Справа № 303/6695/18
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 лютого 2019 року м. Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
в особі : головуючого судді Довжанин В.М.
секретар Фозекош І.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мукачево справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи виконавчий комітет Ракошинської сільської ради Мукачівського району, орган опіки та піклування Мукачівської районної державної адміністрації про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням,-
Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи виконавчий комітет Ракошинської сільської ради Мукачівського району, орган опіки та піклування Мукачівської районної державної адміністрації про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням.
Позов мотивує тим, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.07.2010 року, виданого державним нотаріусом Мукачівської районного державної нотаріальної контори ОСОБА_6, зареєстрованого в реєстрі за № 1-293 ОСОБА_1, являється власником цілого жилого будинку, що розташований в с. Ракошино, вул. Жовтнева, 104, Мукачівського району Закарпатської області з належними до будинку надвірними спорудами та прибудовами, що підтверджується Витягом про реєстрацією права власності на нерухоме майно від 09.07.2010 р. та інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 29.10.2018 року № 143081907.
Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.09.2010 року виданого державним нотаріусом Мукачівської районного державної нотаріальної контори ОСОБА_6, зареєстрованого в реєстрі за № 1-389, позивач являється власником земельної ділянки площею 0,2500 га., яка була надана для будівництва та обслуговування вищевказаного жилого будинку.
В даному будинку зареєстровані проживанням позивач, та відповідачі, що підтверджується довідками виконкому Ракошинської сільської ради від 25.10. та 29.10.2018р..
Однак донька та старші внуки ОСОБА_3 і ОСОБА_4 вже п'ятнадцять років як виїхали в Італію і там проживають, а молодший внук ОСОБА_5 вже народився в Італії в 2012 році.
Не проживання відповідачів в будинку позивача протягом п'ятнадцяти років підтверджується актом складеним депутатами Ракошинської сільської ради від 26.10.2018 p.
Статтею 41 Конституції України та ст. 1 першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.1997 р. «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 386 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
18.01.2019 року від представника третьої особи органу опіки та піклування надійшов висновок про недоцільність визнання малолітнього ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням.
Свій висновок орган опіки та піклування мотивував тим, що на засіданні комісії з питань захисту прав дитини було розглянуто ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.11.2018 року з доданими документами, в інтересах малолітнього ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1. В матеріалах справи відсутні докази того, що прийняття рішення не призведе до звуження обсягу існуючих майнових прав дитини та/або порушення охоронюваних законом інтересів дитини.
Сторони в судове засідання не зявилися, повідомлялися належним чином від позивача надійшла заява про розгляд даного позову без її участі, позов підтримує повністю.
Представник третьої сторони органу опіки та піклування в судове засідання не зявився, від нього надійшла заява про розгляд справи без їх участі, підтримують позицію, викладену у своєму висновку.
Від представника третьої сторони виконавчого комітету Ракошинської сільської ради, надійшла заява про розгляд справи без їх участі, вирішення позову залишають на розсуд суду.
Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час і місце слухання справи повідомлялися належним чином, про причини неявки в судове засідання суд не повідомили.
Суд вважає за можливе на підставі ст.ст. 280, 281, 282 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК.
Дослідивши наявні у справі докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.
В судовому засіданні належними доказами встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.07.2010 року, виданого державним нотаріусом Мукачівської районного державної нотаріальної контори ОСОБА_6, зареєстрованого в реєстрі за № 1-293 ОСОБА_1, являється власником цілого жилого будинку, що розташований в с. Ракошино, вул. Жовтнева, 104, Мукачівського району Закарпатської області з належними до будинку надвірними спорудами та прибудовами, що підтверджується Витягом про реєстрацією права власності на нерухоме майно від 09.07.2010 р. та інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 29.10.2018 року № 143081907.
Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.09.2010 року виданого державним нотаріусом Мукачівської районного державної нотаріальної контори ОСОБА_6, зареєстрованого в реєстрі за № 1-389, позивач являється власником земельної ділянки площею 0,2500 га., яка була надана для будівництва та обслуговування вищевказаного жилого будинку.
В даному будинку зареєстровані проживанням позивач, та відповідачі, що підтверджується довідками виконкому Ракошинської сільської ради від 25.10. та 29.10.2018р..
Однак донька та старші внуки ОСОБА_3 і ОСОБА_4 вже п'ятнадцять років як виїхали в Італію і там проживають, а молодший внук ОСОБА_7 вже народився в Італії в 2012 році.
Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.
Суд не бере до уваги при вирішенні даного позову висновок органу опіки та піклування виходячи з того, що відповідачами не надано будь-яких доказів того, що в разі визнання
малолітньої дитини такими, що втратили право користування Квартирою, їх права будуть порушені будь-яким способом.
Обставини по справі на предмет їх відповідності вказаним вище положенням законодавства свідчать про те, що реєстрація відповідачів у будинку, за умови документально підтвердженого права власності позивача на даний об'єкт нерухомості, перешкоджає йому вільно володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном. При цьому вказані правомочності є абсолютними, непорушними та гарантованими законом.
Отже, вимога за предметом позову у повній мірі відповідає законодавче встановленому способу захисту порушеного права (ст.ст. 15,16 Цивільного кодексу України), яке не визнається відповідачами.
Як встановлено судовим розглядом справи, позивач є власником будинку, тому має право на власний розсуд розпоряджатися своєю власністю згідно з положеннями ст. 318 Цивільного кодексу України, в тому числі і щодо вирішення питань стосовно можливості проживання в ній інших осіб.
Волевиявлення власника майна за предметом позовних вимог спрямоване на визнання відповідачів та їх дітей такими, що втратили право користування жилим приміщенням. Такі вимоги слід вважати правомірними, оскільки вони в повній мірі узгоджується з тими правомочностями, які передбачається цивільно-правовим інститутом права приватної власності (ст.ст. 316, 318 Цивільного кодексу України).
Поряд з цим, будь-яких фактичних даних, які б свідчили про позбавлення позивача права власності на будинок, чи наявності у відповідачів права на користування ним, матеріали справи не містять. У позивача виникають незручності щодо вільного володіння своїм майном через те, що в Квартирі зареєстровані відповідачі. Доводи відповідачів належними та допустимими доказами не підтверджені.
На підставі вказаного і керуючись ст.ст. 317, 319, 391, 405 ЦК України, ст. ст. 19, 81,141, 263-265, 280-282, 430 ЦПК України, суд заочно, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи виконавчий комітет Ракошинської сільської ради Мукачівського району, орган опіки та піклування Мукачівської районної державної адміністрації про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням задоволити повністю.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 такими, що втратили право на користування житловим приміщення, а саме: будинку № 104 по вул. Жовтневій в с. Ракошино, Мукачівського району Закарпатської області.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 05.02.2019 року.

Головуючий В.М. Довжанин