Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/476/19

09 вересня 2019 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого-судді: Міськевич О.Я.

секретаря судового засідання: Нагорняк Г.М.

з участю позивача: ОСОБА_1

представника позивача-адвоката: Гураша М.В.

відповідача: ОСОБА_2

представника відповідача -адвоката: Куцого О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Надвірна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 частину домоволодіння, яке є об"єктом спільної сумісної власності подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

Зміст позовних вимог:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 частину домоволодіння, яке є об"єктом спільної сумісної власності подружжя .

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вони з відповідачем по справі, ОСОБА_2 зареєструвала шлюб 23 жовтня 2004 року у виконкомі Саджавської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, про що в Книзі реєстрації актів про одруження цього ж числа зроблено запис за №26.

Від шлюбу у них народилося двоє дітей, а саме: дочка ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_2 , які на даний час є неповнолітніми і проживають разом з нею.

Подружнє життя між ними не склалося через неправомірну поведінку відповідача, а тому рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 26 лютого 2019 року їх шлюб розірвано.

Рішенням Ланчинської селищної ради Надвірнянського району Івано-Франківської області від 12 березня 2007 року за № 203 - 4/2006 ОСОБА_2 було виділено земельну ділянку площею 0,15 га по АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд. На вказаній земельній ділянці на спільні кошти подружжя вони разом з відповідачем розпочали будівництво житлового будинку.

09 червня 2007 року ОСОБА_2 було приватизовано земельну ділянку, про що свідчить Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,15 га серії ЯД №810005, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №02.

Станом на 2012 рік вона та її колишній чоловік ОСОБА_2 на даній земельній ділянці на спільні кошти подружжя побудували житловий будинок, а також господарські будівлі і споруди у вигляді шопи та криниці. Вказаний факт стверджується технічним паспортом виготовленим ОКП «Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації за реєстровим номером 2186/17 від 27.04.2012 року.

Рішенням виконкому Ланчинської селищної ради Надвірнянського району Івано-Франківської області за №145 від 09.10.2012 року було вирішено оформити право власності на ОСОБА_2 на індивідуальний житловий будинок по АДРЕСА_2 площею - 98,5 кв.м, житловою площею 67,9 кв.м та доручено Івано-Франківському обласному бюро технічної інвентаризації виготовити свідоцтво про право власності на підставі даного рішення.

20 жовтня 2012 року ОСОБА_2 отримав свідоцтво про право власності на нерухоме майно , а саме на домоволодіння , яке розташоване по АДРЕСА_2 і складається із житлового будинку А, загальною площею - 98,5 кв.м. , житловою площею - 67,9 кв.м., шопи Б , загальною площею - 11,7 кв.м. та колодязя, яке зареєстровано в ОБТІ цього ж дня, а саме номер запису 2186, книга 17 реєстраційний номер 379/39769, що стверджується витягом про державну реєстрацію прав за №35925902 від цього ж числа.

На даний час у вказаному домоволодінні , яке є об`єктом їхнього з чоловіком спільної сумісної власності подружжя, крім них зареєстровані і проживають їхні діти: дочка ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_3 та дочка ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_4 . Вважає, що їй належить 1/2 частина спільно нажитого майна подружжя, а саме 1/2 частина житлового будинку та господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою АДРЕСА_2 .

Стислий виклад позиції сторін:

Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю з підстав, зазначених в позовній заяві, просили визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_1 право власності на 1/2 частину домоволодіння, яке є об"єктом спільної сумісної власності подружжя, що складається з житлового будинку А, загальною площею 98,5 кв. м., житловою площею 67,9 кв. м., шопи Б, загальною площею 11,7 кв.м. та колодязя, яке зареєстровано в ОБТІ 20.10.2012 року номер запису 2186, книга 17 реєстраційний номер 379/39769, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , загальною вартістю 513795 грн.. Також просили стягнути з відповідача в користь позивача понесені судові витрати.

Відповідач та його представник в судове засідання визнали позовні вимоги частково, не заперечили проти визнання права власності на 1/2 частини домоволодіння, яке є об"єктом спільної сумісної власності подружжя, що складається з житлового будинку А, загальною площею 98,5 кв. м., житловою площею 67,9 кв. м., шопи Б, загальною площею 11,7 кв.м. та колодязя, яке зареєстровано в ОБТІ 20.10.2012 року номер запису 2186, книга 17 реєстраційний номер 379/39769, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , загальною вартістю 513795 грн..Заперечили проти стягнення з відповідача в користь позивача судових витрат по справі.

Процесуальні дії у справі:

Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 28.02.2019 р. провадження по даній справі відкрито та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 26.03.2019 р. закрито підготовче засідання у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Суд, вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши письмові докази, надані сторонами на виконання вимог ст.ст. 76, 81 ЦПК України і, які сторона вважає достатніми для обгрунтування і заперечення своїх позовних вимог та, з`ясувавши фактичні обставини, прийшов до наступного висновку.

Фактичні обставини, встановлені судом:

Судом встановлено, що сторони по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєструвала шлюб 23 жовтня 2004 року у виконкомі Саджавської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, про що в Книзі реєстрації актів про одруження цього ж числа зроблено запис за №26 (а.с. 5).

