Справа 431/2579/1
Провадження 2/431/10/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.07.2019 року Старобільський районний суд Луганської області

в складі: головуючого - судді Ткач О.В.;

за участю секретаря с/з: Хорольської І.Ю.;

позивача ОСОБА_1 ;

відповідача ОСОБА_2 ;

представників ОСОБА_3 ;

ОСОБА_4 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Старобільська Луганської області цивільну справу за позовом ОСОБА_5 , ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спадщини, усунення від права на спадкування, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачі ОСОБА_5 та ОСОБА_1 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_2 , в обґрунтування якого вказали, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Києві померла їх мати - ОСОБА_6 . Після смерті спадкодавця відкрилось спадкове майно у вигляді 4-х земельних ділянок, що належали ОСОБА_6 , й садиби по АДРЕСА_1 . Позивачки своєчасно звернулись з заявами про прийняття спадщини за заповітом. Відповідачка ОСОБА_2 отримала право на встановлення додаткового строку для прийняття спадщини за заповітом за судовим рішенням 27.06.2018 року. За заповітом, складеним ОСОБА_6 , все належне їй на день смерті майно розподіляється порівну між позивачками й відповідачкою. Позивачі вважають, що ОСОБА_2 треба усунути від права від спадкування за заповітом, на підставі ч 5 ст. 1224 ЦК України, як таку, що ухилялась від надання допомоги спадкодавцеві ОСОБА_6 , яка через похилий вік й тяжку хворобу була у безпорадному стані. Позивачі вважають, що відповідач ОСОБА_2 не здійснювала догляд за спадкодавицею ОСОБА_6 , яка була в похилому віці й не могла обслуговувати себе самостійно, не надавала їй матеріальної допомоги внаслідок чого вони вимушені були забрати її до м.Києва для лікування та проживання. Через те, що правовстановлюючі документи на спадкове майно знаходяться у відповідача ОСОБА_2 , оформити свої права на спадщину позивачі не можуть, через що просять усунути ОСОБА_2 від права на спадкування за заповітом на все спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_6 , а спадкове майно у вигляді 4-х земельних ділянок й садиби, розташованої по АДРЕСА_1 розподілити між ними порівну, в рівних частках, визнавши право власності на це майно за кожної з них.

В судове засідання позивач ОСОБА_5 не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, позов підтримала в повному обсязі, надала письмові докази в обґрунтування позову.

Позивач ОСОБА_1 , представник позивачів, в судовому засіданні позов підтримали, просили задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 , її представник позов не визнали, вказали, що немає правових підстав для вирішення питання про усунення від спадкоємства її, як спадкоємицю за заповітом. Вказали, що докази по справі позивачі надали несвоєчасно й вони не можуть бути прийняті й оцінені судом при ухваленні рішення. Щодо догляду за спадкодавицею ОСОБА_6 , то вона виконувала свої обов`язки щодо ОСОБА_6 належним чином, обслуговувала та матеріально забезпечувала її до 2006 року, після чого позивач ОСОБА_1 виявила бажання забрати свою матір ОСОБА_6 до м. Києва й доглядати за нею. Вона, в свою чергу, перераховувала пенсію ОСОБА_6 до її нового місця проживання, а також віддавала ОСОБА_1 отриману від надання в оренду земельних ділянок ОСОБА_6 плату.

Суд, з`ясував позицію сторін, дослідив письмові докази, дійшов висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі за слідуючих підстав:

Взаємовідносини між сторонами в спорі регулюються главою 84,85,87 ЦК України про спадкове право,спадкування за заповітом, здійснення права на спадкування.

За ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи,яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

За ч 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

За ст. 1233 заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

За ст.1278 ЦК України частки кожного спадкоємця є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Кожен із спадкоємців має право на виділ його частки в натурі.

За ч. 5 ст. 1224 ЦК України за рішенням суду може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялась від надання допомоги спадкодавцеві через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був в безпорадному стані.

