Провадження № 2/161/365/19
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2019 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі головуючого судді Кирилюк В.Ф., за участю секретаря судового засідання Самолюк І.М., позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_3 , розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» з позовом про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди мотивуючи свої вимоги тими обставинами, що наказом № 205 к від 14.03.2016 року її прийнято на посаду контролера касира ТВБВ № 10002/026 Філії Волинського обласного управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», а наказом № 991 к від 03.12.2018 року її звільнено з посади у зв`язку з втратою довір`я, за грубе порушення правил операційно касової роботи на підставі п. 2 ст. 41 КЗпП України. Таке звільнення із займаної посади є незаконним оскільки вона не вчиняла умисно чи з необережності дії, які давали підстави для втрати до неї довір`я з боку адміністрації. А неправомірне зняття коштів з рахунку клієнта банку було вчинено винними діями іншого працівника, який визнав вчинення ним таких дій, та такі його дії були невідомі іншим працівникам. Звільненням її з посади їй заподіяно моральну шкоду яка виразилась у моральних стражданням, втраті нормальних життєвих зв`язків та вимагає від неї додаткових зусиль для організації свого життя.

В судовому засіданні позивач та її представник адвокат Кондратюк В.В. позовні вимоги підтримали з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_3 позовні вимог не визнав, покликаючись на ті обставини, що позивач безпосередньо обслуговувала грошові цінності і допустила порушення правил операційно-касової роботи, зокрема оформлення вчинення касових операцій з видачі готівкових коштів з каси банку без видачі таких коштів клієнтові банку ОСОБА_4 та порушення вимог нормативних актів з питань здійснення касових операцій з матеріальними цінностями.

Після пред`явлення позову ОСОБА_1 15.05.2019 року подано до суду заяву про доповнення підстав позову, в якій позивач просила задовольнити позов також з мотивів її звільнення з роботи без попередньої згоди профспілкового комітету.

Судом задоволено клопотання позивача про виклик для допиту в судове засідання для допиту свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ОСОБА_7 та допит позивача ОСОБА_1 в якості свідка.

Ухвалою суду від 15.05.2019 року задоволено клопотання представника відповідача про витребування від органу досудового розслідування копій заяв про видачу коштів ОСОБА_4 ..

Заслухавши пояснення учасників справи, показання свідків, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, судом встановлено наступне.

Наказом № 205 к від 14 березня 2016 року ОСОБА_1 прийнято на посаду контролера касира ТВБВ № 10002/026 Філії Волинського обласного управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на період відсутності основного працівника. А наказом №3662-к від 23.09.2016 року ОСОБА_1 переведено із строкового трудового договору на безстроковий трудовий договір.

12 листопада 2019 року на ім`я начальника філії Волинського обласного управління АТ «Ощадбанк» надійшла заява від клієнта банку ОСОБА_8 про те, що з відкритого на ім`я її матері ОСОБА_4 рахунку в банку списано кошти без відому останньої.

Наказом начальника філії Волинське обласне управління АТ «Державний ощадний банк України» №1290 від 16 листопада 2018 року за фактом списання коштів з рахунку призначено службове розслідування.

30 листопада 2018 року начальником філії Волинське обласне управління АТ «Державний ощадний банк України» затверджено висновок службового розслідування в якому зазначено про протиправне зняття коштів із рахунку ОСОБА_4 старшим контролером-касиром ОСОБА_5 без доведення до відому контролерів-касирів ОСОБА_9 та ОСОБА_1

Наказом № 991 к від 03.12.2018 року ОСОБА_1 звільнено з посади у зв`язку з втратою довір`я, за грубе порушення правил операційно касової роботи на підставі п. 2 ст. 41 КЗпП України.

Позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення частково з огляду на наступне.

Відповідно до приписів п.2 ч.1 ст.42 КЗпП України крім підстав, передбачених статтею 40 цього Кодексу, трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний також у випадку винних дій працівника, який безпосередньо обслуговує грошові, товарні або культурні цінності, якщо ці дії дають підстави для втрати довір`я до нього з боку власника або уповноваженого ним органу. Розірвання договору з цих підстав провадиться з додержанням вимог статті 43 цього Кодексу.

