ЗОЛОЧІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 622/266/18 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2019 року смт. Золочів

Золочівський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Чернової О.В.,

за участю секретаря Вишневської О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Золочівська селищна рада Золочівського району Харківської області, про встановлення фактів, що мають юридичне значення, та про визнання права власності у порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

22.03.2018 року позивач звернулася до суду із позовом, в якому просила суд встановити факт родинних відносин між нею та її батьками, факт реєстрації шлюбу між батьками, а також визнати за нею право власності у порядку спадкування за законом після померлих батьків на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_3.

Свої вимоги позивач мотивувала тим, що за життя її батькам належав, окрім іншого спадкового майна, і житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_3, який було придбано батьком позивачки в 1961 році на підставі договору купівлі-продажу та в подальшому демонтовано і на його місці побудовано новий будинок. Після смерті батька в 2001 році його дружина - мати позивачки, прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав, продовжуючи проживати в будинку до самої своєї смерті в 2015 році. Крім ОСОБА_1 спадкоємцем першої черги є рідна сестра позивачки - ОСОБА_2, яка не претендує на спадкове майно, так як в установленому законом порядку не заявила про свої права на спадщину. Звернувшись до нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини нотаріусом позивачці було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії з мотивів відсутності правовстановлюючого документу на будинок та неможливістю встановити факт перебування батьків позивачки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у шлюбі а також факт родинних відносин між спадкодавцем ОСОБА_4 та позивачкою ОСОБА_1 В даний час позивач змушена звернутися до суду, оскільки її право не визнається і вона не може розпорядитися своєю власністю.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилася, надавши через канцелярію суду заяву з проханням справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, 17.10.2018 року надала суду заяву в якій позовні вимоги визнала, справу просила розглядати за її відсутності.

Від уповноваженого за посадою представника третьої особи - Золочівської селищної ради Золочівського району Харківської області надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника, рішення по справі покладають на розсуд суду.

Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

У ч.1 ст. 55 Конституції України зазначено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно із ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Житловий будинок «Б-1» 1962 року будівництва, житловою площею 12,7 кв.м, загальною площею 31,7 кв.м, розташований за адресою: АДРЕСА_3, складається з приміщень: кухня 6,5 кв.м., житлова кімната 12,7 кв.м., та господарських будівель та споруд: веранди б, сараю Е, сараю В, погрібу Г, вбиральні Д та огорожі №1-2, що вбачається із наданого суду належним чином завіреної копії технічного паспорта виготовленого на замовлення ОСОБА_1 18.03.2016 року, інвентаризаційна справа №2152, реєстровий №10-1015 (18-20).

З інформації, наданої на адвокатський запит директором КП «АІБ Золочівського району» Бєловою С.М. за №33 від 21.03.2016 року та №101 від 27.04.2018 року вбачається, що згідно замовлення ОСОБА_1 18.03.2016 року була проведена поточна інвентаризація житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3. Згідно архівних матеріалів КП «АІБ Золочівського району» (інвентаризаційна справа №2152) ОСОБА_6 (померлий ІНФОРМАЦІЯ_9) у 1961 році придбав дерев'яний житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_4, про що свідчить договір купівлі-продажу житлового будинку від 11.05.1961 року, посвідчений Золочівською державною нотаріальною конторою, реєстровий №481. У 1962 році дерев'яний будинок демонтовано, замість нього побудовано житловий будинок «Б-1» цегляний, житловою площею 12,7 кв.м, загальною площею 31,7 кв.м, з господарськими будівлями та спорудами. Дані будівлі не є самовільними, відповідно до «Інструкції з проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна» у редакції від 29.01.2013 року. Матеріалами інвентаризаційної справи з 1987 року проведена заміна номера будинку з «53» на «61», адреса змінена згідно розпорядження Золочівської селищної ради №7 від 17.02.2016 року. Інвентаризаційна вартість житлового будинку «Б-1» станом на 27.04.2018 року складає 65686 грн. Станом на 31.12.2012 року справа власності на даний будинок в БТІ не реєструвалося (а.с.16, 39,111-114).

Таким чином, суд доходить висновку, що ОСОБА_3 володів житловим будинком АДРЕСА_3, на праві власності, що підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку від 11.05.1961 року, посвідчений Золочівською державною нотаріальною конторою , реєстровий №481.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

13.05.1958 року ОСОБА_6 та ОСОБА_7 уклали шлюб, про що в книзі записів актів громадянського стану про одруження 13.05.1958 року зроблено відповідний запис за №8. Після одруження подружжя обрало спільне прізвище - ОСОБА_6, що вбачається із наданої суду копії свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_3, виданого Петровською сільською радою Золочівського району Харківської області 13.05.1958 року (а.с.10).

