КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №754/6749/16-ц
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2019 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.

суддів Андрієнко А.М., Соколової В.В.

розглянувши у письмовому провадженні справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС", яке є правонаступником Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування", на рішення Деснянського районного суду міста Києва, ухваленого під головуванням судді Клочко І.В. 25 квітня 2019 року,

у справі за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" до ОСОБА_1 , третя особа: Товариство з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" про відшкодування шкоди,-

встановив:

В травні 2016 року ПрАТ "Страхова компанія "АХА Страхування", правонаступником якого є ПрАТ "Страхова компанія "АРКС", звернулось з позовом про стягнення із ОСОБА_1 15833,02 грн. страхового відшкодування.

Вимоги обґрунтовує тим, що 08 січня 2015 року за участю автомобіля Suzuki, номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 , та автомобіля ЗАЗ, номерний знак НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_1 , відбулась ДТП, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів.

На момент ДТП був чинним Договір добровільного страхування наземного транспорту №36774а4ах від 07 листопада 2014 року, укладений між ПрАТ "Страхова компанія "АХА Страхування" та ОСОБА_2 , згідно із яким застраховано автомобіль Suzuki, номерний знак НОМЕР_1 ,.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована у ТДВ "Експрес Страхування".

ДТП сталася з вини ОСОБА_1 , що установлено постановою суду.

Розмір страхового відшкодування, що був виплачений ПрАТ "Страхова компанія "АХА Страхування" на користь ОСОБА_2 , склав 37051,74 грн.

ПрАТ "Страхова компанія "АХА Страхування" звернулось до ТОВ "Експрес Страхування" із заявою про виплату страхового відшкодування, яка задоволена частково, а саме в розмірі 21218,72 грн. із вирахуванням суми франшизи.

Посилаючись на викладені обставини та виходячи з постанов Верхового Суду України у справах №6-2587цс15, №6-2808цс15 щодо права потерпілого вибору особи, яка має сплатити кошти, просить стягнути непокриту ТОВ "Експрес Страхування" суму з ОСОБА_1 .

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 25 квітня 2019 року позовні вимоги задоволені частково, стягнуто з ОСОБА_1 510 грн. та 44,37 грн. витрат по сплаті судового збору. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з ухваленим рішенням, ПрАТ "Страхова компанія "АРКС", яке є правонаступником ПрАТ "Страхова компанія "АХА Страхування", подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення в частині вирішення вимог, у задоволенні яких відмовлено, скасувати та ухвалити нове судове рішення про їх задоволення.

Апеляційну скаргу обґрунтовує доводами позовної заяви та зазначає, що судом не враховано, що у відповідності до статті 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" ТОВ "Експрес Страхування" здійснило страхове відшкодування з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, відтак інша сума має бути стягнута із заподіювача шкоди.

Окрім того, вказує, що в судове засідання 31 січня 2019 року суд не допустив представника позивача, який не є адвокатом.

У відзиві на апеляційну скаргу ТДВ "Експрес Страхування" підтримав доводи, якими скаржник обґрунтовує незаконність рішення суду, просив апеляційну скаргу задовольнити. Окрім того, посилається на правові висновки Верховного суду України від 02 грудня 2015 року у справі №6-691цс15, Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі №202/1431/16-ц, від 03 жовтня 2018 року №686/17155/15-ц, від 22 січня 2019 року у справі №676/518/17, від 20 березня 2019 року у справі №199/6667/15-ц.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Кравець Д.М. посилається на те, що у позовній заяві вказується про виплату 37051,74 грн., проте на користь ФОП ОСОБА_3 фактично виплачено 34972,74 грн., при цьому в заяві на виплату страхового відшкодування вказані реквізити іншої особи, відтак страховик не у повному обсязі виконав зобов`язання перед страхувальником, а тому не набув право вимоги.

Також зазначає, що його відповідальність на момент ДТП була застрахована і сума шкоди не перевищує ліміту страхування.

