Дата документу 17.09.2019 Справа № 333/3468/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Є.У.№ 333/3468/19 Головуючий у 1 інстанції: Дмитрієва М.М.
№ 22-ц/807/2635/19 Суддя-доповідач: Крилова О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Бєлки В.Ю.

Онищенко Е.А.

секретар: Бєлова А.В.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальність «ЗАПОРІЖГАЗ ЗБУТ» на ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 19 червня 2019 року по цивільній справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальність «ЗАПОРІЖГАЗ ЗБУТ» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги за період з 01 липня 2015 року по 18 листопада 2016 року у розмірі 7984, 25 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 19 червня 2019 року відмовлено ТОВ «ЗАПОРІЖГАЗ ЗБУТ» у видачі судового наказу.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, ТОВ «ЗАПОРІЖГАЗ ЗБУТ» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що 18 червня 2019 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла заява ТОВ "ЗАПОРІЖГАЗ ЗБУТ" про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово комунальні послуги за період з 01 липня 2015 року по 18 листопада 2016 року у розмірі 7 984,25 грн.

У заяві вказано, що заявник з 01 липня 2015 року по 18 листопада 2016 року надав боржникові житлово комунальні послуги на загальну суму 7 984, 25 грн.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово - комунальних послуг.

Відмовляючи у виданні судового наказу. суд першої інстанції послався на наступні положення закону.

Згідно зі ст. 257 ЦК України з вимогами про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг особа може звернутися до суду за правилами загальної позовної давності, тобто в межах трирічного строку, який згідно ст. 253 ЦК України починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок, тобто з 18 червня 2016 року.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Суд першої інстанції дійшов висновку про відмову у виданні судового наказу з огляду на те, що оскільки заявником заявлені вимоги про стягнення заборгованості за надані послуги за період з 01 липня 2015 року, то право на звернення до суду в рамках наказного провадження заявник втратив ІНФОРМАЦІЯ_1 липня 2018 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Посилання в апеляційній скарзі на те, що строк позовної давності було поновлено, тому що боржник частково сплачував борг, не може бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали, позаяк ці обставини можуть бути з`ясовані при розгляді справи у позовному провадженні.

Так, зазначення про те, що боржник сплачував борг у червні 2016 року у сумі 1000 гр. і ця сплата є погашенням боргу , який утворився з липня 2015 року, є припущенням, яке не ґрунтується на наданих доказах.

Також безпідставним є твердження про те, що заявник звернувся до суду до спливу строку позовної давності, тому що вимоги заявлені про стягнення боргу з червня 2015 року, а заява про видачу судового наказу надійшла до суду у червні 2018 року.

За таких обставин судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальність «ЗАПОРІЖГАЗ ЗБУТ» залишити без задоволення.

Ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 19 червня 2019 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Повний текст постанови складено 26 вересня 2019 року.

Головуючий О.В. Крилова

Судді: В.Ю. Бєлка

Е.А. Онищенко