Справа № 130/1503/18
Провадження № 22-ц/801/247/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Вернік В. М.
Доповідач:Денишенко Т. О.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2019 рокуСправа № 130/1503/18м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивіль-них справах:

судді-доповідача Денишенко Т.О.,

суддів Рибчинського В.П., Голоти Л.О.,

за участі секретаря судового засідання Топольської В.О., представника скарж-ника, відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Агросервіс Біли-ківці» адвоката Полігаса В.М., розглянувши за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці, в залі судових засідань апеляційного суду ци-вільну справу за позовом

ОСОБА_5 до Товариства з обмеженою

відповідальністю «Агросервіс Біликівці» про визнання недійсним

договору оренди землі,

за апеляційною скаргою представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Агросервіс Біликівці» адвоката Полігаса Володимира Мико-лайовича на рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 07 листопада 2018 року, ухвалене у м. Жмеринка Вінницької області за го-ловування судді Верніка В.М.,

В С Т А Н О В И В:

20 червня 2018 року ОСОБА_5 звернувся у Жмеринський міськра-йонний суд Вінницької області з позовом до Товариства з обмеженою відпові-дальністю ( далі - ТОВ ) «Агросервіс Біликівці» за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - дер-жавного реєстратора відділу надання адміністративних послуг Могилів-По-дільської міської ради Вінницької області Грудецького Я.В., про визнання не-дійсним договору оренди землі. Позов мотивований тим, що позивачу на під-ставі Державного акта на право власності на земельну ділянку від 09 січня 2008 року серії НОМЕР_1, виданого відділом земельних ресурсів у Жмеринсько-му районі, на праві власності належить земельна ділянка площею 1,7684 га, ка-дастровий номер НОМЕР_2, що знаходиться на території Біликівсь-кої сільської ради Жмеринського району Вінницької області, цільове призна-чення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. На по-чатку липня 2017 року під час проведення зборів власників земельних ділянок ( паїв ) позивачеві стало відомо, що його земельну ділянку використовує відпо-відач. На вимогу надати йому екземпляр договору оренди землі ТОВ «Агросер-віс Біликівці» не відреагувало. З інформаційної довідки від 15 травня 2018 року № 123869025 ОСОБА_5 стало відомо, що між ним та відповідачем існує договір оренди строком на сім років земельної ділянки від 21 липня 2017 року № 233. За умовами договору орендар має право на передачу земельної ді-лянки в суборенду ( піднайм ), розмір орендної плати становить 6% від норма-тивно-грошової оцінки предмета оренди. Однак позивач не давав своєї згоди на укладення договору оренди власної земельної ділянки ТОВ «Агросервіс Біли-ківці», такий договір взагалі не підписував та нікого не уповноважував на укла-дання, підписання договору. Примірник договору відповідач не надає та, за твердженням позивача, всупереч його волі незаконно використовує належну ОСОБА_5 земельну ділянку. За викладених обставин позивач просив суд першої інстанції визнати недійсним договір від 21 липня 2017 року № 233 оренди земельної ділянки площею площею 1,7684 га, кадастровий номер НОМЕР_2, укладений між ним та відповідачем, зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 28 липня 2017 року індексний но-мер 36357940 державного реєстратора відділу надання адміністративних послуг Могилів-Подільської міської ради Вінницької області Грудецького Я.В. ( а. с. 2-4 ).

Рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 07 листопада 2018 року, ухваленим у результаті розгляду справи в порядку спро-щеного позовного провадженя без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, позов задоволений. Визнаний недійсним договір від 21 липня 2017 року № 233 оренди земельної ділянки, площею 1,7684 га, кадастровий номер НОМЕР_2, укладений між ОСОБА_5 та ТОВ «Агросервіс Біликівці», зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, ін-дексний номер 36357940 від 28 липня 2017 року, державного реєстратора відді-лу надання адміністративних послуг Могилів-Подільської міської ради Він-ницької області Грудецького Я.В. Стягнуто з ТОВ «Агросервіс Біликівці» на користь ОСОБА_5 судовий збір в сумі 704,80 гривні ( а. с. 32-33 ).

