Справа № 183/7009/18
№ 2/183/1216/19
08 серпня 2019 року м. Новомосковськ
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі
головуючого судді - Городецького Д. І.,
секретаря судового засідання - Спіциної Л. Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомосковську в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання фізичної особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
12 листопада 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вищезазначеним позовом, який в подальшому уточнив (а.с. 28-29). В обґрунтування уточненого позову позивач посилався на те, що він на підставі договору купівлі-продажу від 09 серпня 1989 року є власником будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач зазначив, що у будинку зареєстрована його дружина - ОСОБА_2 , шлюб з якою він уклав 27 квітня 2007 року. Зазначив, що шлюбні відносини між ними припинені, відповідач неодноразово залишала сім`ю без будь-яких причин та пояснень, додав, що остаточно ОСОБА_2 пішла з будинку 28 серпня 2014 року, тоді ж остання вивезла всі свої особисті речі та деякі речі, придбані спільно у шлюбі та фактично з того моменту у будинку не проживає, житловим приміщенням не користується.
ОСОБА_1 зазначив у заяві, що на підставі вимог ч. 2 ст. 405 ЦК України, відповідач ОСОБА_2 може бути визнана такою, що втратила право користування спірним житловим приміщенням.
Позивач ОСОБА_1 посилався також на те, що реєстрація відповідача перешкоджає реалізації його прав як власника житла, в зв`язку з чим, посилаючись на вимоги ст.ст. 316, 317, 391, 405 ЦК України, просив суд визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_1 .
Ухвалою суду від 08 січня 2019 року було відкрите провадження у справі (а.с. 14-15).
Ухвалою суду від 08 серпня 2019 року призначено справу до судового розгляду по суті.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, але надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі (а.с. 35).
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причин неявки суду не повідомила, клопотання про відкладення розгляду справи та відзиву на позовну заяву суду не подавала.
Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Суд, дослідивши надані позивачем докази, приходить до наступного.
Судом установлено, що ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 09 серпня 1989 року, посвідченого державним нотаріусом Новомосковської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Шевченко Г. В., зареєстрованого в реєстрі за № 2179, є власником будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 30-31).
27 квітня 2001 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Новомосковського міського управління юстиції Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , актовий запис № 76 (а.с. 32).
Позивач ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчить відповідна інформація в графі "місце проживання" у паспорті громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого на ім`я позивача та наданого суду у засвідченій позивачем копії (а.с. 5-6).
Відповідач ОСОБА_2 з 02 лютого 2002 року зареєстрована у вищезазначеному житловому приміщенні, про що свідчить відповідна довідка адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Дніпропетровській області № 3994/2 від 05 грудня 2018 року, надана на запит суду (а.с. 12).
Статтею 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
На підстав статті 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
У відповідності до статті 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.
Згідно приписів статті 391 ЦК України, власник має права вимагати усунення перешкод його права, хоч вони і не поєднані з позбавленням володіння.
Судом встановлено, що з 28 лютого 2014 року відповідач ОСОБА_2 у будинку не проживає, житловим приміщенням не користується, що підтверджується відповідним актом від 10 червня 2019 року, складеним головою квартального комітету № 23 м. Новомосковськ Дніпропетровської області в присутності сусідів (а.с. 33).
На підставі частини 2 статті 405 Цивільного кодексу України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік.
Враховуючи те, що відповідач ОСОБА_2 не проживає в спірному житловому приміщенні понад один рік, не надала суду доказів наявності поважних причин, які перешкоджають їй користуватися житловим приміщенням, суд приходить до переконання, що у відповідності до вимог частини 2 статті 405 ЦК України вона може бути визнана такою, що втратила право користування спірним житлом, в зв`язку з чим, вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути судові витрати в сумі 704,80грн.
В зв`язку з вищенаведеним, керуючись ст.ст. 76-81, 89, 258-259, 263-268 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання фізичної особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 704,80 грн. (сімсот чотири грн. 80 коп.).
Сторони у справі:
- позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ;
- відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Повне судове рішення складено 08 серпня 2019 року.

Суддя Д.І. Городецький