ІНФОРМАЦІЯ_9 в смт. Золочів Харківської області, у віці 75 років помер ОСОБА_3, про що Золочівською селищною радою Харківської області 08.11.2001 року складено відповідний актовий запис №206, що підтверджується копією відповідного свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 (а.с.11).

ІНФОРМАЦІЯ_10, в смт. Золочів Харківської області, у віці 80 років померла ОСОБА_4, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Золочівського районного управління юстиції у Харківській області 11.11.2015 року складено відповідний актовий запис №202, що підтверджується копією відповідного свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 (а.с.12).

Відповідно до витягів з погосподарських книг №4 (арк. 44,47) на 1958-1960 роки, та №9 (арк. 50) на 1961-1963 роки, вбачається, що в с. Ковалі Золочівського району Харківської області разом із батьками в домогосподарстві ОСОБА_8, особовий рахунок НОМЕР_6, проживав ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, після одруження з ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживав в тому ж селі в господарстві ОСОБА_9, особовий рахунок НОМЕР_7, вже як зять, разом зі своєю родиною - дружиною ОСОБА_4, та доньками ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_4. В 1961 році вся родина ОСОБА_3 вибула в м. Золочів.

Таким чином, оцінивши зібрані у справі докази, немає підстав ставити під сумнів те, що особа вказана в свідоцтві про одруження серія НОМЕР_3- ОСОБА_6, в договорі купівлі-продажу житлового будинку від 11.05.1961 року, посвідченому Золочівською державною нотаріальною конторою , реєстровий №481- ОСОБА_6, та в свідоцтві про смерть серія НОМЕР_4 ОСОБА_3 є однією і тією ж особою, а саме- ОСОБА_3

ОСОБА_4 перебувала у шлюбі з ОСОБА_6, який на день смерті, ІНФОРМАЦІЯ_9, мав прізвище «ОСОБА_6».

ІНФОРМАЦІЯ_6 у родині ОСОБА_3 та ОСОБА_4 народилася донька - ОСОБА_13, яка після реєстрації шлюбу в 1979 році з ОСОБА_14 обрала прізвище чоловіка та надалі іменувалася як Пантелей, що підтверджується наданими суду копіями свідоцтв про народження серія НОМЕР_8 та про одруження серія НОМЕР_9 (а.с.7,8).

ІНФОРМАЦІЯ_8 у родині ОСОБА_6 та ОСОБА_4 народилася донька - ОСОБА_11, яка після реєстрації шлюбу в 1983 році з ОСОБА_15 обрала прізвище чоловіка та надалі іменувалася як ОСОБА_15, що підтверджується наданими суду копіями свідоцтв про народження серія НОМЕР_10 та про одруження серія НОМЕР_11 (а.с.25,26).

З наданої суду на виконання ухвали про витребування додаткових доказів, належним чином завіреної копії запису акта про народження №11 дитини ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, вбачається, що остання народилася в с. Ковалі Золочівського району Харківської області. В графі відомості про батьків прізвища останніх значаться як «ОСОБА_6» та «ОСОБА_4», як зазначено в графі 17, документом, що засвідчує перебування в шлюбі батьків дитини, є свідоцтво про одруження серія НОМЕР_3, видане Петровською сільською радою Золочівського району Харківської області 13.05.1958 року, відповідно до якого подружжя мало спільне прізвище - ОСОБА_11 (а.с.158).

А отже, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_10, є рідною матір'ю позивачки - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" №5 від 31.03.95, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Встановлення фактів, що має юридичне значення необхідно позивачу для оформлення спадщини.

Відповідно до пункту 4 перехідних положень ЦК України цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Таким чином, до відносин, що виникли необхідно застосовувати положення цивільного законодавства, що діяло на момент смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Згідно із положеннями ст.ст. 524, 525, 526 ЦК УРСР (1963 р.) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця.

Згідно із положеннями ст. 529 ЦК УРСР (1963 р.) спадкоємцями першої черги є в рівних частинах діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Стаття 548 ЦК УРСР (1963 р.) передбачає, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

У п. 1 ч. 1 ст. 549 ч.1 ЦК УРСР закріплено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_9 ОСОБА_3 відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме будинок АДРЕСА_3, що є спільною сумісною власністю подружжя, спадкоємцем першої черги після смерті останнього була його дружина ОСОБА_4, яка прийняла спадщину, вступивши у фактичне володіння та управління спадковим майном, однак не оформила спадщину в установленому законом порядку. Згідно повідомлення Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області спадкова справа після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_9, не заводилася, заповіти останнього не посвідчувалися, свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с.51).