За ч 6 ст. 1224 ЦК України положення цієї статті поширюється на всіх спадкоємців, у тому числі й на тих, хто має право на обов`язкову частку у спадщині, а також на осіб, на котрих зроблено заповідальний відказ.

З наданих суду доказів вбачається, що ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Київ (а.с. 6) від атеросклеротичної хвороби серця (а.с. 8);

За заповітом від 11.05.1989 року (а.с.9) ОСОБА_6 склала заповідальне розпорядження щодо всього свого майна на час її смерті про його заповіт ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Згідно до заяв (а.с.98,103) позивачі ОСОБА_1 ОСОБА_5 своєчасно звернулись до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини.

23.06.2017 року ОСОБА_2 було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/3 частку;

Рішенням Старобільського районного суду Луганської області від 27.06.2018 року ( а.с. 131-132) ОСОБА_2 визначений додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини від спадкодавця ОСОБА_6 терміном в 2 місяці.

За копіями документів (а.с. 111.112,112а,113,156) спадкове майно, що відкрилось після смерті ОСОБА_6 складається з :1)садиби № НОМЕР_1 ( житловий АДРЕСА_2 ; гараж-Г; сарай - Д; літня кухня-Б; огорожа-№1№2; погріб - п/г), розташованої по АДРЕСА_1 ;2) земельної ділянки, розташованої на території Хворостянівської сільради Старобільського району Луганської області площею 4.1353 га згідно державному акту на право приватної власності на землю Серії ЛГ№;3) земельної ділянки № НОМЕР_2 , розташованої за межами населеного пункту Хворостянівської сільради Старобільського району Луганської області площею 0.9118 га згідно державного акту на право власності на земельну ділянку Серії ЯК№549011; 4)земельної ділянки площею 1700 га на території Хворостянівської сільради Старобільського району Луганської області, державний акт на право приватної власності на землю Серії 1У-ЛГ № 042485;5) земельної частки (паю), що належав ОСОБА_6 , площею 7,46 умовних кадастрових гектарів, розташованого у с. Хворостянівка Старобільського району Луганської області (сертифікат серії ЛГ НОМЕР_3 0028172).

З виписки із медичної карти амбулаторного хворого ОСОБА_6 (а.с. 7) вбачається, що адреса хворої ОСОБА_6 вказана: АДРЕСА_3 . Вона спостерігалась у поліклініці Деснянського району з січня 2007 року до 11.02.2013 року з діагнозом: ІХС, атеросклеротичний кардіосклероз. Померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

З витягу з амбулаторної карти хворої ОСОБА_6 ( а.с. 146-147) вбачається, що вона була обстежена 09.11.2006 року за місцем реєстрації її дочки ОСОБА_1 , яка здійснювала догляд: АДРЕСА_3 . Встановлено,що хвора дезорієнтована в просторі та часі,анемічна, тремор, надмірне слиновиділення, уповільнені рухи і мова,міняє положення тіла та пересувається зі сторонньою допомогою,вираз обличчя «маскообразний», не має інтересу до життя, постійно плаче. В анамнезі: місце реєстрації хворої: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_4 , пенсіонерка. Зі слів хворої за місце проживання (за часи роботи вчителем) знаходилась на «Д» обліку у кардіолога з діагнозом: ІХС,стенокардія та ревматоїдний артрит,на обліку у дерматолога з діагнозом: екзема. За останні 10 років не лікувалась і обстежень не проходила. Стан хворої став постійно погіршуватись на протязі останніх 3-4х років у зв`язку з неможливістю себе обслуговувати,переїхала до доньки в листопаді 2006 року. Діагноз: ІХС, стенокардія 111 ф.кл, хр.атеросклеротичний кардіосклероз,синдром паркінсонізму на тлі дисцикуляторної енцефалопатії 111 ст. з вираженим мнестичним зниженням, деменція. Деформуючий остеоартроз в/к.хр.холецистопанкреатит, атрофічний гастрит.