Статтею 43 КЗпП України визначено, що розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами пунктом 2 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, крім випадків, коли розірвання трудового договору із зазначених підстав здійснюється з прокурором, поліцейським і працівником Національної поліції, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань України, Національного антикорупційного бюро України чи органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.

Якщо розірвання трудового договору з працівником проведено власником або уповноваженим ним органом без звернення до виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника), суд зупиняє провадження по справі, запитує згоду виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) і після її одержання або відмови виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) в дачі згоди на звільнення працівника (частина перша цієї статті) розглядає спір по суті.

Не суперечить законодавству і звернення власника або уповноваженого ним органу до виборного органу первинної профспілкової організації з поданням про надання згоди на розірвання трудового договору під час вирішення спору.

В абзаці другому пункту 28 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» звільнення з підстав втрати довір`я суд може визнати обґрунтованим, якщо працівник, який безпосередньо обслуговує грошові або товарні цінності (зайнятий їх прийманням, зберіганням, транспортуванням, розподілом і т. ін.), вчинив умисно або необережно такі дії, які дають власнику або уповноваженому ним органу підстави для втрати до нього довір`я.

Як вбачається із змісту наказу № 991 к від 03 грудня 2018 року ОСОБА_1 звільнено з роботи за грубе порушення правил операційно касової роботи. Конкретні дії та порушення з боку позивача, які стали підставою для її звільнення в наказі не зазначені. Разом з тим із змісту відзиву на позовну заяву вбачається, що підставою для звільнення ОСОБА_1 стало візування нею касових операцій з видачі коштів із рахунку ОСОБА_4 01.04.2016 року, 14.04.2016 року, 05.05.2016 року, 23.06.2016 року, 16.08.2016 року, 26.09.2016 року, 01.11.2016 року, 02.12.2016 року, 19.12.2016 року, 01.02.2017 року, 27.02.2017 року, 23.03.2017 року, 27.04.2017 року, ІНФОРМАЦІЯ_1 року, 24.05.2017 року, 07.07.2017 року, 21.07.2017 року, 28.08.2017 року, 04.09.2017 року, 26.09.2017 року, 02.11.2017 року, 27.11.2017 року, 15.12.2017 року, 05.04.2018 року, 11.06.2018 року. 30.07.2018 року, 05.10.2018 року.

Також згідно показань свідка ОСОБА_7 на засіданні профспілкового комітету філії банку розглядалось подання начальника філії про звільнення ОСОБА_1 лише за вчинення дій пов`язаних із зняттям коштів із рахунку ОСОБА_4 Будь-які інші дії ОСОБА_1 не були предметом розгляду на засіданні профспілкового комітету. Відтак з врахуванням наведених доказів суд приходить до висновку, що підставою звільнення позивачки з роботи стало зняття коштів із рахунку ОСОБА_4 .

Відповідно до приписів ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Допитана в судовому засіданні позивач ОСОБА_1 заперечила наявність свого підпису на заявах про видачу готівки з рахунку ОСОБА_4 , а присутність ОСОБА_10 в касі 01.02.2017 року була обумовлена необхідністю надати їй допомогу в оформленні документів та складанні звітів і така допомога надавалась їй за вказівкою куратора їхнього відділення ОСОБА_11

Свідок ОСОБА_5 такі показання підтвердила та дала показання про те, що саме вона привласнювала кошти які знаходились на рахунку ОСОБА_4 , на заявах про видачу готівки вона розписувалась за себе, за ОСОБА_4 та ОСОБА_1 .. В послідуючому ці заяви приєднувала до звітів. Візування в автоматизованій банківській системі проводилось одразу кількох заявок одним паролем, що допускає сама автоматизована система.

01.02.2019 року вона в період відпустки була присутня в приміщенні каси відділення банку за вказівкою ОСОБА_11 і скористалась тим, що надавала допомогу ОСОБА_1 у складанні і роздруковуванні звітів, виготовила заяву про видачу готівки ОСОБА_4 , сама завізувала її та привласнила кошти останньої. Про присвоєння нею коштів ОСОБА_4 ОСОБА_1 нічого не було відомо. Вона сама повернула всі викрадені нею з 2013 по 2018 рік кошти дочці ОСОБА_12

Повернення ОСОБА_10 коштів підтвердила свідок ОСОБА_6 , згідно показань якої саме ОСОБА_10 повідомила їй що вона заволоділа коштами її матері. З ОСОБА_1 вона не знайома.

