Справа № 308/8361/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

05 лютого 2019 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючої - судді Кожух О.А.

суддів - Собослоя Г.Г., Джуги С.Д.

з участю секретаря - Волощук В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 03 серпня 2018 року про відмову у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа - Ужгородський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, про визнання розірвання шлюбу фіктивним, -

встановив:

У липні 2018 року ОСОБА_2 звернулася суду із заявою, у якій просила визнати фіктивним розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, здійснене відповідно до положень статті 106 Сімейного кодексу України відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, про що було зроблено актовий запис №22 від 07.04.2018.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 03 серпня 2018 року відмовлено у відкритті провадження за заявою ОСОБА_2

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. В обґрунтування скарги посилається на те, що вона просила встановити факт фіктивності розірвання шлюбу, що чітко узгоджується із ст. 315 ЦПК України і Законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Вказує на помилковість висновку суду щодо наявності спору про право. Вважає, що дана справа повинна розглядатися за правилами окремого провадження, однак в порушення вимог ст.5 ЦПК України, вона була позбавлена ефективного судового захисту.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді, пояснення апелянта та її представника, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що така не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається за матеріалів справи, ОСОБА_1, в порядку окремого провадження, звернулася до суду із заявою в якій просила визнати фіктивним розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, здійснене відповідно до положень статті 106 Сімейного кодексу України відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, про що було зроблено актовий запис №22 від 07.04.2018 року. В обґрунтування заяви посилалася на ст.108 СК України, ст.ст.293, 315, 316 ЦПК України.

Відмовляючи у відкритті провадження за даною заявою, суд першої інстанції виходив з того, що із поданої заяви вбачається спір про право.

Колегія суддів погоджується з таким висновком з огляду на таке.

Згідно з ст. 108 СК України, за заявою заінтересованої особи розірвання шлюбу, здійснене відповідно до положень статті 106, може бути визнане судом фіктивним, якщо буде встановлено, що жінка та чоловік продовжували проживати однією сім'єю і не мали наміру припинити шлюбні відносини.

Відповідно до ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Статтею 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Причому, зі змісту цієї статті вбачається, що суд розглядає справи про встановлення фактів, які випливають із сімейних відносин - реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Посилання апелянта на положення ч. 2 ст. 315 ЦПК України, відповідно до якої у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, колегія вважає безпідставними.

Так, визнання розірвання шлюбу фіктивним має наслідком відновлення всіх прав та обов'язків подружжя, передбачених сімейним та цивільним законодавством.

Як вбачається з матеріалів справи, після розірвання шлюбу, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_1 (а.с.14).

Тобто, в залежності від того, вважалася чи ні ОСОБА_2 дружиною померлого ОСОБА_3 на момент його смерті, залежить наявність у неї права на спадкування за ним як спадкоємця першої черги.

За таких обставин, суд дійшов вірного висновку, що з даних правовідносин вбачається спір про право, а тому така заява не може розглядатися в порядку окремого провадження.

Доводи апеляційної скарги не спростовують даного висновку суду першої інстанції.

Послання апелянта на позбавлення її ефективного судового захисту є недоречним, оскільки ОСОБА_1 не позбавлена можливості пред'явити відповідний позов в загальному порядку.

Таким чином доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, що відповідно до ст. 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. ст. 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Ужгородського районного суду від 03 серпня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційну скаргу на постанову апеляційного суду може бути подано безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 12 лютого 2019 року.

Головуюча

Судді