На а.с. 84 міститься лист, автор якого не вказаний, наступного змісту:» Добрий день Писать не можу Люба що мені робить? Я бачу, що я тут не потрібна хоч мені й не кажуть Треба мені було їхати з тобою хоч і в тебе я не бажана Оце і все»

З показів свідка ОСОБА_7 вбачається, що спадкодавця ОСОБА_6 була їй бабусею, позивач ОСОБА_1 - мати, ОСОБА_5 - тітка. Зі слів ОСОБА_1 їй відомо, що побутові умови життя ОСОБА_6 в с.Лозовівка, у ОСОБА_2 погані і що ОСОБА_6 необхідно звідти забирати жити до Києва. В листопаді 2006 року її мати - ОСОБА_1 забрала ОСОБА_6 проживати до м.Києва, в її квартиру, де мешкали певний час. Через побутові труднощі, ОСОБА_1 стала із ОСОБА_6 винаймати житло поряд з її квартирою. Догляд за ОСОБА_6 здійснювала ОСОБА_1 , вона та ОСОБА_8 допомагали матеріально. По приїзду ОСОБА_6 до Києва, вона скаржилася на ОСОБА_2 , оскільки та не бажала її доглядати, виселила до флігелю, в якому не було туалету та душу, помешкання погано обігрівалось. Харчувалась ОСОБА_6 у будинку,де проживала родина ОСОБА_2 , на її запрошення, оскільки ОСОБА_6 сама не в змозі була готувати. ОСОБА_6 скаржилась, що ОСОБА_2 обмежувала її спілкування з родичами, вільного доступу до телефону вона не мала. ОСОБА_6 пояснювала, що не може більше проживати з ОСОБА_2 , але раніше не скаржилася на такі умови життя, оскільки їй було соромно. Свідок пояснила, що в листопаді 2006 року в Києві ,вони з ОСОБА_1 викликали лікаря для обстеження ОСОБА_6 через її похилий вік з метою постановки на облік в поліклініці Деснянського району м.Києва. Лікар встановив слабкість організму ОСОБА_6 , наявність хронічних хвороб. Вона, ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , займались доглядом та утриманням ОСОБА_6 . Відповідач ОСОБА_2 була у своєї мачухи ОСОБА_6 одного разу, проїздом на відпочинок. Їй невідомо про будь-яку матеріальну допомогу ОСОБА_6 з боку ОСОБА_2 з кінця 2006 року по день смерті ОСОБА_6 в 2013 році.

З показів свідка ОСОБА_9 вбачається, що вона є далекою родичкою ОСОБА_6 Вона останній раз була у ОСОБА_6 в с.Лозовівка Старобільського району Луганської області наприкінці літа 2006 ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_6 проживала у флігелі сама. ОСОБА_6 була слабка, вона допомагала їй підвестися з ліжка. Умови проживання ОСОБА_6 були поганими, не було вбиральні. Гігієну ОСОБА_6 не в змозі була сама здійснювати. ОСОБА_6 , дізнавшись від неї про її поїздку до Києва, попросила передати листа її дочці ОСОБА_1 Листа ОСОБА_6 писала особисто. Оскільки вона їхала в м.Київ на лікування, то листа, написаного ОСОБА_6 особисто передала у м.Києві ОСОБА_1 .

З показів ОСОБА_10 вбачається, що вона спілкувалась із ОСОБА_6 в 2005-2006 роках у с.Лозовівка. ОСОБА_6 на той час проживала у флігелі. Вона зі своєю бабусею ОСОБА_11 приходили до ОСОБА_6 в гості, але спілкування відбувалося на подвір`ї. Потім, в 2011 році вона бачила ОСОБА_6 у м. Києві, де та проживала з ОСОБА_1 незважаючи на похилий вік ОСОБА_6 добре виглядала, спілкувалася з нею, впізнавала родичів, була доглянута. Догляд здійснювала ОСОБА_1