Не погоджуючись з ухваленим судом першої інстанції рішенням, представ-ник відповідача ТОВ «Агросервіс Біликівці» адвокат Полігас В.М. оскаржує це рішення в апеляційному порядку, просить його скасувати, ухвалити нове рішен-ня про відмову у задоволенні позову в повному обсязі. Скаржник вважає оскар-жуване рішення ухваленим за неповного з'ясування обставин, що мають зна-чення для справи, за недоведеності обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду обставинам справи ( а. с. 40-44 ).

У відзиві на апеляційну скаргу позивач ОСОБА_5, виклавши норми статей 11, 16, 203, 208, 215, 218, 327, 626, 628, 629 ЦК України, статті 93 Зе-мельного кодексу України, статей 13, 14, 16, 35 Закону України «Про оренду землі», статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», зазначає, що за запитом йому копія договору оренди землі відповідачем не надана, отримати оригінал оспорюваного догово-ру оренди землі від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо пред-мета спору на стороні відповідача - державного реєстратора відділу надання адміністративних послуг Могилів-Подільської міської ради Вінницької області Грудецького Я.В. неможливо, оскільки у реєстраційній справі є лише електрон-на копія цього правочину. Відповідач не виконав вимог судової ухвали про вит-ребування оригіналу оспорюваного договору оренди землі, а подання апеляцій-ної скарги на судове рішення слід розцінювати як зловживання процесуальни-ми правами ( а. с. 69-73 ).

Ухвалою апеляційного суду від 28 грудня 2018 року представнику ТОВ «Аг-росервіс Біликівці» адвокату Полігасу В.М. поновлений строк на апеляційне оскарження рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 07 листопада 2018 року ( а. с. 54 ).

Колегія суддів апеляційного суду ухвалила розглянути дану справу у відсут-ності позивача ОСОБА_5, його представника ОСОБА_7, держав-ного реєстратора відділу надання адміністративних послуг Могилів-Подільсь-кої міської ради Вінницької області Грудецького Я.В., оскільки дані учасники справи повторно не з'явилися в судове засідання, будучи належно завчасно по-відомленими про місце, день та час розгляду справи, про що свідчать поштові повідомлення в матеріалах справи ( а. с. 64, 67, 79 ). Клопотань про відкладення розгляду справи із зазначенням поважних для цього причин апеляційному суду не надходило. Статтею 372 ЦПК України передбачена можливість відкладення розгляду справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотан-ням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення по апеляційній скарзі представника ТОВ «Агросервіс Біликівці» адвоката Полігаса В.М., дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні в ній докази в їх сукупності, переві-ривши законність, обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апе-ляційна скарга підлягає задоволенню.

Згідно норм статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рі-шення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підста-ву своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції не відповідає зазначеним вимо-гам, воно є незаконним, не обгрунтованим, не об'єктивним.

Судом першої інстанції встановлено та не оспорюється сторонами у справі, що на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку від 09 січня 2008 року серії НОМЕР_1, виданого відділом земельних ресурсів у Жмеринському районі, ОСОБА_5 на праві власності належить земель-на ділянка площею 1,7684 га, кадастровий номер НОМЕР_2, розта-шована на території Біликівської сільської ради Жмеринського району Вінниць-кої області, цільове призначення якої визначено для ведення товарного сільсь-когосподарського виробництва. Згідно Інформації з Державного реєстру речо-вих прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Дер-жавного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухо-мого майна щодо об'єкта нерухомого майна, сформованої 15 травня 2018 року ( а. с. 9 ), державним реєстратором відділу надання адміністративних послуг Могилів-Подільської міської ради Вінницької області Грудецьким В.Я. зареєс-трований договір оренди землі № 233, укладений між орендодавцем ОСОБА_9 та орендарем ТОВ «Агросервіс Біликівці» на строк сім років з правом передачі земельної ділянки в суборенду ( піднайм ) та визначеним розміром орендної плати у 6% від нормативно-грошової оцінки предмета оренди.

