КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2019 року Київський апеляційний суд в складі:

Судді - доповідача: Андрієнко А.М.

Суддів: Поліщук Н.В.

Соколової В.В.

При секретарі: Дроздовій Ж.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м. Києва, постановленого суддею Трусовою Т.О. 20 червня 2019 року, по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,

У С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2018 року позивач ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до відповідача ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

На обґрунтування позовних вимог вказувала, що09.12.2006 сторонами в справі зареєстровано шлюб. Від шлюбу сторони мають двох дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вказувала, що спільне життя у подружжя не склалося, більше шести років між ними припинені нормальні шлюбно - сімейні відносини, які б ґрунтувалися на почуттях взаємної любові, поваги, розуміння та дружби. Різниця у поглядах на права та обов?язки подружжя і виховання дітей та відсутність взаєморозуміння призвели до поступового погіршення взаємовідносин.

Зазначала, що протягом сімейного життя відповідач застосовував до позивача та дітей фізичне і психічне насильство. Такі дії відповідача порушують конституційні права і свободи позивача як людини і громадянина і завдають їй фізичної та моральної шкоди. У зв?язку із чим, подальше спільне проживання у шлюбі та його збереження стало неможливим.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 20 червня 2019 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу задоволено.

Шлюб, зареєстрований 09 грудня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1533, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

Сплачений ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 704,80 гривень компенсовано за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Не погоджуючись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити рішення суду, шляхом виключення з його мотивувальної частини наступний висновок суду «Після звернення позивача до суду з даним позовом на ґрунті взаємних образ і звинувачень між сторонами, які продовжували мешкати в одному житлі, відбувалися конфлікти і сварки, в ході яких позивач потерпала від численних проявів домашнього насильства, що підтверджуються фактом її звернень до соціальних служб і поліції та висновком медичного експерта від 18.04.2019, яким зафіксовано наявність у неї тілесних ушкоджень у вигляді синців».

Крім того, виключити з мотивувальної частини рішення наступний висновок суду « З пояснень позивача вбачається, що після закінчення навчального року вона з дітьми пішла з дому, і з того часу подружжя проживає окремо, при цьому діти залишились проживати з матір?ю».

На обґрунтування апеляційної скарги вказує, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що суд, в порушення вимог ст. 79, 80 ЦПК України встановив обставини, що не відповідають дійсності, оскільки сам по собі факт звернення позивача до соціальних служб та поліції не може бути достатнім та достовірним доказом у справі.

Зазначає, що наданий позивачем Висновок медичного експерта містить відомості щодо ступеню тілесних ушкоджень, але не встановлює особу, яка їх заподіяла. В матеріалах справи відсутні адміністративні протоколи чи постанови суду про притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, пред?явлені підозри або вироки суду щодо умисного нанесення особі тілесних ушкоджень.

Зроблені висновки суду є однобічними, упередженими, та такими, що паплюжать репутацію відповідача.

Акт проведення рівня оцінки безпеки дитини від 30.10.2019 досліджувався однобічно, не звертаючи уваги на інші обставини, що в ньому зафіксовані (наприклад: дитина не повідомила про небезпеку та не просила допомоги), та без отримання пояснень відповідача щодо фактів, які в ньому відображені.

Крім того вказує, що у травні 2019 Службою у справах дітей та сім?ї були складенні повторні акти обстеження умов проживання дитини та проведення оцінки рівня безпеки дитини, в яких відсутні відомості щодо систематичності фізичного, психічного та економічного насильства з боку відповідача, та зроблений висновок, що дітям вдома безпечно та нічого не загрожує.

Сторони в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені, причину неявки суду не повідомили.

На підставі ст. 372 ЦПК України колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін, що не з`явились.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого рішення, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Як убачається із матеріалів справи та встановлено судом, що 09.12.2006 Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровано шлюб, актовий запис № 1533.

Від шлюбу подружжя має двох неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Судом установлено, що в певний момент у сторін виникли непримиренні розбіжності у поглядах на життя, сім?ю і шлюб, що призвело до втрати між ними взаєморозуміння, поваги та почуття любові і, як наслідок, призвело до фактичного припинення шлюбно - сімейних відносин.

Відповідно до положень ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Частиною 1 ст. 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно з ст. 56 СК України кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин.

Установивши, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 припинили шлюбні відносини, збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу.

Разом із тим, у мотивувальній частині рішення суд зазначив, що «Після звернення позивача до суду з даним позовом на ґрунті взаємних образ і звинувачень між сторонами, які продовжували мешкати в одному житлі, відбувалися конфлікти і сварки, в ході яких позивач потерпала від численних проявів домашнього насильства, що підтверджуються фактом її звернень до соціальних служб і поліції та висновком медичного експерта від 18.04.2019, яким зафіксовано наявність у неї тілесних ушкоджень у вигляді синців».

Крім того зазначив, що «З пояснень позивача вбачається, що після закінчення навчального року вона з дітьми пішла з дому, і з того часу подружжя проживає окремо, при цьому діти залишились проживати з матір?ю».

Оскільки дані факти не відноситься до обставин, які необхідно встановлювати при вирішенні позовних вимог про розірвання шлюбу, колегія суддів вважає за необхідне виключити це з мотивувальної частини рішення, оскільки вони не є предметом даного спору.

Враховуючи, що відповідно до ст.112 СК України предметом доказування у справах про розірвання шлюбу є обставини про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, і зазначені обставини суд встановив, а відтак, колегія суддів вважає за необхідне виключити з мотивувальної частини рішення посилання на інші обставини, оскільки такі обставини судом достовірно не встановлені.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги відповідача.

Керуючись ст. 367, 374, 376 ЦПК України колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 20 червня 2019 року змінити, виключивши з мотивувальної частини рішення висновок про те, що «Після звернення позивача до суду з даним позовом на ґрунті взаємних образ і звинувачень між сторонами, які продовжували мешкати в одному житлі, відбувалися конфлікти і сварки, в ході яких позивач потерпала від численних проявів домашнього насильства, що підтверджуються фактом її звернень до соціальних служб і поліції та висновком медичного експерта від 18.04.2019, яким зафіксовано наявність у неї тілесних ушкоджень у вигляді синців»

Виключити з мотивувальної частини рішення висновок про те, що: «Що після закінчення навчального року позивач з дітьми пішла з дому, і з того часу подружжя проживає окремо, при цьому діти залишились проживати з матір?ю».

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 23 вересня 2019 року.

Суддя - доповідач:

Судді: