Справа № 182/7146/18
Провадження № 2/0182/544/2019
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

18.02.2019 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Кобеляцької-Шаховал І.О.

секретар Іванова Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Нікопольської міської ради, третя особа - міськрайонне управління у Нікопольському районі та м.Нікополі Головного управління держгеокадастру у Дніпропетровській області, про визнання права власності на присадибну ділянку в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про визнання права власності на присадибну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті батька, посилаючись на наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_2, якому на момент смерті на праві особистої власності на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку, посвідченого Нотаріусом Першої державної нотаріальної контори м.Нікополя Єременко Ж.Г. від 04.04.1967 року належав будинок з прибудинковою територією, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. За життя його батько замовив виготовлення державного акту на землю, який йому було видано 29 лютого 1996 року, з відміткою про реєстрацію в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 274. Таким чином, його батько ОСОБА_2 вважав, що ним отримано усі необхідні документи, що підтверджують його право приватної власності, як на будинок так і на прибудинкову земельну ділянку. Після смерті його батька ОСОБА_2, відкрилася спадщина на вказане вище майно. Він є спадкоємцем за законом першої черги, тому звернувся до приватного нотаріуса Нікопольського нотаріального округу з заявою про прийняття спадщини. Але через відсутність правовстановлюючих документів щодо належності ОСОБА_2 земельної ділянки, площею 0,0536 га, цільовим призначенням: для обслуговування житлового будинку, що знаходиться на території Нікопольської міської ради, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину земельної ділянки. Свідоцтво на право на спадщину щодо житлового будинку, розташованого на цій ділянці, нотаріусом йому було видано. З роз'яснення нотаріуса йому стало зрозумілим, що фактично реєстрація земельної ділянки, що належала батькові, була виконана з порушенням встановленої процедури, і, як наслідок, нотаріус на свої запити не може отримати усіх необхідних первинних документів. В зв'язку з вищенаведеним нотаріусом було запропоновано звернутись до Нікопольського міськрайонного суду.

В судове засідання сторони не прибули, надали заяви про розгляд справи у свою відсутність. Позивач на задоволенні позовних вимог наполягав. Представник відповідача проти задоволення позову не заперечувала.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод", кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов"язків цивільного характеру.

Положеннями ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно зі ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права. Відповідно до ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні.

Згідно зі ст.377 ЦК України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до п.3 ст.79-1 Земельного кодексу України, сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.

Згідно зі ст.125, 126 ЗК України, право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує права власності на земельну ділянку та його державної реєстрації.

Відповідно до ч.2ст.152 Земельного кодексу України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою

Як встановлено в судовому засіданні, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_2 (а.с.10), якому на момент смерті на праві особистої власності належав будинок з прибудинковою територією, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.18-26). За життя спадкодавець замовив виготовлення державного акту на землю, який йому було видано 29.02.1996 року, з відміткою про реєстрацію в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 274 (а.с.9). Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на вказане вище майно. Позивач є спадкоємцем за законом першої черги, тому звернувся до приватного нотаріуса Нікопольського нотаріального округу з заявою про прийняття спадщини. Але через відсутність правовстановлюючих документів щодо належності ОСОБА_2 земельної ділянки, площею 0,0536 га, цільовим призначенням: для обслуговування житлового будинку, що знаходиться на території Нікопольської міської ради, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину земельної ділянки (а.с.17). Свідоцтво на право на спадщину щодо житлового будинку, розташованого на цій ділянці, нотаріусом позивачу було видано (а.с.11).

За таких обставин суд вважає за необхідне позовні вимоги сторін по справі задовольнити.

Враховуючи викладене та керуючись ст.2-5, 9-10, 12, 28, 131, 223, 258-259, 263-265, 280 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку, площею 0,0536 га, цільовим призначенням: обслуговування житлового будинку, що знаходиться на території Нікопольської міської ради, розташованого у м.Нікополі по вул.Каспійська, 12, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області (м.Кривий Ріг) до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал