Постанова

Іменем України

11 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 170/385/16-ц

провадження № 61-14699св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І.,

суддів: Антоненко Н. О., Дундар І. О., Журавель В. І., Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - приватне акціонерне товариство «Шацьке ремонтно-транспортне підприємство»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу приватного акціонерного товариства «Шацьке ремонтно-транспортне підприємство» на рішення Шацького районного суду Волинської області від 30 вересня 2016 року в складі судді Жевнєрової Н. В. та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 27 грудня 2016 року в складі колегії суддів: Лівандовської-Кочури Т. В., Грушицького А. І., Федонюк С. Ю.,

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2016 року приватне акціонерне товариство «Шацьке ремонтно-транспортне підприємство» (далі - ПАТ «Шацьке ремонтно-транспортне підприємство») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про визнання договору про надання послуг по прибиранню недійсним, застосування наслідків його недійсності і стягнення грошових коштів.

Позовна заява мотивована тим, що 01 жовтня 2013 року між ПАТ «Шацьке ремонтно-транспортне підприємство» та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1 ) укладено договір про надання послуг з прибирання.

Згідно з витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців вбачається, що станом на 01 жовтня 2013 року у відомостях про ФОП ОСОБА_1 . вказано лише вид діяльності 47.52 Роздрібна торгівля залізними виробами, будівельними матеріалами та санітарно-технічними виробами в спеціалізованих магазинах.

Крім того, 10 квітня 2013 року до Єдиного державного реєстру внесено рішення фізичної особи-підприємця про припинення підприємницької діяльності. Отже на час укладення оспорюваного договору ОСОБА_1 перебував у стадії припинення підприємницької діяльності та як підприємець не мав права надавати послуги з прибирання території.

Позивач вважав, що фіктивність оспорюваного правочину також встановлена вироком Шацького районного суду Волинської області від 17 листопада

2015 року під час розгляду кримінального провадження відносно директора

ПАТ «Шацьке ремонтно-транспортне підприємство» ОСОБА_2 , згідно з яким суд, встановив, що ОСОБА_2 , діючи умисно, з корисливих мотивів та

в інтересах третіх осіб, зловживаючи своїм службовим становищем уклав оспорюваний договір; видав завідомо неправдиві акти виконаних робіт, на підставі яких ОСОБА_1 за договором було перераховано грошові кошти

в сумі 37 900,00 грн. ОСОБА_1 фактично не надавав послуги на виконання договору про надання послуг з прибирання території та на момент укладення договору перебував у стадії припинення підприємницької діяльності.

З урахуванням викладеного, ПАТ «Шацьке ремонтно-транспортне підприємство» просило суд визнати недійсним оспорюваний договір про надання послуг

з прибирання внаслідок його фіктивності, застосувати наслідки недійсності правочину та стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Шацьке ремонтно-транспортне підприємство» грошові кошти в сумі 37 900,00 грн.

Короткий зміст рішення суду першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Шацького районного суду Волинської області від 30 вересня

2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Волинської області від 27 грудня 2016 року, в задоволенні позову ПАТ «Шацьке ремонтно-транспортне підприємство» відмовлено.

Суди виходили із того, що позивачем не надано доказів, що на момент укладення оспорюваного договору сторони заздалегідь знали, що він не буде виконаний, правові наслідки за договором не настануть, і сприяли цьому.

Аргументи учасників справи

У січні 2017 року ПАТ «Шацьке ремонтно-транспортне підприємство» подало до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Касаційна скарга мотивована тим, що відповідач не мав права надавати послуги по прибиранню території, оскільки даний вид діяльності не був включений до Єдиного державного реєстру, про що йому було відомо. Крім того, відповідач перебував у стані припинення, про що свідчить запис в Єдиному державному реєстрі, тому укладати будь-які правочини, які б обумовлювали майбутнє виконання зобов`язань, не мав права.

Відзив на касаційну скаргу відповідачем не подано.