Свідок ОСОБА_12 суду пояснив, що ОСОБА_6 восени 2006 року привезла до м. Києва її дочка ОСОБА_1 Він побачив ОСОБА_6 на наступний день. На прохання ОСОБА_7 та ОСОБА_1 його дружина стала робити ін`єкції ОСОБА_6 вдома, так як та потребувала лікування. ОСОБА_6 була освіченою жінкою, в здоровому глузді. Пояснювала йому, що приїхала до Києва, так як не була бажаною у с.Лозовівка. Але ОСОБА_6 сумувала за домівкою й просила відвезти її в село, погостювати. Він відвозив ОСОБА_6 до Лозовівки, але приблизно через тиждень, вона повернулась до Києва,пояснюючи, що її там не чекали й погано зустріли.

Свідок ОСОБА_13 суду пояснила, що її сват`я - ОСОБА_1 забрала свою матір ОСОБА_6 до Києва в 2006 році й вони стали проживати у її невістки - ОСОБА_7 . Оскільки житлові умови були скрутні, то ОСОБА_1 стала винаймати житло поряд, де стала проживати разом із ОСОБА_6 Зі слів ОСОБА_6 їй відомо, що в с. Лозовівка їй неможливо було проживати, так як нею ніхто не опікувався, їй було важко себе обслуговувати, їй було холодно проживати у флігелі, куди її відселила ОСОБА_2 . На питання чому ОСОБА_6 не скаржилася раніше на такі умови проживання, вона відповідала, що їй було за це соромно. Чи допомогала ОСОБА_2 своїй мачусі ОСОБА_6 матеріально- їй невідомо. Одного разу ОСОБА_2 навідувала мачуху-проїздом на місце відпочинку.

Відповідно до роз`янень, викладених у п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.08 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», правило ч 5 ст. 1224 ЦК України стосується всіх спадкоємців, зокрема й тих, які відповідно до СК України не були зобов`язані утримувати спадкодавця.

Як встановлено в судовому засіданні, за спорідненістю спадкодавець ОСОБА_6 була мачухою ОСОБА_2 .

Згідно цієї ж Постанови суд, при вирішенні справи про усунення осіб від права на спадкування повинний встановити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги. Так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік,тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цій особі.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребує допомоги, проявляється в умисних діях чи бездіяльності особи,спрямованих на ухилення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю,тобто ухилення має бути пов`язане з винною поведінкою особи,яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати,але не вчиняла таких дій.

Для задоволення вимог за ч 5 ст. 1224 ЦК України має значення сукупність обставин:ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання,перебування спадкодавця в безпорадному стані, потреба спадкодавця в допомозі саме цій особі.

У постановах Верховного суду в складі колегії суддів Другої судової палати касаційного цивільного суду від 21.03.2018 року у справах № 337/6000/15-ц та від 04.07.2018 у справі 404/2163/16ц зроблено висновок,що ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребує допомоги,полягає в умисних діях чи бездіяльності особи,спрямованих на ухилення від обов8язків забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю,тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи,яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати,але не вчиняла необхідних дій.

Аналогічна позиція викладена в Постанові ВС у складі колегії суддів Другої судової Палати касаційного цивільного суду від 25.03.2019 року по справі № 766/810/17,провадження 61-37615св18(ЄДРСРУ№ 80783119), від 11.02.2019 року по справі № 756/11676/16ц.провадження № 61-34600св18(ЄДРСРУ № 79806136). В них зауважено, що сторони повинні надати суду належні та допустимі докази,які свідчили б про те,що спадкодавець потребував допомоги відповідача, останній мав можливість її надати,проте ухилився від обов`язку щодо її надання. Безпорадний стан особи слід розуміти як неспроможність її своїми силами,через похилий вік,тяжку хворобу,або каліцтво, фізично та матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у зв`язку з чим, ця особа потребує стороннього догляду,допомоги й піклування. Крім цього, суд мав з*ясувати, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб і чи мав спадкоємець матеріальну й фізичну змогу надавати таку допомогу.

