Справа №359/1304/19
Провадження №2/359/1443/2019
24 вересня 2019 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого Борця Є.О.,
при секретарі судового засідання Коробові О.П.,
за участю представника позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,
В лютому 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом та обґрунтовує його тим, що 27 червня 1985 року сторони уклали шлюб. Позивач не бажає жити однією сім`єю з ОСОБА_3 , збереження шлюбу буде суперечити його інтересам. Тому ОСОБА_2 просить суд розірвати шлюб.
У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримує позов та наполягає на його задоволенні.
Відповідач не з`явився у судове засідання. Він завчасно у встановленому порядку повідомлявся про час та місце розгляду цивільної справи. Це підтверджується поштовою кореспонденцією (а.с.17, 21-22, 27).
На підставі ч.1 ст.281 ЦПК України суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду цивільної справи у відсутності відповідача (а.с.28-29).
Вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Встановлено, що 27 червня 1985 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у Палаці одруження міста Орджонікідзе Північно-Осетинської АРСР, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу був зроблений запис за №1216. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 27 червня 1985 року (а.с.9).
Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного з них.
Як роз`яснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24 цього ж Кодексу шлюб ґрунтується виключно на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асамблеєю ООН.
Встановлено, що ОСОБА_2 не бажає жити однією сім`єю з відповідачем. В такому випадку збереження шлюбу буде суперечити його інтересам. Примушування позивача до шлюбу з ОСОБА_3 не допускається.
З огляду на це суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, допустимо розірвати.
Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.258, ч.1-ч.3 ст.259, ст.ст.263-265, 268, ч.1 ст.280 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу задовольнити.
Шлюб, укладений 27 червня 1985 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , зареєстрований у Палаці одруження міста Орджонікідзе Північно-Осетинської АРСР, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу був зроблений запис за №1216, розірвати.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його оголошення.
Відповідач має право подати заяву про перегляд заочного рішення до Бориспільського міськрайонного суду протягом 30 днів з дня його оголошення. У випадку відмови у задоволенні цієї заяви відповідач набуде право оскаржити заочне рішення до Київського апеляційного суду в загальному порядку.
Суддя
Бориспільського міськрайонного суду Є.О. Борець