Згідно повідомлення Золочівської селищної ради №02-18/573 від 27.05.2016 року, на момент смерті ОСОБА_3, та протягом шести місяців з дня його смерті, за адресою: АДРЕСА_3, були зареєстровані та проживали: дружина - ОСОБА_4 (а.с.88).

Після смерті 07.11.2015 ОСОБА_4 відкрилася спадщина на належне їй майно. Згідно копій матеріалів спадкової справи №94/2016 (а.с.73-97), заведеної після смерті ОСОБА_4, наданої на виконання ухвали суду про витребування доказів Золочівською державною нотаріальної конторою Харківської області, із заявою про прийняття спадщини в шестимісячний строк -12.04.2016 року, звернулася донька спадкодавця - позивач по справі ОСОБА_1 Її заяву було зареєстровано у книзі обліку і реєстрації спадкових справ за №175, та заведено спадкову справу №94/2016. Свідоцтв про право на спадщину не видавалося. Заповіти ОСОБА_4 не посвідчувалися. Більше із заявами про прийняття спадщини чи відмову від неї ніхто не звертався, що також вбачається із наданих суду інформаційних довідок зі Спадкового реєстру №52221536 та №52221535 (а.с. 66, 67-72).

ОСОБА_4 на момент смерті була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_3. На момент смерті спадкодавця та протягом шести місяців з дня її смерті за зазначеною адресою зареєстрованих осіб окрім неї не було.

08.09.2016 року постановою державного нотаріуса Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області, в порядку виконання обов'язків державного нотаріуса Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області Борисенко К.В. відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_10 ОСОБА_4 на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_3, що належав ОСОБА_3, чоловіку спадкодавця, який помер ІНФОРМАЦІЯ_9, спадкоємцем після якого була його дружина ОСОБА_4, яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав (а.с.96-97).

Згідно положень ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Статтею 1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Таким чином, після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, до складу якої входить, в тому числі, житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами АДРЕСА_3. Спадкоємцями першої черги є діти спадкодавця ОСОБА_1 та ОСОБА_2 В шестимісячний строк із заявою до нотаріальної контори звернулася позивачка по справі ОСОБА_1, яка заявила про свої права на спадщину. ОСОБА_2 на час відкриття спадщини зі спадкодавцем не проживала та не була зареєстрована, із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини не зверталася, а тому вважається такою, що спадщину не прийняла, крім того надала до суду відповідну заяву, в якій позовні вимоги ОСОБА_1 визнала.

Статті 1268, 1269 ЦК України обумовлюють порядок прийняття спадщини, так, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього кодексу він не заявив про відмову від неї.

Згідно до положень статей 1268,1269 ЦК України позивач є такою, що прийняла спадщину після смерті матері, так як в шестимісячний строк звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Відповідно до положень ст. ст. 2,3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 р. №1952-ІV Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Водночас права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації, вищезазначене вбачається з абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України.

За таких обставин, суд доходить висновку, що до позивачки перейшло право власності на будинок АДРЕСА_3, Харківської області що належав ОСОБА_3, чоловіку спадкодавця, який помер ІНФОРМАЦІЯ_9, спадкоємцем після якого була його дружина ОСОБА_4, яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав після смерті чоловіка. Проте у період, коли було побудовано будинок існував інший порядок оформлення права власності, що не потребував його державної реєстрації, через що спадкодавцю не було видано правовстановлюючого документу в розумінні положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 р. №1952-ІV, що в даний час унеможливлює нотаріальне оформлення спадщини.

Керуючись наведеними положеннями матеріального закону та ст. ст. 12,13,76,81,209,247,258,264,265,268 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_10, на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_3, що належав ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_9.

Рішення може бути оскаржено через суд першої інстанції до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, РНОКПП НОМЕР_1, адреса проживання: АДРЕСА_1

Відповідач:ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8, РНОКПП НОМЕР_2, адреса проживання: АДРЕСА_2.

Третя особа: Золочівська селищна рада Золочівського району Харківської області, , адреса: 62203, Харківська область, Золочівський район, смт. Золочів, вул. Центральна, 13А.

Повний текст рішення виготовлено 15.02.2019 року.

Суддя О. В.Чернова