За час шлюбу у них народилося двоє дітей: дочка ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що свідчать копії свідоцтва про їх народження (а.с. 6-7).

Подружнє життя між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не склалося, а тому рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 26 лютого 2019 року шлюб розірвано.

Рішенням Ланчинської селищної ради Надвірнянського району Івано-Франківської області від 12 березня 2007 року за № 203 - 4/2006 ОСОБА_2 було виділено земельну ділянку площею 0,15 га по АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд. На вказаній земельній ділянці на спільні кошти подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 разом розпочали будівництво житлового будинку.

09 червня 2007 року ОСОБА_2 приватизовано земельну ділянку, про що свідчить Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,15 га серії ЯД №810005, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №02 (а.с. 10).

Станом на 2012 рік ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на вказаній земельній ділянці на спільні кошти подружжя побудували житловий будинок, а також господарські будівлі і споруди у вигляді шопи та криниці. Вказаний факт стверджується технічним паспортом виготовленим ОКП «Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації за реєстровим номером 2186/17 від 27.04.2012 року (а.с. 13-16).

Рішенням виконкому Ланчинської селищної ради Надвірнянського району Івано-Франківської області за №145 від 09.10.2012 року було вирішено оформити право власності на ОСОБА_2 на індивідуальний житловий будинок по АДРЕСА_2 площею - 98,5 кв.м, житловою площею 67,9 кв.м та доручено Івано-Франківському обласному бюро технічної інвентаризації виготовити свідоцтво про право власності на підставі даного рішення.

20 жовтня 2012 року ОСОБА_2 отримав свідоцтво про право власності на нерухоме майно , а саме на домоволодіння , яке розташоване по АДРЕСА_2 і складається із житлового будинку А, загальною площею - 98,5 кв.м. , житловою площею - 67,9 кв.м., шопи Б , загальною площею - 11,7 кв.м. та колодязя 1, яке зареєстровано в ОБТІ цього ж дня, а саме номер запису 2186, книга 17 реєстраційний номер 379/39769, що стверджується витягом про державну реєстрацію прав за №35925902 від цього ж числа (а.с.8- 9).

У вказаному домоволодінні зареєстровані і проживають: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , що стверджується довідкою Ланчинською селищної ради ОТГ за №923/02.2-24 від 01 серпня 2018 року (а.с. 11).

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання ОСОБА_2 проживає в АДРЕСА_2 , зі слів заявника ніде не працює (а.с. 47).

Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права:

Частинами 3 та 4 статті 368 ЦК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

Статтею 372 ЦК України визначено, що майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Згідно ч. 6 ст. 263 ЦПК України, якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 206 ч. 4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Приймаючи до уваги, що визнання позову відповідачем, які викладені у заяві по суті справи не суперечить чинному законодавству, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та про існування правових підстав для їх задоволення.

Відповідно до вимог ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до ст.63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності , якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна , що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, часки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Позиція суду:

Враховуючи наведені обставини, що сторони перебуваючи в зареєстрованому шлюбі, спільною працею та за спільні кошти побудували, набули та в подальшому зареєстрували за відповідачем ОСОБА_2 спільне майно, а саме: житловий будинок АДРЕСА_2 , загальною площею - 98,5 кв.м. , житловою площею - 67,9 кв.м., шопи Б , загальною площею - 11,7 кв.м. та колодязя 1, що підтверджується технічним паспортом від 27.04.2012р., свідоцтвом про право власності від 20.10.2012 р. та витягом, з держреєстру від 20.10.2012р., а також земельну ділянку площею 0,15 га по АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель і спору, що підтверджується державним актом на право приватної власності від 09.08.2007р. (а.с. 10), суд дійшов висновку про те, що спірне майно, набуте в шлюбі, є спільною сумісною власністю подружжя.

Під час розгляду справи судом знайшло підтвердження спільне будівництва житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_2 , сторонами у період їхнього перебування у шлюбі, тому, суд прийшов до висновку, про підставність позову та його зодоволення .

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Тому судові витрати підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , жителя АДРЕСА_2 в користь ОСОБА_1 згідно квитанції №ПН 770234 від 22.02.2019 року 2569,00 грн. та згідно квитанції серія АЕ №0258 від 26.02.2019 року - 2500,00 грн., а всього 5069, 00 грн. сплаченого судового збору та витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 4, 19, 258, 263, 264, 265, 268, 280-282, 289 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 частину домоволодіння, яке є об"єктом спільної сумісної власності подружжя задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_1 право власності на 1/2 частину домоволодіння, яке є об"єктом спільної сумісної власності подружжя, що складається з житлового будинку А, загальною площею 98,5 кв. м., житловою площею 67,9 кв. м., шопи Б, загальною площею 11,7 кв.м. та колодязя, яке зареєстровано в ОБТІ 20.10.2012 року номер запису 2186, книга 17 реєстраційний номер 379/39769, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , загальною вартістю 513795 грн..

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , жителя АДРЕСА_2 в користь ОСОБА_1 2569,00 грн. сплаченого судового збору та 2500,00 грн. витрат на правову допомогу, а всього 5069, 00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , адреса проживання: АДРЕСА_2

Суддя Міськевич О.Я.

Повний текст рішення

виготовлено 19.09.2019 року