ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2019 року м. Чернівці

справа № 727/3269/17-ц

провадження № 22-ц/822/43/19

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кулянди М.І.,

суддів: Одинака О.О., Половінкіної Н.Ю.,

за участю секретаря Конецької Д.Г.,

позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3 представника третьої особи ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 19 вересня 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи на стороні відповідачів, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно юридичного управління Чернівецької міської ради, Головне управління Держгеокадастру у Чернівецькій області про скасування державної реєстрації права власності, визнання недійсним свідоцтва про право власності, скасування реєстрації кадастрового номеру земельної ділянки та визнання права власності на земельну ділянку (головуючий суддя у 1 інстанції Слободян Г.М.),

встановив:

У квітні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про скасування державної реєстрації права власності, визнання недійсним свідоцтва про право власності, скасування реєстрації кадастрового номеру земельної ділянки та визнання права власності на земельну ділянку.

Просила суд: скасувати запис про державну реєстрацію у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права спільної сумісної власності ОСОБА_6 та ОСОБА_5 на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1, площею 0,0476 га, з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташовану по АДРЕСА_1, номер запису про право власності: 5773441, дата реєстрації 23 травня 2014 року, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 01;

скасувати запис про державну реєстрацію у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права спільної сумісної власності ОСОБА_6 та ОСОБА_5 на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_2, площею 0,0524 га, з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташовану по АДРЕСА_1, номер запису про право власності: 5773274, дата реєстрації 23 травня 2014 року, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 01;

визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно, індексний номер 22098105, видане 24 травня 2014 року на ім'я ОСОБА_6 та ОСОБА_5 реєстраційною службою Чернівецького міського управління юстиції Чернівецької області на земельну ділянку розташовану по АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,0476 га;

визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно, індексний номер 22097460, видане 24 травня 2014 року на ім'я ОСОБА_6 та ОСОБА_5, реєстраційною службою Чернівецького міського управління юстиції Чернівецької області на земельну ділянку розташовану по АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_2 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,0524 га;

скасувати реєстрацію кадастрового номеру земельної ділянки НОМЕР_1 площею 0,0476 га, з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташовану по АДРЕСА_1;

скасувати реєстрацію кадастрового номеру земельної ділянки НОМЕР_2 площею 0,0524 га, з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташовану по АДРЕСА_1;

визнати земельну ділянку площею 0,1000 га, розташовану по АДРЕСА_1, з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, спільною сумісною власність ОСОБА_1 та ОСОБА_6

Позов обґрунтовано тим, що ОСОБА_6 належить 40/100 часток будинковолодіння по АДРЕСА_1, а ОСОБА_5- 60/100 часток. Земельна ділянка площею 0,1000 га, розташована по АДРЕСА_1, з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, належала ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на праві спільної сумісної власності.

За договором купівлі-продажу від 13 квітня 2002 року ОСОБА_5 відчужив ОСОБА_1 - 60/100 часток будинковолодіння, з відповідною частиною господарських надвірних будівель та споруд по АДРЕСА_1. Право власності на вказану частку будинковолодіння позивач зареєструвала в Чернівецькому комунальному обласному бюро технічної інвентаризації 25 квітня 2002 року за реєстровим номером 3892.

Вважає, що у зв'язку з набуттям у власність 60/100 часток будинковолодіння, з відповідною частиною господарських надвірних будівель та споруд, у неї виникло право спільної сумісної власності і на земельну ділянку.

Однак, з моменту укладення договору купівлі-продажу та реєстрації права власності на 60/100 часток будинковолодіння за таким договором, відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не визнають її право спільної сумісної власності на земельну ділянку. На підставі технічної документації вони здійснили поділ належної їм на праві спільної сумісної власності земельної ділянки площею 0,1000 га - на дві земельні ділянки (без припинення права спільної сумісної власності), площею 0,0524 га, з кадастровим номером НОМЕР_2, з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та площею 0,0476 га, з кадастровим номером НОМЕР_1 з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

23 травня 2014 року право спільної сумісної власності відповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно № 22098105 та підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно № 22097460 від 24 травня 2014 року.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 19 вересня 2018 року в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи на стороні відповідачів, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Відділ з державної реєстрації речових прав на нерухоме майно юридичного управління Чернівецької міської ради, Головне управління Держгеокадастру в Чернівецькій області про скасування державної реєстрації права власності, визнання недійсним свідоцтва про право власності, скасування реєстрації кадастрового номеру земельної ділянки та визнання права власності на земельну ділянку відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відчуження об'єктів нерухомого майна в період з 01січня 2002 року по 20 червня 2007 року не встановлює автоматичного переходу права власності на земельну ділянку під будівлями та спорудами. У таких випадках право власності на земельну ділянку або її частини могло переходити відповідно до ст.120 Земельного Кодексу 2001 року, на підставі цивільно-правових угод, а право користування - на підставі договору оренди.

