Ухвала

Іменем України

13 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 757/5930/17-ц

провадження № 61-2131ск19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Висоцької В.С., Пророка В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4, в інтересах якого діє адвокат Висіцька ІринаВолодимирівна, на постанову Київського апеляційного суду від 17 грудня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4, ОСОБА_7, третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Тверська Інесса Володимирівна, про визнання договору купівлі-продажу недійсним, скасування записів про державну реєстрацію права власності,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2017 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до

ОСОБА_4, ОСОБА_7, третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Тверська І. В. (далі - приватний нотаріус Київського МНО), про визнання договору купівлі-продажу недійсним, скасування записів про державну реєстрацію права власності.

Позовна заява мотивована тим, що 23 лютого 1990 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 укладений шлюб, який 24 березня 2010 року розірвано.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 30 жовтня 2012 року розподілено належне їм на праві спільної сумісної власності майно. Визнано за ОСОБА_6 право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 та Ѕ частину нежитлового приміщення АДРЕСА_2.

Посилаючись на те, що ОСОБА_7 продала належне йому на праві власності майно без його згоди, ОСОБА_6 просив суд визнати договір купівлі-продажу між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 об'єкту нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1, недійсним; скасувати запис № 2468152 про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1; визнати договір купівлі-продажу між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 об'єкту нерухомого майна - нежитлового приміщення АДРЕСА_2, недійсним; скасувати запис

про реєстрацію права власності на нежитлове приміщення АДРЕСА_2.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 05 березня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_6 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що поділ майна подружжя, в тому числі за рішенням суду, скасовує режим спільної власності на набуте подружжям майно і, як наслідок, відносини права спільної сумісної власності заміняються відносинами права спільної часткової власності.

Постановою Київського апеляційного суду від 17 грудня 2018 року рішення Печерського районного суду міста Києва від 05 березня 2018 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_6 задоволено.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу трикімнатної квартири АДРЕСА_1, укладений 12 вересня 2013 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_7, посвідчений приватним нотаріусом Київського МНО Тверською І.В., зареєстрований в реєстрі

за № 1346, та скасовано запис № 2468152 про реєстрацію права власності щодо зазначеного майна на ім'я ОСОБА_4

Визнано недійсним договір купівлі-продажу нежитлового приміщення АДРЕСА_2, укладений 12 вересня 2013 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_7, посвідчений приватним нотаріусом Київського МНО Тверською І. В., зареєстрований в реєстрі за № 1350, та скасовано запис

№ 37396208 про реєстрацію права власності щодо зазначеного майна на ім'я ОСОБА_4

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що ОСОБА_6

як співвласник майна не надав свою згоду або уповноважив ОСОБА_7 на вчинення спірних правочинів, зокрема, щодо продажу його частки в спірному майні на користь ОСОБА_4

У касаційній скарзі ОСОБА_4, в інтересах якого діє адвокат

Висіцька І. В., просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції і залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Також у касаційній скарзі ОСОБА_4, в інтересах якого діє адвокат Висіцька І. В., порушує клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення з посиланням на те, що строк пропущено з поважних причин, оскільки повний текст постанови Київського апеляційного суду від 17 грудня 2018 року отримано 11 січня 2019 року, що підтверджується копією конверта та супровідного листа Київського апеляційного суду від 26 грудня 2018 року щодо направлення копії постанови від 17 грудня 2018 року на його адресу, а також інформацією щодо направлення поштових відправлень УДППЗ «Укрпошта», з вказівкою часу приймання та отримання, згідно з номером ідентифікатора поштового відправлення.

Відповідно до частин другої, третьої статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин, наявні підстави для його поновлення.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Пунктом 5 частини другої статті 394 ЦПК України встановлено, що суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до вимог пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України

у справі з ціною позову, що не перевищує п'ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщоправильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Суди встановили, що рішенням Печерського районного суду міста Києва

від 30 жовтня 2012 року, залишеним без змін ухвалами Апеляційного суду міста Києва від 26 лютого 2013 року та Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 квітня 2013 року, визнано за ОСОБА_6, ОСОБА_7 право власності по Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 та нежитлового приміщення АДРЕСА_2.

30 серпня 2012 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1, який посвідчений приватним нотаріусом Київського МНО Тверською І. В та зареєстрований за № 1346.

Також, 30 серпня 2012 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна - нежитлового приміщення АДРЕСА_2.

19 січня 2017 року позивач звернувся до Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради для реєстрації належного йому майна, проте рішенням від 25 січня 2017 року йому було відмовлено, оскільки і квартира, і нежитлове приміщення зареєстровані за іншою особою та належить на підставі договору купівлі-продажу майна

ОСОБА_4

Відповідно до статей 60, 63 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної, вони мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання цим майном.

Згідно з частинами першою, другою статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Частиною першою статті 203 ЦК України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про задоволення позову, апеляційний суд виходив з того, що відповідно до частини четвертої статті 369 ЦК України правочин щодо розпорядження спільним майном, вчинений одним із співвласників, може бути визнаний судом недійсним за позовом іншого співвласника у разі відсутності у співвласника, який вчинив правочин, необхідних повноважень.

Установлено, що ще до набрання законної сили рішення суду про розподіл майна подружжя по Ѕ частині кожному, відповідач відчужила спірне майно подружжя.

Встановивши, що ОСОБА_6 як співвласник майна, що на той час знаходилось на праві спільної сумісної власності, не надав свою згоду або уповноважив ОСОБА_7 на вчинення спірних правочинів, зокрема, щодо продажу його частини в спільному майні на користь ОСОБА_4, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову.

Зі змісту касаційної скарги, оскаржуваного судового рішення та доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що вона є необґрунтованою, правильне застосовування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені в касаційній скарзі доводи не дають підстав для висновків щодо їх незаконності та неправильності.

За правилом пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Керуючись статтею 390, пунктом 5 частини другої, частинами четвертою та п'ятою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_4, в інтересах якого діє адвокат Висіцька Ірина Володимирівна, про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення задовольнити.

Поновити ОСОБА_4, в інтересах якого діє адвокат Висіцька Ірина Володимирівна, строк на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного суду від 17 грудня 2018 року.

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4, ОСОБА_7, третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Тверська Інесса Володимирівна, про визнання договору купівлі-продажу недійсним, скасування записів про державну реєстрацію права власності, за касаційною скаргою ОСОБА_4, в інтересах якого діє адвокат Висіцька ІринаВолодимирівна, на постанову Київського апеляційного суду від 17 грудня 2018 року відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. М. Фаловська

В. С. Висоцька

В. В. Пророк