Справа №463/2847/17
Провадження №6/463/110/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2019 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Леньо С. І.

з участю секретаря Станько Р.О.

представника заявника Яковенко О.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові заяву позивача ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди

в с т а н о в и в:

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 18.06.2018р., яке набрало законної сили, позов у вищезгаданій справі задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 7637 грн. матеріальної шкоди, 500 грн. моральної шкоди, 640 грн. судового збору та 1500 грн. витрат, пов`язаних з проведенням експертизи.

У відповідності до вимог ст. 431 ЦПК України, після набрання рішенням законної сили, судом видано виконавчий лист, який позивач отримала 08.08.2018р., що стверджується її розпискою на відповідній заяві (а.с.101зв.).

Позивач звернулась до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого листа у згаданій справі, оскільки оригінал виконавчого документа втрачено.

В судовому засіданні представник позивача підтримала вимоги заяви та крім цього, додатково пояснила, що пред`явила виконавчий документ до примусового виконання у Личаківський ВДВС м. Львова ГТУЮ у Львівській області, однак у зв`язку з відмовою у відкритті виконавчого провадження, виконавчий документ був повернутий на адресу позивача, яка зазначена у виконавчому листі. Враховуючи, що вказана квартира нею відчужена, оригінал виконавчого листа вона не отримала і як наслідок, такий втрачено під час пересилки. З цього приводу зверталась до Личаківського ВДВС м. Львова ГТУЮ у Львівській області, однак жодної відповіді їй не надали.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, хоча повідомлялись про час і місце судового засідання належним чином. Їхня неявка не є перешкодою для вирішення питання про видачу дубліката виконавчого листа.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню виходячи з таких підстав.

Положенням ч. 1 ст. 431 ЦПК України передбачено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно пп. 17.4 п. 17 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до ч. ч. 1, 3, 4 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

В свою чергу, суд, згідно п. 4 ч. 5 цієї статті, зберігаючи об`єктивність і неупередженість лише сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Крім того, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 183 ЦПК України будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинна містити, серед іншого, підставу заяви (клопотання, заперечення).

З аналізу зазначених норм слідує висновок, що видача дубліката виконавчого документа можлива лише у випадку втрати його оригіналу і саме на стягувача покладено процесуальний обов`язок довести перед судом факт втрати виконавчого документа.

Натомість, виходячи зі змісту поданої заяви, в такій взагалі не зазначено обставин, при яких оригінал виконавчого документа втрачений.

Незважаючи на відкладення розгляду справи та роз`яснення позивачу її обов`язку щодо доведення обставин, на які вона покликається як на підставу своїх вимог, остання так і не надала суду жодного доказу про те, що квартира, куди направлявся виконавчий документ після відмови у відкритті виконавчого провадження, позивачем відчужена та крім цього, не долучила жодного доказу про те, що такий документ взагалі направлявся засобами поштового зв`язку саме за цією адресою.

Більше того, позивач так і не долучила жодного доказу про те, що вона зверталась до органу ДВС з приводу обставин втрати виконавчого документа і що таке її звернення останній проігнорував.

По суті, звертаючись до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого листа, позивач фактично переклала на суд обов`язок щодо збирання доказів про обставини втрати виконавчого документа, хоча такий обов`язок процесуальним законом покладено на позивача і саме вона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з невиконанням такого обов`язку.

Тому, в задоволенні заяви належить відмовити, що не позбавляє позивача права на повторне звернення з заявою про видачу дубліката виконавчого документа.

Керуючись ст. ст. 260, 431, пп. 17.4 п. 17 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, -

у х в а л и в:

Відмовити в задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст.ст. 354, 355, пп.15.5 п. 15 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Повний текст ухвали суду складено 23.09.2019 року.

Суддя: Леньо С. І.