місце народження: с. Березівка Устинівського району Кіровоградської області, в графі «батьки» записано: батько: ОСОБА_4, мати: ОСОБА_5.

ОСОБА_6 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб 23 серпня 1980 року, після укладення шлюбу присвоєно прізвище: чоловікові: ОСОБА_6; дружині: ОСОБА_1 (актовий запис про укладення шлюбу Березівської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області за №15 від 23 серпня 1980 року).

Частиною 1 ст.383, ч.1 ст.156 ЦК України та ст.150 ЖК України встановлено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Члени сім'ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Відповідно до ч.4 ст.156 ЖК України, до членів сім'ї власника відносяться особи, зазначені в ч.2 ст.64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім'ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

Сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки (ч.1 ст.3 СК України). Сімейний кодекс України регулює сімейні особисті немайнові та майнові відносини між бабою, дідом, прабабою, прадідом та внуками, правнуками, рідними братами та сестрами, мачухою, вітчимом та падчеркою, пасинком (ч.2 ст.2 СК України). У довідці Березівської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області за №301 від 18 травня 2018 року зазначено, що згідно по господарської книги, особовий рахунок НОМЕР_1 за 1953-1955 р.р. у складі сім'ї ОСОБА_8 записано наступних осіб: ОСОБА_4 (син), ОСОБА_9 (син).

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ( актовий запис Березовської сільської ради Устиінвського району Кіровоградської області за №05 від 14 квітня 1996 року).

ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (актовий запис про смерть Березівської ради Устинівського району Кіровоградської області за №11 від 10 липня 1999 року).

Таким чином, ОСОБА_1, як онука, відноситься до членів сім'ї власника житлового будинку баби ОСОБА_8, що підтверджується письмовими документами органу місцевого самоврядування.

Внаслідок смерті ОСОБА_8 відкрилася спадщина на спадкове майно розташованого на території Березівської сільської ради.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» за №7 від 30 травня 2008 року встановлено, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилась до набуття чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 01 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. При цьому, слід враховувати, що норми п.5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, згідно з якими цей ЦК Українизастосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, слід розуміти таким чином, що правила книги шостої ЦК України може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 01 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм ст.ст. 529 - 531 ЦК УРСР. При вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилась і була прийнята до 01 січня 2004 року, не допускається застосування судами норм ЦК України 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР.

На підставі матеріалів цивільної справи встановлено, що правовідносини щодо встановлення факту вступу спадкоємця в управління та володіння спадковим майном спадкодавця регулюються ЦК УРСР 1963 року, оскільки ОСОБА_8 померла до 01 січня 2004 року.

Абзацом 1 пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» встановлено, що необхідно звернути увагу судів на те, що відповідно до статей 255, 271 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто, від них залежать виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Статтями 524,525,526 ЦК УРСР, 1963 року передбачено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Якщо немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, або жоден з спадкоємців не прийняв спадщини, або всі спадкоємці позбавлені заповідачем спадщини, майно померлого за правом спадкоємства переходить до держави. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини.

Відповідно до ст.ст.529,530 ЦК УРСР, 1963 року, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. При відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга).

Спадкоємець за законом ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги права на спадкування за законом на спадщину, яка відкрилася після смерті спадкодавця - баби ОСОБА_8 (померла ІНФОРМАЦІЯ_1) відповідно до ст.ст.529,530 ЦК УРСР, 1963 року, так як немає в живих того її батька ОСОБА_4 (помер ІНФОРМАЦІЯ_3), який був би спадкоємцем.

Статтями 548, 549 ЦК УРСР передбачено, що для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, не допускається прийняття спадщини під умовою або застереженням. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців.

В абзаці 10 пункту 9 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003Конституційний Суд України наголошував, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Таким чином, відповідно до п.1 ч.1 ст.549 ЦК УРСР, спадкоємець вважається таким, що фактично прийняв спадщину, якщо він довів, що він вступив в управління або користування спадковим майном. Доказом цього може бути наявність у спадкоємця в управлінні та користуванні об'єктів нерухомого та рухомого майна спадкодавця (ощадної книжки на ім'я померлого, іменних цінних паперів, квитанцій про оплату комунальних та інших послуг, обов'язкового страхування майна та інших документів, виданих на ім'я померлого), тобто, на майно, користування, управління і розпорядження яким можливе тільки після оформлення в нотаріальній конторі прав на нього.

У довідці Березівської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області за №303 від 18 травня 2018 року зазначено, що ОСОБА_1 по день смерті здійснювала догляд за бабою ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_8 десять років користувалася її присадибною земельною ділянкою.

Згідно матеріалів цивільної справи встановлено, що ОСОБА_1, є спадкоємцем першої черги права на спадкування за законом на спадщину, яка відкрилася після смерті спадкодавця - баби ОСОБА_8 (померла ІНФОРМАЦІЯ_1), так як немає в живих того з її батьків, хто був би спадкоємцем.

Після смерті баби ОСОБА_8, ОСОБА_1, як спадкоємець за законом, прийняла у користування спадкове майно спадкодавця, в тому числі її присадибну земельну ділянку на території Березівської сільської ради. При встановлених обставинах, позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання такою, що фактично вступила в управління та володіння спадковим майном спадкодавця підлягають задоволенню, як обґрунтовані.

Відповідно до п.1 ч.2, ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. За заявою позивача ОСОБА_1 судові витрати не стягуються (не відшкодовуються) на його користь з другої сторони. Керуючись ст.ст.263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати ОСОБА_1 такою, що фактично вступила в управління та володіння спадковим майном баби ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: с. Березівка Устинівського району Кіровоградської області.

За заявою позивача ОСОБА_1 судові витрати не стягуються (не відшкодовуються) на його користь з другої сторони. На рішення може бути подано апеляційну скаргу на протязі тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду.

Суддя Устинівського районного суду

Кіровоградської області І. А. Годованець