Справа №557/807/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2019 року смт. Гоща

Гощанський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Пацка Д.В.

секретар судових засідань Довгалець Н.М.

за участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в смт. Гоща цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Жаврівської сільської ради Гощанського району, Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

До Гощанського районного суду Рівненської області надійшла дана позовна заява, в якій ОСОБА_1 просить визнати за ним право власності на земельну частку (пай) розміром 2,58 умовних кадастрових гектари в порядку спадкування після смерті батька позивача ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свій позов позивач мотивує тим, що все своє життя батько позивача ОСОБА_1 працював в КСП «ім. Івана Франка» і при проведенні розпаювання земель був включений в списки до Додатку №1 до Державного акта на право колективної власності на землю КСП «ім. Івана Франка» серії РВ №00013 під №455.

Вказує, що спадкове майно прийняв вчасно, так як на день його смерті вони проживали разом, що підтверджуються довідкою Жаврівської сільської ради від 12.06.2017 року.

Позивач є сином спадкодавця, і тому законом віднесений до першої черги спадкоємців. На даний час позивачу необхідно належним чином оформити право власності на земельну частку (пай), яка входить до складу спадкової маси, однак отримати свідоцтво про на спадщину за законом у визначеному главою 89 ЦК України порядку позивач не може зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу. Тому позивач і звернувся до суду із даним позовом та просить визнати за ним право власності на земельну частку (пай) розміром 2,58 умовних кадастрових гектари вартістю 92 459, 37 грн. та зобов`язати Жаврівську сільську раду та Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області виділити йому із наявних земель запасу на території населеного пункту, або поза його межами в порядку спадкування за законом як спадкоємцем першої черги, після смерті батька ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просить позовов задовольнити.

Представник відповідача - Жаврівської сільської ради Гощанського району до проведення судового засідання подав до суду письмову заяву про розгляд справи у відсутності представника, позовні вимоги визнають повністю.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги позивача визнає повністю та просить позов задовольнити.

Представник відповідача Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області Мигаль Р. в судове засідання не з`явивсь. Подав відзив на позовну заяву в якому просить в задоволенні позову відмовити на підставі того, що як вказує позивач, що його батько був виключений зі списку громадян-членів КСП «ім. Івана Франка», які мали право на земельну частку (пай). Дії КСП «ім. Івана Франка», позивач не оскаржував та відповідно, питання про видачу правовстановлюючих документів на земельну частку (пай) не вирішував.

Тому вважає, що підстав для визнання за Позивачем права на земельну частку (пай) відсутні.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_1 , який народивсь ІНФОРМАЦІЯ_2 , були матір ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 28.12.1984 року.

Спадкодавець ОСОБА_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 12.04.2005 року (видане повторно).

Після смерті ОСОБА_1 відкрилася спадщина. До її складу увійшла земельна частка (пай) земель КСП «ім. Івана Франка», без визначення меж цієї частки в натурі на території Жаврівської сільської ради Гощанського району Рівненської області області.

Позивач, як спадкоємець першої черги за законом, відповідно до вимог ст. 549 ч. 1 п. 1 ЦК Української РСР, 1963 року, прийняв спадщину після смерті батька так як він проживав разом з ним в одному будинку та фактично вступив в управління та володіння майном, що підтверджується довідкою виданою жаврівською сільською радою від 12.06.2017 року.

Позивач звернулася до Гощанського відділу Головного управління держгеокадастру у Рівненській області про виділення йому з земель запасу земельної частки (паю) КСП «ім. Івана Франка» та переоформлення спадкового майна, однак йому було відмовлена, так як відповідно до додатку №2 до протоколу комісії КСП «ім.. Івана Франка» від 06.02.1997 року його батька було виключено зі списку в зв`язку з смертю.

Спадкодавець був членом КСП «ім. Івана Франка» на момент розпаювання землі підприємства та за життя фактично набула право на земельну частку (пай), оскільки була включена в списки КСП «ім. Івана Франка» (підтверджується Додатком №1 до Державного акта на право колективної власності на землю КСП «ім. Івана Франка» серії РВ №00013), які мають право на земельний пай, але сертифікат за життя не отримала.

Відповідно до довідки відділу у Гощанському районі Головного управління Дердгеокадастру у Рівненській області області від 01.06.2017 року ОСОБА_1 був включений в списки громадян членів КСП «ім. Івана Франка» за номером НОМЕР_3 . Пізніше згідно додатку №2 до протоколу комісії КСП «ім. Івана Франка» від 06.02.1997 року виключений зі списків членів КСП «ім. Івана Франка».

Сертифікат не видавався, розмір земельної частки (паю) КСП «ім. Івана Франка» становить 2,58 умовних кадастрових гектарів, вартість станом на 01.01.2017 року становить 92 459,37 грн.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають: - колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; - громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; - громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай). Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року (561-12), Указу Президента України від 8 серпня 1995 року N 720/95 (720/95) "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР ( 1540-06 ). У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року (2768-14) сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Пленум Верховного Суду України у пункті 24 Постанови «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» роз`яснив, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розд. X "Перехідні положення" ЗК ( 2768-14 ).

Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК ( 435-15 ), у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність, необхідної для цього землі ,остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. N 720/95 (720/95) "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність.

Позови громадян, пов`язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є КСП, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі, тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону «Про колективне сільськогосподарське підприємство» держава гарантує додержання прав і законних інтересів підприємства та його членів.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Таким чином, на думку суду, позивач, являючись спадкоємцем за законом, після смерті батька ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , вступив в управління та володіння майном померлого, та набула право на земельну частку (пай) спадкодавця зі земель КСП «ім. Івана Франка» без визначення меж цієї частки в натурі на території Жаврівської сільської ради Гощанського району, оскільки останній був включений у списки членів КСП на отримання паю.

За таких обставин, суд вважає позовну заяву в даній частині доведеною і такою, що підлягає задоволенню.

Щодо вимог позивача зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області та/або Жаврівську сільську раду Гощанського району Рівненської області виділити йому із земельну частку (пай) в натурі зі наявних земель запасу на території населеного пункту, суд роз`яснює що наразі законодавством передбачений спеціальний порядок отримання фізичними особами правовстановлюючого документу на зміну частку (паю). Суд не може замінити собою органи державної влади чи органи місцевого самоврядування при здійсненні ними їх повноважень, а тому суд відмовляє позивачеві у задоволенні вказаних вимог.

А тому, позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Керуючись ст. ст. 81, 141, 247, 258, 264-265, 268, 273, 293, 294 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Жаврівської сільської ради Гощанського району, Гощанської районної державної адміністрації Рівненської області, Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності, задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну частку (пай), розміром 2, 58 в умовних кадастрових гектарах, на території Жаврівської сільської ради, яка згідно Державного акта на право колективної власності на землю серії РВ № 00013, виданого Колективному сільськогосподарському підприємству «ім. Івана Франка», була фактично виділена та належала ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга подається в порядку, визначеному п.15.5 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.В. Пацко