На вказане рішення ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позов повністю, оскільки воно ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права. В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначає, що суд першої інстанції не врахував правові позиції, які містяться у постанові Верховного Суду від 14 березня 2018 року у справі №359/2801/15-ц та постановах Верховного Суду України: від 11 лютого 2015 року у справі № 6-2цс15; від 13 квітня 2016 року у справі № 6-253цс16; від 12 жовтня 2016 року у справі № 6-2225цс16.

Апеляційний суд, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Матеріалами справи встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок від 26 грудня 2001 року, виданого згідно рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради №884/21 від 23 жовтня 2001 року, зареєстрованого в бюро технічної інвентаризації, в реєстровій книзі 376, під реєстровим номером 3892, на праві спільної часткової власності відповідачам ОСОБА_6 та ОСОБА_5 належить 40/100 та відповідно - 60/100 частин будинковолодіння, що знаходиться по АДРЕСА_1.

Відповідно до договору купівлі-продажу 60/100 частин будинковолодіння від 13 квітня 2002 року співвласником житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами (житловий будинок літери «Б», підвал 1 площею 36,70 кв.м., котельня 11 площею 3,40 кв.м, Ѕ криниця, Ѕ огорожа, Ѕ замощення) по АДРЕСА_1 є позивачка ОСОБА_1

Зазначений договір купівлі-продажу зареєстрований в КОБТІ.

На момент укладення вищевказаного договору купівлі-продажу земельна ділянка площею 0,1000 по АДРЕСА_1 була передана в спільну сумісну власність відповідачам ОСОБА_6 та ОСОБА_5 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, згідно рішення виконкому Чернівецької міської ради № 738/19 від 03 жовтня 2000 року, що підтверджується державними актами на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3 від 08 травня 2001 року та серії НОМЕР_4 від 19 червня 2001 року.

З досліджених матеріалів технічної документації із землеустрою щодо поділу та об'єднання земельних ділянок ПП «Терра Буковина» відбувся поділ належної відповідачам ОСОБА_6 та ОСОБА_5 на праві спільної сумісної власності земельної ділянки площею 0,1000 га - на дві земельні ділянки (без припинення права спільної сумісної власності), а саме: земельна ділянка площею 0,0524 га, з кадастровим номером НОМЕР_2, з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); земельна ділянка площею 0,0476 га, з кадастровим номером НОМЕР_1 з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (а.с.22-27).

24 травня 2014 року на ім'я ОСОБА_6 та ОСОБА_5 було видано два свідоцтва про право власності на нерухоме майно та здійснена державна реєстрація, а саме: свідоцтво про право власності на нерухоме майно, індексний номер 22098105 на земельну ділянку, розташовану по АДРЕСА_1, з кадастровим номером НОМЕР_2, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) площею 0,0524 га; свідоцтво про право власності на нерухоме майно, індексний номер 22097469 на земельну ділянку, розташовану по АДРЕСА_1, з кадастровим номером НОМЕР_1, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) площею 0,0476 га;

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх прав порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За змістом статті 377 ЦК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинок будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування. Якщо житловий будинок, будівля і споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користуванні частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.

Згідно із статтею 120 ЗК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) при переході права власності на будівлю і споруду право власності пості на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод, а право користування - на підстав договору оренди. При переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди.

Зазначені норми закріплюють загальний принцип цілісності об'єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об'єкт розташований. За цією нормою визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на будівлі і споруди, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на будівлі і споруди.

При застосуванні положень статті 120 ЗК України у поєднанні з нормою статті 125 ЗК України суд виходить з того, що у випадку переходу права власності на об'єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об'єкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну днинку не було зареєстроване одночасно з правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об'єкта права власності.

Таким чином, за загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 120 ЗК України, особа, яка набула права власності на будівлю чи споруду стає власником земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено у договорі відчуження нерухомості.

Аналогічні правові позиції містяться у постанові Верховного Суду від 14 березня 2018 року у справі №359/2801/15-ц та постановах Верховного Суду України від 11 лютого 2015 року у справі № 6-2цс15, від 13 квітня

2016 року у справі № 6-253цс16, від 12 жовтня 2016 року у справі № 6-2225цс16.

Отже, внаслідок набуття позивачем ОСОБА_1 права власності на 60/100 частин будинковолодіння по АДРЕСА_1 перейшло їй право власності на відповідну частину спірної земельної ділянки.

У зв'язку з незаконним поділом зазначеної земельної ділянки площею 0,1000 га ОСОБА_6 та ОСОБА_5 на дві окремі земельні ділянки та отримання ними свідоцтв про право власності на земельні ділянки, а саме: свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 24 травня 2014 року, видане реєстраційною службою Чернівецького міського управління юстиції Чернівецької області, індексний номер 22098105, яким посвідчено право спільної сумісної власності ОСОБА_6 та ОСОБА_5 на земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_1, площею 0,0476 га, призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1; свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 24 травня 2014 року, видане реєстраційною службою Чернівецького міського управління юстиції Чернівецької області, індексний номер 22097460, яким посвідчено право спільної сумісної власності ОСОБА_6 та ОСОБА_5 на земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_2, площею 0,0524 га, призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 порушено право позивача на спірну земельну ділянку і вона вправі вимагати відновлення порушеного права шляхом визнання недійсними вищезазначених свідоцтв про право власності на нерухоме майно та скасування їх державної реєстрації.

