Постанова

Іменем України

07 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 369/159/16-ц

провадження № 61-27351св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Ступак О. В. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк»,

відповідач - ОСОБА_4,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 грудня 2016 року у складі судді Дубас Т. В. та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 29 березня 2017 року у складі колегії суддів: Приходька К. П., Голуб С. А., Таргоній Д. О.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій

У січні 2016 року Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк» (далі - ПАТ АБ «Укргазбанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовна заява мотивована тим, що 16 квітня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством акціонерним банком «Укргазбанк» (далі - ВАТ АБ «Укргазбанк»), правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк», та ОСОБА_4 укладений кредитний договір № 68-Ф/07.

Згідно із пунктом 1.1 кредитного договору банк надає позичальнику кредит у формі не відновлювальної відкличної лінії на поточні потреби в розмірі 65 000,00 доларів США на строк/термін із 16 квітня 2007 року по 16 квітня 2019 року, із сплатою процентів за користування кредитом, виходячи із 11,5 % річних.

Відповідно до підпункту 3.1.1 пункту 3.1 кредитного договору банк відкрив позичальнику позичковий рахунок НОМЕР_1 відкритий у Третій Київській філії ВАТ АБ «Укргазбанк» та за першою вимогою згідно із письмовою заявою позичальника надав кредитні кошти позичальнику в розмірі 65 000,00 доларів США з позичкового рахунку НОМЕР_1, шляхом видачі кредитних коштів на поточний рахунок позичальника НОМЕР_1 відкритий у Третій Київській філії ВАТ АБ «Укргазбанк».

Банк належним чином виконав свої зобов'язання за кредитним договором, визначені пунктами 1.1, 3.1.1 цього договору.

Позичальник, згідно із підпунктом 3.3.1 пункту 3.3 кредитного договору, зобов'язується використати кредит на зазначені у пункті 1.3 цього договору цілі і повернути кредит у сумі, отриманій згідно із пунктом 1.1 цього договору в строки, визначені графіком зниження ліміту кредитування на рахунок НОМЕР_1 відкритий у Третій Київській філії ВАТ АБ «Укргазбанк».

Підпунктом 3.3.2 пункту 3.3 кредитного договору передбачено, що позичальник зобов'язаний сплачувати проценти за користування кредитом щомісячно, виходячи з 11,5 % річних на рахунок НОМЕР_1 відкритий у Третій Київській філії ВАТ АБ «Укргазбанк» не пізніше 15 числа кожного місяця наступного за місяцем нарахування відсотків, а також в день закінчення строку, на який надано кредит, відповідно до пункту 1.1 цього договору, або в день дострокового погашення заборгованості за кредитом, або в день дострокового розірвання цього договору, з урахуванням пункту 4.1 цього договору.

У разі виникнення простроченої заборгованості за простроченим кредитом сплачувати проценти за користування кредитом виходячи з процентної ставки, встановленої пунктом 3.2.8 цього договору, починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості.

Сплатити банку заборгованість за кредитним договором шляхом внесення готівки в касу банку або шляхом безготівкових переказів.

У зв'язку з неналежним та несвоєчасним виконанням позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, станом на 23 жовтня 2015 року банк вимагає повернення заборгованості за кредитним договором розміром 25 283,26 доларів США, з яких: загальна сума заборгованості за кредитом строкова - 18 958,22 доларів США; загальна сума заборгованості за кредитом прострочена - 4 969,71 доларів США; заборгованість за процентами поточна - 188,13 доларів США; заборгованість за процентами прострочена - 1 167,20 доларів США.

Станом на 23 жовтня 2015 року банк нарахував позичальнику пеню у розмірі

35 649,58 грн, із яких: пеня за несвоєчасне погашення кредиту в межах строку позовної давності - 25 010,46 грн; пеня за несвоєчасну сплату процентів -

5 639,12 грн.

Крім того, на забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між банком та ОСОБА_4 укладений договір іпотеки без оформлення заставної

від 16 квітня 2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С. В.

