Номер провадження: 22-ц/813/1502/19
Головуючий у першій інстанції Загороднюк В.І.
Доповідач Калараш А. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.02.2019 року м. Одеса

Справа №522/19354/15-ц

Провадження №22-ц/813/1502/19

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Калараш А.А.,

суддів - Таварткіладзе О.М., Заїкіна А.П.,

за участю секретаря судового засідання - Драганової Ю.С.,

учасники справи:

скаржник - ОСОБА_2,

заінтересована особа - заступник начальника Першого Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Саламаха Вадим Володимировича,

заінтересована особа -Товариство з обмеженою відповідальністю «Телетрейд Консалтінг»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси, постановлену під головуванням судді Загороднюка В.І. 02 серпня 2018 року в м. Одеса,

встановив:

У грудні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця, в обґрунтування якої посилався на те, що на виконанні у Першому Приморському відділі державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області перебувало виконавче провадження № 49162374 з примусового виконання ухвали по справі № 522/19354/15-ц від 25.09.2015 року, виданої Приморським районним судом м. Одеси.

13 листопада 2017 року Постановою ВП № 49162374 було скасовано заходи примусового виконання рішення, а саме, скасовано арешт автомобіля ТОYОТА САМRY 2002 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та 1/4 частини квартири АДРЕСА_1, яке було арештоване постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВИ № 49162374 від 28.10.2015 року.

Підставою для скасування заходів забезпечення примусового виконання стало рішення Приморського районного суду м. Одеси від 22.05.2017 року по справі № 522/19354/15-ц, яке набрало законної сили 29.09.2017 року. Зазначене рішення разом з заявою про зняття арешту з майна було надане до Першого Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області - 02.11.2017 року, про що свідчить штамп установи з зазначенням дати отримання.

Враховуючи те, що станом на 20.12.2017 рік арешт з нерухомого майна накладений Приморським відділом ВДВС Одеського МУЮ Постановою ВП № 49162374 не знятий, що свідчить про перевищення строку приведення виконавчих дій у 36 разів, тому ОСОБА_2 просив суд визнати неправомірною бездіяльність заступника начальника Першого Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Саламахи Вадим Володимировича та зобов'язати його скасувати всі заходи примусового виконання рішення, зокрема арешт ј частини квартири АДРЕСА_2.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 02 серпня 2018 року в задоволенні скарги відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2,посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу Приморського районного суду м. Одесивід 02.08.2018 року, скасувати та прийняти нову ухвалу про задоволення скарги.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд невірно встановив обставини справи та не з'ясував обставини справи прийняв оскаржувану ухвалу.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши докази у справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.1,2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відмовляючи в задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з того, що скарга є не обґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Проте, з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна.

Колегія суддів, частково погоджується з доводами апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення(поновити порушене право заявника).

Судом встановлено, що на виконанні у Першому Приморському відділі державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області перебувало виконавче провадження № 49162374 з примусового виконання ухвали по справі № 522/19354/15-ц від 25.09.2015 року, виданої Приморським районним судом м. Одеси.

13 листопада 2017 року Постановою ВП № 49162374 було скасовано заходи примусового виконання рішення, а саме, скасовано арешт автомобіля ТОYОТА САМRY 2002 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та 1/4 частини квартири АДРЕСА_1, яке було арештоване постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 49162374 від 28.10.2015 року / а.с. 3/.

Підставою для скасування заходів забезпечення примусового виконання стало рішення Приморського районного суду м. Одеси від 22.05.2017 року по справі № 522/19354/15-ц, яке набрало законної сили 29.09.2017 року. Зазначене рішення разом з заявою про зняття арешту з майна було надане до Першого Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області - 02.11.2017 року, про що свідчить штамп установи з зазначенням дати отримання / а.с. 4/.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, арешт нерухомого майна накладений Приморським відділом ДВС Одеського МУЮ згідно постанови ВП № 49162374 був не знятий станом на 20 грудня 2017 року /а.с.9,10/.

Посилаючись на бездіяльність державного виконавця по не прийняттю заходів для внесення даних про скасування арешту, скаржник просив задовольнити його скаргу на бездіяльність державного виконавця / а.с.1/.

Однак, суд першої інстанції при розгляді справи взагалі не встановив предмет скарги, та висловив свою думку відносно правильності постанови державного виконавця про скасування арешту, що не було предметом скарги.

Суд першої інстанції не розглянув скаргу про бездіяльність державного виконавця після винесення цієї постанови, не дослідив матеріали виконавчого провадження, невірно встановив обставини справи та, відповідно, невірно надав оцінку обставинам справи.

При встановлених обставинах доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу та дають підстави для скасування ухвали суду з передачею справи до суду першої інстанції для продовження розгляду, оскільки суд першої інстанції не розглянув скаргу по суті заявлених вимог.

За таких підстав, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції, оскільки суд неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 376, 379, 381-384, 390 ЦПК України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 02 серпня 2018 року скасувати, справу передати до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її проголошення , а у разі оголошення вступної та резолютивної частини постанови , зазначений строк обчислюється з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено 18.02.2019 року.

Судді Одеського апеляційного суду

А.А. Калараш

А.П. Заїкін

О.М. Таварткіладзе