_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/520/4056/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.09.2019 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючий - суддя Васильків Олена Василівна,

секретар судового засідання - Белінська Ганна Сергіївна,

за участі представника позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

І. ПРОЦЕДУРА

13.05.2019 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати за ОСОБА_3 право власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом, посвідченого Сімоновою О.Ю. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу 07.10.2015 року за реєстровим №3921.

Ухвалою суду від 18.06.2019 року провадження по справі відкрито.

В ході розгляду справи судом також розглянуто клопотання позивача щодо витребування доказів.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечував.

ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ

В своїх позовних вимогах позивач посилається на те, що він є спадкоємцем за заповітом ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після звернення до нотаріуса позивач отримав роз`яснення, що в заповіті не зазначено розмір частки квартири, належної спадкодавцю, в зв`язку з чим нотаріус не має можливості видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом. При цьому позивач ОСОБА_3 пояснив, що він фактично прийняв спадщину, проживає в квартирі з моменту смерті ОСОБА_4 по сьогоднішній день, сплачує комунальні платежі, доглядає квартиру. В зв`язку з тим, що немає можливості оформити належним чином свої спадкові права у нотаріуса, позивач звернувся до суду з позовом.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 суду пояснив, що він є батьком позивача, та також звертався до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак він не заперечує, щоб право власності на квартиру було зареєстровано за позивачем.

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Відповідно до Заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Сімоновою О.Ю. 07.10.2015 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: належну йому частину квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , заповів ОСОБА_3 /а.с.11/.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що 19.06.2017 року складено відповідний актовий запис №6520, що вбачається з свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_3 , виданого 19.06.2017 року Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області /а.с.10/.

Судом досліджено Спадкову справу №15/2017 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , з якої вбачається, що ОСОБА_3 14.07.2017 року звернувся до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Лукинюк К.П. з заявою про прийняття спадщини.

Окрім того, 14.08.2018 року до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Лукинюк К.П. з заявою про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_4 звернувся син спадкодавця ОСОБА_2 .

Листом від 08.05.2019 року №46/01-16 приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Лукинюк К.П. надала ОСОБА_2 роз`яснення, яким повідомила, що з наданих ОСОБА_2 документів вбачається, що померлий громадянин України ОСОБА_4 , який був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 , залишив на ім`я ОСОБА_3 заповіт, посвідчений Сімоновою О.Ю. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу 07.10.2015 року за реєстровим №3921, без зазначення розміру належної спадкодавцю частки квартири АДРЕСА_1 , яка припадає йому згідно заповіту. У зв`язку з чим приватний нотаріус Лукинюк К.П. не може видати Свідоцтво про право на спадщину за заповітом, оскільки з поданих документів, а саме Договору купівлі-продажу нерухомого майна №97-97К від 27.11.1997 року, посвідченого Одеською універсальною біржею «Вітязь» вбачається, що ОСОБА_4 є єдиним власником зазначеного майна. Пережившего подружжя немає, оскільки з 29.03.2011 року ОСОБА_4 був вдівцем /а.с.9/.

Судом досліджено Договір №97-97К купівлі-продажу нерухомого майна від 27.11.1997 року, укладений на Одеській Універсальній Біржі «Вітязь», відповідно до якого ОСОБА_5 продала, а ОСОБА_4 купив квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 47,7 кв.м., корисною площею 47,7 кв.м., що складається з двох кімнат, житловою площею 29,5 кв.м., а також: кухні, ванни, туалету, коридора. Зареєстровано 10.12.1997 року на праві приватної власності за ОСОБА_4 під №456 стр. 88 кн. 258 пр.

IV. ПРАВОВІ НОРМИ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ

Згідно з ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Частиною 5 ст. 1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ

В ході судового розгляду справи встановлено, що на момент смерті спадкодавець ОСОБА_4 був єдиним власником квартири АДРЕСА_1 , яку відповідно до заповіту від 07.10.2015 року заповів зазначену квартиру позивачу ОСОБА_3 .

Таким чином, судом встановлено, що єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_4 є позивач по справі ОСОБА_3 . Крім позивача, до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини звертався також відповідач ОСОБА_2 , який в судовому засіданні пояснив, що не має заперечень з приводу визнання права власності на вказану квартиру за позивачем ОСОБА_3

Доводи сторони позивача щодо того, що ОСОБА_3 фактично прийняв спадщину, проживаючи за вказаною адресою, знайшли своє підтвердження, як визнанням вказаних обставин відповідачем ОСОБА_2 , так і наявними в матеріалах справи квитанціями щодо сплати комунальних послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, визнання відповідачем позовних вимог, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.

Керуючись ст. ст. 2, 76-83, 141, 206, 263-265, 273, 354-355 ЦПК України, ст. ст. 1236, 1256, 1268 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом, посвідченим Сімоновою О.Ю. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріуального округу 07.10.2015 року за реєстровим № 3921.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п.п. 15.5 п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги можуть бути подані через Київський районний суд м. Одеси.

Повний текст рішення суду складено 23.09.2019 року.

Суддя Васильків О. В.