Згідно з пунктом 1.1 договору іпотеки цей договір забезпечує всі вимоги іпотекодержателя, які випливають з кредитного договору від 16 квітня 2007 року

№ 65-Ф/07 укладеного між іпотекодержателем та іпотекодавцем (позичальником), згідно з яким позичальник зобов'язаний не пізніше 16 квітня 2014 року повернути кредит на поточні потреби наданий на умовах не відновлювальної кредитної лінії у розмірі 65 000,00 доларів США, сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 11,5 % річних у наступні строки: не пізніше 15 числа кожного місяця, наступного за місяцем нарахування відсотків, в останній день закінчення строку, на який надано кредит, у день дострокового погашення заборгованості за кредитом або в день дострокового розірвання цього договору, а за простроченою заборгованістю сплатити проценти в розмірі 16,5 % річних, а також штрафи, та пеню у розмірі і у випадках, передбачених кредитним та цим договором, з урахуванням змін та доповнень до кредитного та цього договору, якщо такі будуть прийняті.

Відповідно до підпункту 3.3.4 іпотечного договору іпотекодавець зобов'язується застрахувати предмет іпотеки за власний рахунок відповідно до вимог банку та надати банку копії договорів страхування, а також документи, що підтверджують сплату страхових платежів за цими договорами страхування.

Пунктом 4.2 договору іпотеки передбачено, що за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань передбачених пунктами 3.3.1 - 3.3.11 цього договору іпотекодавець сплачує на користь іпотекодержателя штраф у розмірі 5 000,00 грн.

Враховуючи викладене, у зв'язку з тим, що банку не надано докази укладення договору страхування нерухомого майна (предмета іпотеки), іпотекодавець зобов'язаний сплатити на користь банку штраф у розмірі 5 000,00 грн.

Посилаючись на вказані обставини, ПАТ АБ «Укргазбанк» просило стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 25 283,26 доларів США, що за курсом Національного банку України (далі - НБУ) становить 563 311,03 грн, із яких: строкова заборгованість за кредитом - 18 958,22 доларів США; прострочена заборгованість за кредитом - 4 969,71 доларів США; поточна заборгованість за процентами - 188,13 доларів США; прострочена заборгованість за процентами -

1 167,20 доларів США, а також пеня за несвоєчасне погашення кредиту в межах строку позовної давності - 25 010,46 грн та пеня за несвоєчасну сплату процентів -

5 639,12 грн. Стягнути з ОСОБА_4 штраф за невиконання договору іпотеки в розмірі 21 385,00 грн за несвоєчасне укладення договору страхування.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 грудня

2016 року позов ПАТ АБ «Укргазбанк» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» 25 283,26 доларів США, що за курсом НБУ становить 563 311,03 грн, із яких: строкова заборгованості за кредитом - 18 958,22 доларів США; прострочена заборгованість за кредитом - 4 969,71 доларів США; поточна заборгованість за процентами - 188,13 доларів США; прострочена заборгованість за процентами - 1 167,20 доларів США.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» пеню за несвоєчасне погашення кредиту в межах строку позовної давності у розмірі 25 010,46 грн та пеню за несвоєчасну сплату процентів у розмірі 5 639,12 грн. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» штраф за невиконання договору іпотеки в розмірі

5 000,00 грн. У решті позовним вимог відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішення суду мотивоване тим, що ОСОБА_4 належним чином не виконував передбачених кредитним договором обов'язків з повернення процентів за кредитним договором, шляхом внесення щомісячних платежів, має прострочену заборгованість, що у свою чергу порушує права ПАТ АБ «Укргазбанк.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 29 березня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилено. Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 грудня 2016 року залишено без змін.

Постановляючи ухвалу про відхилення апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції, який всебічно та повно з'ясував дійсні обставини справи, перевірив доводи та заперечення сторін, дослідив надані сторонами докази та ухвалив законне і обґрунтоване рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги

У травні 2017 року ОСОБА_4 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 грудня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 29 березня 2017 року, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, обґрунтовуючи свої вимоги порушенням судами першої і апеляційної інстанцій норм процесуального права та неправильним застосування норм матеріального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що відповідно до частини другої статті 1049 ЦК України, позивач, встановивши, що заборгованість за кредитним договором підлягає достроковому погашенню внаслідок порушення позичальником умов договору, повинен був направити письмову вимогу про дострокове погашення заборгованості, проте матеріали справи не містять письмової вимоги позивача про розірвання кредитного договору та/або про дострокове повернення кредиту і доказів її направлення, а отже, кредитний договір укладений на строк до 16 квітня 2019 року є чинним, а позовні вимоги в частині дострокового повернення кредиту заявлені банком передчасно. Крім того, відхиляючи апеляційну скаргу апеляційний суд не навів мотивів із яких доводи апеляційної скарги відхиляються, що призвело до грубого порушення вимог частини другої статті 315 ЦПК України 2004 року.

Станом на час розгляду вказаної справи у Верховному Суді від інших учасників справи не надходило відзивів на касаційну скаргу ОСОБА_4

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 серпня 2017 року відкрито касаційне провадження в указаній справі.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У травні 2018 року Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ вказану справу передано до Верховного Суду.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Позиція Верховного Суду

Перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін з огляду на таке.

Судом встановлено, що 16 квітня 2007 року між ВАТ АБ «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_4 укладений кредитний договір № 68-Ф/07.

Згідно з пунктом 1.1 кредитного договору банк надає позичальнику кредит у формі не відновлювальної відкличної лінії на поточні потреби в розмірі 65 000,00 доларів США на строк/термін із 16 квітня 2007 року по 16 квітня 2019 року, із сплатою процентів за користування кредитом, виходячи із 11,5 % річних.

Відповідно до підпункту 3.1.1 пункту 3.1 кредитного договору банк відкрив позичальнику позичковий рахунок НОМЕР_1 відкритий у Третій Київській філії ВАТ АБ «Укргазбанк» та за першою вимогою згідно з письмовою заявою позичальника надав кредитні кошти позичальнику в розмірі 65 000,00 доларів США з позичкового рахунку НОМЕР_1, шляхом видачі кредитних коштів на поточний рахунок позичальника НОМЕР_1 відкритий у Третій Київській філії ВАТ АБ «Укргазбанк».

Позичальник у свою чергу, згідно із підпунктом 3.3.1 пункту 3.3 кредитного договору, зобов'язується використати кредит на зазначені у пункті 1.3 цього договору цілі і повернути кредит у сумі, отриманій згідно із пунктом 1.1 цього договору в строки, визначені графіком зниження ліміту кредитування на рахунок НОМЕР_1 відкритий у Третій Київській філії ВАТ АБ «Укргазбанк».

Підпунктом 3.3.2 пункту 3.3 кредитного договору передбачено, що позичальник зобов'язаний сплачувати проценти за користування кредитом щомісячно, виходячи з 11,5 % річних на рахунок НОМЕР_1 відкритий у Третій Київській філії ВАТ АБ «Укргазбанк» не пізніше 15 числа кожного місяця наступного за місяцем нарахування відсотків, а також в день закінчення строку, на який надано кредит, відповідно до пункту 1.1 цього договору, або у день дострокового погашення заборгованості за кредитом, або в день дострокового розірвання цього договору, з урахуванням пункту 4.1 цього договору.

У разі виникнення простроченої заборгованості за простроченим кредитом сплачувати проценти за користування кредитом виходячи з процентної ставки, встановленої пунктом 3.2.8 цього договору, починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості.

Відповідно до пункту 5.3 кредитного договору за порушення строків повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, позичальник зобов'язаний сплатити банку пеню в розмірі 0,1 % від суми невиконаного зобов'язання за кожен день прострочення платежу від дня виникнення такої прострочки до повного погашення заборгованості, але в межах строків позовної давності.

Позивач належним чином виконав свої зобов'язання за кредитним договором, визначені пунктами 1.1, 3.1.1 цього договору, що підтверджується випискою по особовому рахунку.

На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ВАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_4 укладений договір іпотеки без оформлення заставної від 16 квітня 2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С. В.

Згідно з пунктом 1.1 договору іпотеки цей договір забезпечує всі вимоги іпотекодержателя, які випливають із кредитного договору від 16 квітня 2007 року

№ 68-Ф/07 укладеного між іпотекодержателем та іпотекодавцем (позичальником), згідно з яким позичальник зобов'язаний не пізніше 16 квітня 2014 року повернути кредит на поточні потреби наданий на умовах не відновлювальної кредитної лінії у розмірі 65 000,00 доларів США, сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 11,5 % річних у наступні строки: не пізніше 15 числа кожного місяця, наступного за місяцем нарахування відсотків, в останній день закінчення строку, на який надано кредит, у день дострокового погашення заборгованості за кредитом або в день дострокового розірвання цього договору, а за простроченою заборгованістю сплатити проценти в розмірі 16,5 % річних, а також штрафи, та пені у розмірі і у випадках, передбачених кредитним та цим договором, з урахуванням змін та доповнень до кредитного та цього договору, якщо такі будуть прийняті.