Рух справи

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ від 31 січня 2017 року відкрито касаційне провадження

в цій справі.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ від 15 травня 2017 року справу призначено до судового розгляду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

На підставі підпункту 6 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України справа передана до Верховного Суду.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

01 жовтня 2013 року між ПАТ «Шацьке ремонтно-транспортне підприємство»

в особі директора ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_1 укладено договір про надання послуг по прибиранню. Згідно з умовами договору виконавець взяв на себе зобов`язання виконати послуги з прибирання об`єктів замовника від забруднень, а замовник зобов`язався їх прийняти і оплатити.

Відповідно до пунктів 2.1, 2.4 договору ціна послуг по прибиранню об`єктів складає 14 000,00 грн, щомісячно. Факт виконання договірних зобов`язань виконавця підтверджується актом виконаних робіт, який складається

і підписується сторонами договору один раз на місяць.

Ціна за виконання інших додаткових послуг погоджується сторонами

у відповідному додатку до договору і сплачується на підставі виставленого рахунку і відповідного акту виконаних робіт (пункт 2.5 договору).

Згідно актів виконаних робіт від 29.11.2013 року, від 31.12.2013 року відповідачем виконано та передано замовнику такі роботи: ручне прибирання, підмітання сміття, розрівнювання відсіву і щебеню, погрузка та вивезення рослинності й різного сміття, посипання доріжок

Вироком Шацького районного суду Волинської області від 17 листопада

2015 року, який набрав законної сили, директора ПАТ «Шацьке ремонтно-транспортне підприємство» ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених частиною другої статті 191, частиною першою статті 366 КК України. Вказаним вироком суду ОСОБА_2 визнано винним, зокрема у тому, що діючи умисно, з корисливих мотивів та в інтересах третіх осіб, він підписав оспорюваний правочин, не перевіривши фактичне виконання робіт, видав завідомо неправдиві акти виконаних робіт, на підставі яких підприємством було перераховано ОСОБА_1 грошові кошти за послуги з прибирання.

З 01 жовтня 2013 року по 31 грудня 2013 року ОСОБА_1 як підприємець фактично здійснював підприємницьку діяльність, перебуваючи на спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності; фактично вів облік, подавав податкову звітність та сплачував відповідні податки за види діяльності 47.81 роздрібна торгівля залізними виробами, будівельними матеріалами та санітарно-технічними виробами в спеціалізованих магазинах та 81.29 інші види діяльності з прибирання, держану реєстрацію якої проведено 25 жовтня

2013 року.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається

в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (частина перша статті 901 ЦК України).

Фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним (частина перша, друга статті 234 ЦК України).

Для визнання правочину фіктивним необхідно встановити наявність умислу всіх сторін правочину. У разі, якщо на виконання правочину було передано майно, такий правочин не може бути кваліфікований як фіктивний.

Отже, фіктивний правочин характеризується тим, що сторони вчиняють такий правочин лише для виду, знаючи заздалегідь, що він не буде виконаним; вчиняючи фіктивний правочин, сторони мають інші цілі, ніж ті, що передбачені правочином. Фіктивним може бути визнаний будь-який правочин, якщо він не має на меті встановлення правових наслідків.

Ознака вчинення його лише для вигляду повинна бути властива діям обох сторін правочину. Якщо одна сторона діяла лише для вигляду, а інша - намагалася досягти правового результату, такий правочин не може бути фіктивним.

Позивач, який звертається до суду з позовом про визнання правочину фіктивним, повинен довести суду відсутність в учасників правочину наміру створити юридичні наслідки.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 21 січня 2015 року у справі № 6-197цс14.

З огляду на встановлені обставини, колегія суддів вважає, що суди зробили обґрунтований висновок про недоведеність фіктивності зазначеного договору.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржені рішення ухвалені без додержання норм матеріального і процесуального права та зводяться до переоцінки доказів у справі, що, відповідно до положень статті 400 ЦПК України, знаходиться поза межами повноважень Верховного Суду.

Враховуючи наведене, відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані рішення - без змін.

Керуючись статтями 400, 402, 409, 410, 415, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу приватного акціонерного товариства «Шацьке ремонтно-транспортне підприємство» залишити без задоволення.

Рішення Шацького районного суду Волинської області від 30 вересня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 27 грудня 2016 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді: Н. О. Антоненко

І. О. Дундар

В. І. Журавель

Є. В. Краснощоков