Відповідач не навів суду вчинення позивачем конкретних винних дій (умисно чи з необережності) за вчинення яких з нею розірвано трудовий договір, а також не представлено суду докази на підтвердження своїх доводів про вчинення саме нею дій із зняття коштів з рахунку ОСОБА_4 .. Зокрема у висновку службового розслідування відсутні відомості про вчинення ОСОБА_1 конкретних винних дій при знятті ОСОБА_10 коштів з рахунку ОСОБА_4 Наявні в матеріалах справи пояснення ОСОБА_10 від 21.11.2018 року не свідчить про візування ОСОБА_1 заяв на видачу готівки на прохання ОСОБА_10 , а в судовому засіданні ОСОБА_10 повідомила , що саме вона розписалась за ОСОБА_1 .

Також пояснення ОСОБА_1 від 15.11.2019 року не суперечать показанням свідків ОСОБА_1 і ОСОБА_10 оскільки в них відсутні відомості про візування нею заяв на видачу готівки за фактами списання коштів з рахунку ОСОБА_4 ..

З врахуванням наведених доказів суд приходить до висновку, що відповідачем не представлено суду докази про вчинення ОСОБА_1 винних дій пов`язаних із списанням коштів із рахунку ОСОБА_4 які були підставою для її звільнення. Відтак розірвання з нею трудового договору з підстав втрати до неї довір`я не може вважатись законним, наказ про її звільнення підлягає скасуванню, а вона поновленню на попередній роботі із 04.12.2018 року.

При цьому суд відхиляє доводи позивача викладені в заяві про доповнення підстав позову про незаконність її звільнення без попередньої згоди профспілкового комітету, оскільки згідно протоколу засідання профспілкового комітету такий дав згоду на звільнення під час розгляду справи судом, що не суперечить вимогам чинного законодавства.

В зв`язку з поновленням на попередній роботі підлягає стягненню з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 04.12.2018 року по 12.09.2019 року, що становить 193 дні вимушеного прогулу, а з врахуванням середньоденного заробітку позивача до звільнення в розмірі 294,10 грн. підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 56 761,30 грн.

Згідно вимог ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Оскільки, відповідачем допущено порушення трудових прав позивача то суд приходить до висновку, що незаконним звільненням їй заподіяно моральну шкоду.

Враховуючи характер порушення прав позивача, характер і обсяг моральних страждань, тяжкість вимушених змін у життєвих стосунках суд приходить до висновку що вимоги про стягнення моральної шкоди підлягають до задоволення частково, а саме в сумі 1000,00 грн.

Також з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 352,40 коп. і на користь держави в сумі 1409,60 грн.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 141, 265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати наказ №991-к від 03.12.2018 року Філії Волинського обласного управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про звільнення ОСОБА_1 з посади контролера-касира ТВБВ №10002/06 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 41 КЗпП України.

Поновити ОСОБА_1 на посаді контролера-касира ТВБВ №10002/026 Філії Волинського обласного управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» з 04.12.2018 року.

Стягнути з Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» () на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу починаючи з 04.12.2018 року по 12.09.2019 року в розмірі 56761,30 грн. (п`ятдесят шість тисяч сімсот шістдесят одна грн.. 30 коп.).

Стягнути з Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» () на користь ОСОБА_1 1000 грн. (одна тисяча грн..) моральної шкоди.

Стягнути з Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» () на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 352,40 грн. (триста п`ятдесят дві грн. 40 коп.).

Стягнути з Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» () в дохід держави судовий збір у розмірі 1409,60 грн. (одна тисяча чотириста дев`ять грн.. 60 коп.).

В решті вимог відмовити

Згідно зі статтями 273, 354, 355 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивачем у справі є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 , яка проживає за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідачем у справі Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (), адреса місцезнаходження м. Київ, вул. Госпітальна, 12

Повний текст судового рішення складено та підписано 20 вересня 2019 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.Ф. Кирилюк