Враховуючи наведене, рішення суду в частині відмови в задоволенні позову про визнання недійсними свідоцтв про право власності на нерухоме майно, скасування їх державної реєстрації підлягає скасуванню з ухваленням рішення про задоволення позову у вказаній частині.

Слід також задовольнити вимоги позивача про скасування реєстрації кадастрових номерів земельної ділянки НОМЕР_1 площею 0,0476 га та земельної ділянки НОМЕР_2 площею 0,0524 га з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, виходячи із того, що внесення відомостей до Державного земельного кадастру безпосередньо пов'язані із спором про захист речового (цивільного) права на це майно позивачки ( Постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі №308/5051/17)

Щодо вимог позивача про визнання земельної ділянки площею 0,1000 га з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_6, то вони задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Матеріалами справи встановлено, що відповідачу ОСОБА_6 та позивачці ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності належить житловий будинок по АДРЕСА_1. Вказаний будинок розташований на спірній земельній ділянці.

Позивачка звернулась із позовом до відповідачів про визнання земельної ділянки площею 0,1000 га з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд спільною сумісною власністю їй та ОСОБА_6

Вказана вимога задоволенню не підлягає, оскільки відповідно до ч.4 ст. 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди, а тому спірна земельна ділянка може перебувати у спільній частковій власності, а не в спільній сумісні власності, як цього просила позивачка.

При цьому, позивачка не зазначила, яка земельна ділянка необхідна їй для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, також нею не надано жодних доказів щодо розміру земельної ділянки, яка необхідна їй для користування (клопотання про призначення відповідної судової експертизи не заявлено, хоча апеляційним судом роз'яснено таке право), тому суд позбавлений можливості визначити конкретну частку у праві власності на земельну ділянку позивачки. Крім того, сама позивачка не просила визнати право власності на конкретну частку у праві власності на землю.

Отже, з урахуванням наведених обставин та правових норм, апеляційну скаргу слід задовольнити частково: рішення суду першої інстанції скасувати з ухваленням нового судового рішення, яким позов задовольнити частково, визнати недійсними свідоцтва про право власності на нерухоме майно, скасувати їх державну реєстрацію та реєстрацію кадастрових номерів земельних ділянок, а в задоволенні позову про визнання земельної ділянки площею 0,1000 га спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_6 відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 374, 376 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 19 вересня 2018 року скасувати.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи на стороні відповідачів, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно юридичного управління Чернівецької міської ради, Головне управління Держгеокадастру у Чернівецькій області про скасування державної реєстрації права власності, визнання недійсним свідоцтва про право власності, скасування реєстрації кадастрового номеру земельної ділянки та визнання права власності на земельну ділянку задовольнити частково.

Скасувати запис про державну реєстрацію у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права спільної сумісної власності за ОСОБА_6 та ОСОБА_5 на земельну ділянку площею 0,0476 га, кадастровий номером НОМЕР_1, з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1, номер запису про право власності: 5773441, дата реєстрації 23 травня 2014 року, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 01

Скасувати запис про державну реєстрацію у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права спільної сумісної власності за ОСОБА_6 та ОСОБА_5 на земельну ділянку площею 0,0524 га, кадастровий номером НОМЕР_2 з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1, номер запису про право власності: 5773274, дата реєстрації 23 травня 2014 року, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 01.

Визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 24 травня 2014 року, видане реєстраційною службою Чернівецького міського управління юстиції Чернівецької області, індексний номер 22098105, яким посвідчено право спільної сумісної власності ОСОБА_6 та ОСОБА_5 на земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_1, площею 0,0476 га, призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 24 травня 2014 року, видане реєстраційною службою Чернівецького міського управління юстиції Чернівецької області, індексний номер 22097460, яким посвідчено право спільної сумісної власності ОСОБА_6 та ОСОБА_5 на земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_2, площею 0,0524 га, призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Скасувати реєстрацію кадастрового номеру земельної ділянки НОМЕР_1 площею 0,0476 га, з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташовану по АДРЕСА_1 та реєстрацію кадастрового номеру земельної ділянки НОМЕР_2, площею 0,0524 га, з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Скасувати реєстрацію кадастрового номеру земельної ділянки НОМЕР_2 площею 0,0524 га, з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання земельної ділянки площею 0,1000 га з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану по АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_6 відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови складено 12 лютого 2019 року.

Головуючий М.І.Кулянда

судді: О.О.Одинак

Н.Ю. Половінкіна