Зазначає також, що у правовідносинах сторін у цій справі позивач не є потерпілим в ДТП, відтак правова позиція Верховного Суду у справі №6-2587цс15 не може бути застосована. Одночасно звертає увагу на постанову Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц та вказує, що позовні вимоги повинні бути пред`явлені до ТДВ "Експрес-Страхування".

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України справа розглядається в порядку письмового провадження без виклику сторін.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як установлено судом першої інстанції та убачається з матеріалів справи, 07 листопада 2014 року між ПрАТ "СК "АХА Страхування" та ОСОБА_2 укладено Договір добровільного страхування наземного транспортного засобу № НОМЕР_5, відповідно до умов якого було застраховано автомобіль Suzuki, номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_2

08 січня 2015 року відбулась ДТП за участю автомобіля Suzuki, номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_4 , та автомобіля ЗАЗ, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням відповідача ОСОБА_1

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована у ТДВ "Експрес Страхування" згідно із Полісом АС-8890642 від 04 серпня 2014 року, відповідно до умов якого ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну становить 50000 грн., франшиза 510 грн.

Постановою Святошинського районного суду міста Києва від 27 січня 2015 року ОСОБА_1 визнаний винним у порушенні правил дорожнього руху, що стало причиною ДТП, та його притягнуто до адміністративної відповідальності.

09 січня 2015 року ОСОБА_4 звернувся до ПрАТ "СК "АХА Страхування" із повідомленням про настання страхової події та заявою про виплату страхового відшкодування, що поєднані в одному документі. Виплату просив здійснити на рахунок ТОВ "АВТО-МОТИВ ЛТД".

19 січня 2015 року ОСОБА_4 звернувся до ПрАТ "СК "АХА Страхування" із новим повідомленням про настання страхової події та заявою про виплату страхового відшкодування, що поєднані в одному документі. Виплату просив здійснити на рахунок ФОП ОСОБА_3 .

Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту №1.003.15.00228/VESKO2310 від 30 січня 2015 року та умов договору страхування, розмір страхового відшкодування склав 37051,74 грн., а сума до виплати 34972,74 грн., яке було сплачено згідно платіжного доручення №155 025 від 02 лютого 2015 року на користь ФОП ОСОБА_3 .

При цьому, як убачається з Рахунку-фактури №ВС-0000011 від 17 січня 2015 року вартість відновлювального ремонту становить 38051,74 грн.

Заявою №5875/18/ЦВ від 01 липня 2015 року ПрАТ "СК "АХА Страхування" звернулось до ТДВ "Експрес-Страхування" із вимогою про сплату в порядку регресу 34972,74 грн.

Згідно повідомлення №4751 від 11 листопада 2015 року, ТДВ "Експрес-Страхування" повідомило ПрАТ "СК "АХА Страхування", що за заявленою подією прийнято рішення щодо сплати страхового відшкодування за вирахуванням франшизи у сумі 21218,72 грн., що сплачені згідно із платіжним дорученням №27347 від 11 листопада 2015 року.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована, можливе за умови, що згідно із цим договором або Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. Установивши, що ліміт відповідальності ОСОБА_1 за шкоду, заподіяну майну становить 50000 грн., а виплата страхового відшкодування позивача становила 35110,29 грн., суд дійшов висновку, що відповідач є зобов`язаним лише в частині суми франшизи.

З такими висновками суд апеляційної інстанції не погоджується з огляду на таке.

Відповідно до частини 2 статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до частини 1 статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до статті 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Положення Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" є частиною умов договору страхування цивільно-правої відповідальності, якщо сторони не визначили інше. З матеріалів справи убачається, що правовідносини оформлені Полісом, тобто документом типової форми, який посвідчує укладення договору.