Задовольняючи позов ОСОБА_5, суд першої інстанції, посилаю-чись на норми матеріального права, обрані позивачем в обгрунтування своїх ви-мог, виходив з того, що відповідач не виконав вимогу суду щодо представлення оригіналу оспорюваного договору оренди землі, у зв'язку з чим на нього покла-дається ризик настання наслідків, пов'язаних із невчиненням конкретної проце-суальної дії. Суд погодився із доводами позивача щодо відсутності його волеви-явлення на передачу своєї земельної ділянки в оренду відповідачу, з тим, що ОСОБА_5 не підписував оспорюваного правочину, не надавав іншій особі повноважень на його підписання. Натомість відповідач не спростував до-водів позивача, не довів укладення договору оренди землі у передбаченій зако-ном письмовій формі. Суд визнав оспорюваний договір нікчемним через вста-новлену законом його недійсність.

З висновками суду першої інстанції, викладеними у рішенні від 07 листопа-да 2018 року, погодитися не можна, вони є передчасними, не відповідають фак-тичним обставинам справи, зроблені судом у порушення норм процесуального права в частині розгляду судом справи у порядку спрощеного позовного прова-дження, що підлягала розгляду у порядку загального провадження з огляду на обставини, що мають у ній місце.

Відповідно до частини трерьої статті 274 ЦПК України при вирішенні пи-тання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального провадження суд, крім іншого, встановлює обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо. Відповідно до статті 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливос-тями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного про-вадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, проце-суальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений пер-шим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи у порядку спроще-ного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у зая-вах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням ( викликом ) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Су-дові дебати не проводяться.

За змістом частини сьомої статті 81 ЦПК України суд вправі з власної ініціа-тиви збирати докази, що стосуються предмета спору, за умови, що він має сум-ніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів. Однак суд першої інстанції перше судо-ве засідання у справі не проводив, не вжив заходів для належного витребування спірного договору оренди землі, не вирішив питання про витребування цього договору у державного реєстратора, який здійснив державну реєстрацію права оренди. На заперечення позиції позивача щодо знаходження у реєстраційній справі лише електронної копії оскаржуваного договору оренди землі слід заува-жити, що електронна копія безпроблемно реалізується у документальну та мо-же бути завірена органом, посадовою особою, яка копіює документ.

За вказаних обставин суд не з'ясував за допомогою належних та допустимих доказів, факт існування між сторонами правовідносин за договором оренди зем-лі та не встановив на підставі яких документів здійснено державну реєстрацію права оренди на належну позивачу земельну ділянку.

Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд першої інстанції зобов'язаний належним чином мотивувати власні процесуальні дії, враховуючи при цьому, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Процес доведення полягає в обґрунтуванні того, що певні дії або події неодмін-но мають своїми наслідками настання інших дій або подій, при цьому обстави-ни вважатимуться встановленими за умови, що настання таких наслідків не є ві-рогідним, а є обов'язковим за таких обставин та за таких умов.

Реалізація принципу змагальності сторін у цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передба-ченою у статті 129 Конституції України.

Колегія суддів апеляційного суду наголошує, що статтею 204 ЦПК України встановлена презумпція правомірності правочину, відповідно до якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Пленум Верховного Суду України у пункті сьомому Постанови від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику роз-гляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз'яснив, що правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного за-конодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості ( частина перша статті 627 ЦК України ). Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про пред-мет договору та умови, що визначені законом як істотні.

Відповідно до частин першої, третьої статті 203 ЦК України зміст правочи-ну не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевияв-лення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Нормами статті 215 ЦК України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторона-ми) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність вста-новлена законом ( нікчемний правочин ). У цьому разі визнання такого право-чину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодек-сом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійс-ність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша за-інтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених зако-ном, такий правочин підтверджуватися іншими засобами доказування. Досто-вірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи ( частина друга статті 78, стаття 79 ЦПК України ).

Належить звернути увагу, що поза увагою суду першої інстанції залишилося те, що для з'ясування дійсних обставин справи, правильного і об'єктивного ви-рішення цього спору відповідно до заявлених ОСОБА_5 вимог, з ме-тою визначення справжності підпису позивача у договорі або ж виявлення його фальсифікації обов'язковим є призначення судової почеркознавчої експертизи. У разі необхідності призначення у справі експертизи, враховуючи системний та логічний зміст норм ЦПК України, така справа не може бути розглянутою за правилами спрощеного позовного провадження. Проте позивач та його пред-ставник у встановленому порядку не заявили клопотання про призначення у справі відповідної експертизи, хоча для вирішення питання про те, чи особа підписала певний документ потрібні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, і без цих знань встановити відповідні обставини неможливо ( пункт перший частини першої статті 103 ЦПК України ).

Колегія суддів апеляційного суду виходить з того, що пунктом першим час-тини першої статті 2 Закону України від 01 липня 2004 року № 1952-ІV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встанов-лено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень є офіційним визнанням і підтвердженням державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на неру-хоме майно. Частиною п'ятою статті 12 цього Закону визначено, що відомості Державного реєстру прав вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою, доки їх не скасовано у порядку, передбаченому цим Законом.

ОСОБА_5 суду надана інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Держав-ного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, належної йому на праві власності зе-мельної ділянки, відповідно до якої державним реєстратором зареєстроване ре-чове право відповідача на підставі договору оренди землі, укладеного 21 липня 2017 року між орендодавцем ОСОБА_5 та орендарем ТОВ «Агросервіс Біликівці», строком на сім років, з встановленням орендної плати у розмірі 6% від нормативної грошової оцінки орендованої земельної ділянки. За таких умов обставина укладення відповідного договору вважається достовірною, поки не буде доведено інше. Тобто саме на позивачеві лежить обов'язок доказування відсутності договору, а не відповідач повинен доводити його наявність.

Крім того, представником відповідача адвокатом Полігасом В.М. суду апе-ляційної інстанції надано для огляду оригінал оспорюваного договору і його ко-пію для долучення до матеріалів справи. Даний договір містить підписи обох його сторін, що спростовує посилання позивача про його непідписання.

Відтак суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що правові підста-ви для задоволення позовних вимог відсутні. Неповне з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права відповідно до пунктів першого, третього, четвертого частини першої статті 376 ЦПК України є підставами для скасування незаконного рішення суду і ухвалення судом апеляційної інстанції нового рішення про відмову в задово-ленні позову.

У зв'язку із задоволенням апеляційної скарги, скасуванням рішенням суду першої інстанції і ухваленням апеляційним судом нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог з позивача на користь відповідача на виконання норм статті 141 ЦПК України слід стягнути судові витрати: документально під-тверджені витрати з оплати судового збору за подання апеляційної скарги в су-мі 1057,20 гривень.

Керуючись нормами статей 367, 368, 374, 376, 381 - 384, 389 - 391 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника відповідача Товариства з обмеженою від-повідальністю «Агросервіс Біликівці» адвоката ОСОБА_10 задоволити.

Рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 07 лис-топада 2018 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_5 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агросервіс Біликівці» про визнання недійсним договору оренди землі відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агросервіс Біликівці» 1057,20 гривень у відшко-дування сплаченого судового збору при поданні апеляційної скарги.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, од-нак вона може бути оскаржена касаційному порядку до Верховного Суду про-тягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, яким буде 20 березня 2018 року.

Повний текст постанови складений 18 лютого 2019 року.

Суддя-доповідач: Т.О. Денишенко

Судді: В.П. Рибчинський

Л.О. Голота