Судом встановлено, що до листопада 2006 року спадкодавець ОСОБА_6 проживала у флігелі домоволодіння АДРЕСА_1 . В 2002 році вона продала належний їй будинок АДРЕСА_4 за цією ж адресою, розташований на цьому ж подвір`ї своїй падчерсі ОСОБА_2 . На той час спадкодавці ОСОБА_6 було 82 роки, тобто вона була особою похилого віку. З наданих суду довідок про стан здоров`я ОСОБА_6 в листопаді 2006 року (а.с. 7, 146) вбачається, що вона страждала на хронічні захворювання, синдром паркінсонізму, деменцію, деформуючий остеоартроз.

Об`єктивна наявність захворювань , а також покази свідків ОСОБА_7 ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 вказують на те, що ОСОБА_6 станом на осінь 2006 року не могла сама себе обслуговувати й потребувала сторонньої допомоги внаслідок похилого віку й наявності хронічних хвороб. Зі слів вищевказаних свідків встановлені не належні умови проживання ОСОБА_6 у домоволодінні АДРЕСА_4 : відсутність душу, туалету у житлі;відсутність телефону;відсутність умов для приготування їжі.

Відповідач ОСОБА_2 , проживаючи з ОСОБА_6 на одному подвір`ї по АДРЕСА_4 , є падчеркою спадкодавиці ОСОБА_6 . Через свою спорідненість зі спадкодавицею ОСОБА_6 , вона мала нею опікуватись та доглядати через безпорадний та такий,що потребує сторонньої допомоги стан ОСОБА_6 -похилий вік, нездатність самообслуговування. Але, відповідачка ОСОБА_2 усунулась від такої допомоги. Про це вказує лист( а.с. 84),написаний ОСОБА_6 за показами свідка ОСОБА_9 про надання їй допомоги й прихистку, покази свідків ОСОБА_7 ОСОБА_13 , ОСОБА_12 про потребування ОСОБА_6 сторонньої допомоги щодо догляду та забезпечення.

Та обставина, що ОСОБА_2 мала змогу надати таку допомогу ОСОБА_6 вказує той факт, що ОСОБА_2 отримувала пенсію ( а.с.54), особисто сторонньої допомоги не потребувала.

Таким чином, суд вважає доведеним ті обставини, що ОСОБА_6 потребувала сторонньої допомоги через свій похилий вік й хронічні хвороби, а ОСОБА_2 їй такої допомоги не надавала, хоча була в змозі таку допомогу надати. Суду не надано доказів, що ОСОБА_2 допомагала ОСОБА_6 матеріально.

Доводи представника відповідача про неналежність й недопустимість доказів - медичних довідок щодо стану здоров`я ОСОБА_6 є необґрунтованими, оскільки висновок із медичної карти амбулаторного хворого (а.с. 7)був поданий разом з позовною заявою, витяг з амбулаторної карти хворого ( а.с. 146) був наданий позивачкою ОСОБА_5 , яка не приймала участь безпосередньої в судовому засіданні, а реалізувала своє право надати докази у відповідності до 43,49 ЦПК України, а суд їх дослідити у відповідності до 223,229 ЦПК України.

Походження такого доказу, як лист, начебто написаний ОСОБА_6 й адресований ОСОБА_1 (а.с.84) пояснила в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 , як такий, що був написаний ОСОБА_6 в її присутності і який вона особисто передала за призначенням ОСОБА_1 . Тому суд вважає цей доказ таким,що відповідає вимогам ст.10,60 ЦПК України.

Позиція представника відповідача щодо неможливості застосування вимог ч 5 ст. 1224 ЦК України до спірних взаємовідносин не обґрунтована, оскільки спростовується положеннями ч 6 ст. 1224 ЦК України за якою положення ч 5 цієї статті поширюється на всіх спадкоємців, в тому числі й на тих,хто має право на обов`язкову частку у спадщині,а також на осіб, на користь яких зроблено заповідальний відказ.

