Справа № 466/4123/18 Головуючий у 1 інстанції: Свірідова В.В.
Провадження № 22-ц/811/762/18 Доповідач в 2-й інстанції: Копняк С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючої - судді Копняк С.М.,

суддів - Бойко С.М., Ніткевича А.В.

секретаря - Юзефович Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ПрАТ «Львівобленерго» на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 30 травня 2018 року, постановлену в складі головуючого - судді Свірідової В.В., у справі за позовом ОСОБА_2 до ПрАТ «Львівобленерго», Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про захист прав споживача, -

в с т а н о в и л а:

25 травня 2018 року ОСОБА_2 подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просив суд до подання до суду позовної заяви вжити заходи щодо заборони ПрАТ «Львівобленерго» відключення від електропостачання Комунальної 3-ої стоматологічної поліклініки, яка знаходиться за адресою: м. Львів, вул. С.Петлюри, 17.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 30 травня 2018 року заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову - задоволено.

З метою забезпечення позову, заборонено ПрАТ «Львівобленерго» відключення від електропостачання Комунальної Третьої стоматологічної поліклініки, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. С. Петлюри, 17.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 30 травня 2018 року оскаржив представник ПрАТ «Львівобленерго» - Дятлов О.Л., подавши апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що апелянт не погоджується з ухвалою та вважає її незаконною, безпідставною і необґрунтованою. Вказує, що заява ОСОБА_2. про забезпечення позову не відповідала вимогам ст. 151 ЦПК України.

Також зазначає, що судом першої інстанції при постановленні даної ухвали про забезпечення позову порушені правила підсудності, оскільки в даному випадку позивач ОСОБА_2 не є споживачем та стороною за договором про постачання електричної енергії, укладеним між ПрАТ «Львівобленерго» та Комунальною 3-ю стоматологічною поліклінікою за адресою електропостачання: м. Львів, вул. С. Петлюри, 17, тому в даному випадку не можуть застосовуватись правила підсудності за вибором позивача, передбачені ст. 28 ЦПК України.

Звертає увагу, що судом першої інстанції не з'ясовано обставини справи, які ж права позивача порушуються і чи дійсно невжиття заходів забезпечення позову може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення.

Просить скасувати ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 30 травня 2018 року про забезпечення позову та прийняти нову постанову, якою в задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовити.

Представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_5 подав відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначає, що апеляційна скарга на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова не підлягає до задоволення, оскільки така не відповідає вимогам чинного законодавства.

Просить визнати апеляційну скаргу такою, що подана неуповноваженою особою та закрити провадження.

Згідно із ч. 1 ст. 351 ЦПК України (в редакції закону від 03.10.2017 року) судом апеляційної інстанції у цивільних справах є апеляційний суд, у межах апеляційного округу якого (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду) знаходиться місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до Указу Президента України №452/2017 від 29.12.2017 року «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» Апеляційний суд Львівської області ліквідовано та створено новий - Львівський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Львівську область, з місцезнаходженням у місті Львові.

04 жовтня 2018 року у газеті «Голос України» опубліковано повідомлення голови Львівського апеляційного суду про початок роботи новоутвореного суду.

А відтак, справа розглядається Львівським апеляційним судом у межах територіальної юрисдикції якого перебуває районний суд, який постановив ухвалу, що оскаржується.

Учасники справи, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи в судове засідання не з"явились. А відтак, колегія судді приходить до висновку про можливість розгляду справи у їх відсутності.

У відповідності до приписів ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи, межі і доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов'язків має право на справедливий судовий розгляд.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Постановляючи оскаржувану ухвалу про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення, а також врахував фактичні обставини справи, виходячи із пов'язаності заходів забезпечення позову з його предметом.

Однак, колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції не погоджується, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

При розгляді заяв про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір, з'ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам, їх співмірність та чи невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист. При цьому суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

По суті забезпечення позову є встановленням судом тимчасових обмежень суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволення претензій позивача (заявника).

Таким чином, забезпечення позову - це заходи припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим, і повинні ґарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову, які направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання рішення суду.

Встановлено, що позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову до пред`явлення позову, в якій просив вжити заходи щодо заборони ПрАТ «Львівобленерго» відключення від електропостачання комунальної 3-ої стоматолоігічної поліклініки за адресою м. Львів, вул С. Петлюри, 17.

Із позовної заяви позивача ОСОБА_2 вбачається, що ним заявлено позовну вимогу про визнання дій правцівників ПрАТ «Львівобленерго» незаконними. Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачем оспорюється дії відповідача щодо направлень останнім повідомлень керівнику комунальної 3-ої стоматолоігічної поліклініки за адресою м. Львів, вул С. Петлюри, 17 про майбутнє відключенню від електропостачання.

За приписами п. 2 ч. 1 ст. 150, ч. 3 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується забороною вчиняти певні дії; заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч. 10 ст. 150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що Комунальна 3-я стоматолоігічна поліклініка, яка знаходиться за адресою м. Львів, вул С. Петлюри, 17 взагалі не є стороною у даній справі.

При цьому, здійснивши оцінку наявності зв'язку між конкретним заходом забезпечення позову, про вжиття якого просив позивач, і предметом заявлених ним позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що забезпечення позову шляхом заборони ПрАТ «Львівобленерго» відключення від електропостачання комунальної 3-ої стоматолоігічної поліклініки за адресою м. Львів, вул. С. Петлюри, 17, фактично є вирішенням спору по суті, що не допускається згідно ч. 10 ст. 150 ЦПК України.

Крім цього, позивачем не обґрунтовано необхідність застосування саме такого виду забезпечення позову, не зазначено, яким чином вказаний захід забезпечення позову може сприяти виконанню рішення суду, із урахуванням принципу диспозитивності, позивач не довів обставин, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього можливого рішення суду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову, якою у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

У відповідності до вимог абзацу 2 ч.5 ст. 268 ЦПК України в редакції 2017 року, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Повний текст даного судового рішення складено 18 лютого 2019 року.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 268, 367-369, 374 ч.1 п.2, 376, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ПрАТ «Львівобленерго» - задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 30 травня 2018 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст даної постанови складено 18 лютого 2019 року.

Головуюча Копняк С.М.

Судді: Бойко С.М.

Ніткевич А.В.