Відтак, відповідно до статті 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик заподіювача шкоди несе обов`язок перед потерпілою або іншою особою, яка здійснила потерпілій особі відшкодування, в межах ліміту страхування та за вирахуванням визначеної у встановленому порядку величини зношеності деталей, які підлягають відновленню або заміні.

Згідно із статтею 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Передбачений у статті 1192 ЦК України принцип не враховує такого складнику як знос речі та зобов`язує відповідальну особу відновити річ до такого стану, який був до моменту її пошкодження та/або сплатити необхідну кількість грошей на її відновлення.

При цьому, відповідно до статті 2 (2.1) Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про страхування", цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Відтак, оскільки страхова виплата є недостатньою та страховиком заподіювача шкоди зазначена величина не покривається, то згідно із статтею 1194 ЦК України такий обов`язок несе сам заподіювач шкоди.

На такій саме правовій позиції ґрунтуються і постанови Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі №202/1431/16-ц, від 03 жовтня 2018 року №686/17155/15-ц, від 22 січня 2019 року у справі №676/518/17, від 20 березня 2019 року у справі №199/6667/15-ц.

Посилання представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_5 на те, що заподіяна майнова шкода у розмірі не перевищує ліміт відповідальності, відтак покладення на відповідача обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності, колегія суддів відхиляє з огляду на таке.

Відносини між ОСОБА_1 та його страховиком ТДВ "Експрес Страхування" регулюються умовами, визначеними у договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, та правилами статті 29 Закону №1961-IV, згідно з якою у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Оскільки ТДВ "Експрес Страхування" здійснило сплату позивачу відшкодування у розмірі, визначеному статтею 29 Закону №1961-IV, - вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням фізичного зносу, то у страховика не виникло обов`язку з відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, незважаючи на те, що збитки є меншими від страхової суми (ліміту відповідальності).

Ураховуючи викладене, висновки суду першої інстанції не ґрунтуються на вимогах закону, у зв`язку із чим рішення підлягає скасуванню.

Виходячи з встановлених вище обставин справи, з ОСОБА_1 підлягає стягненню різниця між виплаченим позивачем розміром страхового відшкодування (34972,74 грн.) та сплаченою страховиком відповідача сумою (21218,72 грн.), що становить 13754,02 грн.

Документально підтверджуються витрати позивача на суму 34972,74 грн., що є тією сумою, яка визначена ним у страховому акті.

У зв`язку із цим суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Ураховуючи, що скаржник в апеляційній скарзі просив скасувати рішення суду в частині вирішення вимог, у задоволенні яких відмовлено, проте суд апеляційної інстанції з огляду на частину 4 статті 364 ЦПК України дійшов висновку про скасування рішення суду в повному обсязі у зв`язку із неправильним застосуванням норм матеріального права, апеляційна скарга задовольняється частково.

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду першої інстанції сплачено 1378 грн., що відповідає законодавчо визначеній сумі, яку мав сплатити позивач. При зверненні до суду апеляційної інстанції позивачем сплачено 2881,50 грн., хоча правильною є сума 2067 грн.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку про задоволення позовних вимог в розмірі 13754,02 грн., що становить 86,87% від ціни позову 15833,02 грн., відтак підлягає відшкодуванню судовий збір, що був сплачений до суду першої інстанції в пропорційному розмірі 1197,07 грн. та 1795,60 грн. пропорційно сумі, що мала бути сплачена за подання апеляційної скарги, всього 2992,67 грн.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС", яке є правонаступником Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування", задовольнити частково.

Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 25 квітня 2019 року скасувати та ухвалити нове судове рішення наступного змісту.

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС", яке є правонаступником Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування", задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС" (код ЄДРЮОФОПГФ 20474912, м.Київ, вул. Іллінська, 8) 13754,02 грн. у рахунок відшкодування витрат по сплаті страхового відшкодування та 2992,67 грн. у рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, установлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 19 вересня 2019 року.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді А.М. Андрієнко

В.В. Соколова