З цього приводу законодавець встановив випадки обмеження в реалізації права на спадкування. Не мають права спадкування ні за законом, ні за заповітом:

- особи, які умисно позбавили життя спадкодавця чи будь-кого з можливих спадкоємців або вчинили замах на їх життя;

- особи, які умисно перешкоджали спадкодавцеві скласти заповіт, внести до нього зміни або скасувати заповіт і цим сприяли виникненню права на скасування у них самих чи в інших осіб або сприяли збільшенню їх частки в спадщині;

- особа, яка ухилилась від надання допомоги спадкодавцеві,який через похилий вік,тяжку хворобу або каліцтво був в безпорадному стані.

Не мають права спадкування за законом:

- батьки після дитини,відносно якого вони були позбавлені батьківських прав та їх права не були поновлені на час відкриття спадщини;

- одна після однієї особи,шлюб між якими є недійсним або визнаний таким за рішенням суду.

Таким чином, вимога про усунення права від спадкування за заповітом через ухилення надання спадкодавцеві допомоги,який через похилий вік,тяжку хворобу або каліцтво був в безпорадному стані поставлена позивачами цілком законно, у відповідності до вимог ч 5 ст. 1224 ЦК України й доводи позивачів доведені в судовому засіданні показами свідків та письмовими доказами.

Щодо вимоги позивачів про розподіл спадкового майна між позивачами, то вони відповідають вимогам ст.1278 ЦК України й підлягають задоволенню, оскільки вони є спадкоємицями за заповітом й частки кожної є рівними. Крім того, наявний предмет спору, оскільки позивачки не мають змоги оформити спадщину нотаріально через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно в їх розпорядженні.

Таким чином, суд дійшов до висновку про необхідність усунення ОСОБА_2 від спадкування спадщини, поділити спадкове майно між позивачами порівну.

Судові витрати за п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 10-13, 264-265 ЦПК України, ст.1233-1236, ч 5 ст. 1224,1278 ЦК України,

У Х В А Л И В :

Позовіні вимоги ОСОБА_5 , ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спадщини, усунення від права на спадкування-задовольнити в повному обсязі.

Усунути ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 (і.н. НОМЕР_4 ) від права на спадкування за заповітом спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_6 ,померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Поділити спадкове майно, що є спадщиною за заповітом, відкритого після смерті ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 між ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 (і.н. НОМЕР_5 )й ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ( і.н. НОМЕР_6 ) в рівних частках й визнати за ними право власності в рівних частках на наступне майно:

- домоволодіння АДРЕСА_1 ,що складається з житлового будинку А-1; гаражу-Г; сараю -Д; літньої кухні-Б;огорожі №1,№2; погрібу - п/г;розташованого по АДРЕСА_4 ;

- земельної ділянки, розташованої на території Хворостянівської сільської ради Старобільського району Луганської області площею 4.1353 га згідно державному акту на право приватної власності на землю Серії ЛГ № ;

- земельної ділянки № НОМЕР_2 , розташованої за межами населеного пункту Хворостянівської сільської ради Старобільського району Луганської області площею 0,9118 га згідно державного акту на право власності на земельну ділянку НОМЕР_7 ЯК НОМЕР_8 ;

- земельної ділянки площею 1,700 га на території Хворостянівської сільської ради Старобільського району Луганської області, Державний акт на право приватної власності на землю Серії 1V-ЛГ № 042485;

- земельної частки (паю),що належав ОСОБА_6 , площею 7,46 умовних кадастрових гектарів, розташованого у с. Хворостянівка Старобільського району Луганської області (сертифікат Серії НОМЕР_9 ).

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 (прож. АДРЕСА_4 ; і.н. НОМЕР_4 ) судові витрати в 640 грн. на користь ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , і.н. НОМЕР_5 , прож. 2217 АДРЕСА_3 ) та ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , і.н. НОМЕР_6 , прож. 2217 АДРЕСА_3 ) в рівних частках кожній.

Повне рішення виготовлено й проголошено 12.07.2019 року о 9 годині 00 хвилин.

На рішення суду може бути подано апеляцію до Луганського апеляційного суду Луганської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя: Ткач О.В.