Згідно пунктом 2.1 іпотечного договору предметом іпотеки є нерухоме майно, а саме: трикімнатна квартира АДРЕСА_1.

Відповідно до підпункту 3.3.4 іпотечного договору іпотекодавець зобов'язується застрахувати предмет іпотеки за власний рахунок відповідно до вимог банку та надати банку копії договорів страхування, а також документи, що підтверджують сплату страхових платежів за цими договорами страхування.

Пунктом 4.2 договору іпотеки передбачено, що за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань передбачених пунктами 3.3.1-3.3.11 цього договору іпотекодавець сплачує на користь іпотекодержателя штраф у розмірі 5 000,00 грн.

У зв'язку з неналежним та несвоєчасним виконанням позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, станом на 23 жовтня 2015 року у відповідача перед позивачем існує заборгованість за кредитним договором у розмірі 25 283,26 доларів США, з яких: строкова заборгованість за кредитом - 18 958,22 доларів США; прострочена заборгованість за кредитом - 4 969,71 доларів США; поточна заборгованість за процентами - 188,13 доларів США; прострочена заборгованість за процентами -

1 167,20 доларів США.

Також станом на 23 жовтня 2015 року позивачем нарахована пеня відповідачу, у розмірі 35 649,58 грн, із яких: пеня за несвоєчасне погашення кредиту в межах строку позовної давності - 25 010,46 грн; пеня за несвоєчасну сплату процентів -

5 639,12 грн.

Нормативно-правове обґрунтування

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно з статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

У статті 1052 ЦК України передбачено, що у разі невиконання позичальником обов'язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов'язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника достроково повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (частина перша статті 626 ЦК України).Визначення поняття зобов'язання міститься у частині першій статті 509 ЦК України.Відповідно до цієї норми зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Установивши, що ОСОБА_4, отримавши від банку кошти у кредит, свої зобов'язання з повернення кредиту і сплати процентів за користування грошовими коштами належним чином не виконав, суд першої інстанції, з яким погодився й суд апеляційної інстанції, дійшов правильного висновку про часткове задоволення вимог банку, оскільки з урахуванням наведених обставин, судами правильно застосовано при вирішенні цього спору норми матеріального права, зокрема статті 526 ЦК України, відповідно до вимог якої зобов'язання має виконуватися належним чином згідно з умовами договору та вимог ЦК України.

Доводи касаційної скарги про те, що відповідно до частини другої статті 1049 ЦК України, позивач, встановивши, що заборгованість за кредитним договором підлягає достроковому погашенню внаслідок порушення позичальником умов договору, повинен був направити письмову вимогу про дострокове погашення заборгованості, проте матеріали справи не містять письмової вимоги позивача про розірвання кредитного договору та/або про дострокове повернення кредиту і доказів її направлення, а отже, кредитний договір укладений на строк до 16 квітня 2019 року є чинним, а позовні вимоги в частині дострокового повернення кредиту заявлені банком передчасно, є безпідставними, оскільки реалізація кредитором права на дострокову вимогу про повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів, передбаченого частиною 2 статті 1050 ЦК України, може реалізовуватись кредитором як шляхом пред'явлення позову до суду, так і шляхом направлення письмової вимоги боржнику, якщо договором не передбачено іншого порядку.

Наведені у касаційній скарзі доводи про те, що відхиляючи апеляційну скаргу апеляційний суд не навів мотивів з яких доводи апеляційної скарги відхиляються, що призвело до грубого порушення вимог частини другої статті 315 ЦПК України

2004 року, є безпідставними, оскільки суд апеляційної інстанції відхиляючи апеляційну скаргу зазначив мотиви її відхилення.

При цьому Верховний Суд враховує, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).

Викладене свідчить про те, що, розглядаючи зазначений спір, суди повно та всебічно дослідили наявні у справі докази і надали їм належну оцінку згідно зі статтями 57-60, 212, 303, 304 ЦПК України 2004 року, правильно встановили обставини справи, у результаті чого ухвалили законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 грудня

2016 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 29 березня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: О. В. Ступак

С.О. Погрібний

Г.І. Усик