Справа № 473/4520/18
УХВАЛА

"19" лютого 2019 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої - судді Лузан Л.В., при секретарі судового засідання Багрін І.А.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

представника позивача адвоката ОСОБА_2,

представника відповідача адвоката ОСОБА_3,

розглянувши в відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Вознесенську Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та визнання права на частку в спільно набутому майні, виділення майна в натурі,

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2018 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з обумовленим позовом.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що 29.06.2018 року помер ОСОБА_5, з яким вона перебувала в зареєстрованому шлюбі в період 26.07.2002 року по 02.07.2013 року та після його розірвання спільно проживала з ним однією сімєю як чоловік та жінка до часу його смерті.

Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої ввійшли:

- садовий будинок у садовому товаристві «Роднічок» за адресою: с. Бузьке Вознесенського району Миколаївської області;

- гараж в ГБК «Віраж», що розташований по вул. Пушкінська, 54, м. Вознесенську Миколаївської області;

- квартира АДРЕСА_1;

- кошти (з нарахованими процентами), які зберігаються на депозитних рахунках у філії Миколаївське обласне управління АТ «Державний ощадний банк України», філії «Миколаївського регіонального управління» АТ КБ «ПриватБанк»;

- валютних цінностей, що знаходяться на відповідальному зберіганні у сховищах цінностей філії Миколаївське обласне управління АТ «Державний ощадний банк України», філії «Миколаївського регіонального управління» АТ КБ «ПриватБанк»;

- вартості грошових (майнових) внесків ОСОБА_5 до статутного капіталу ТОВ «Дінар», ТОВ «ЄКО-ГАЗ»;

- медичне обладнання, загальною вартістю 320 000 грн.00 коп.

Вважаючи, що вищевказане майно є спільною сумісною власністю позивача та ОСОБА_5, позивач просила визнати за нею право власності на 1/2 його частку.

В підготовчому судовому засіданні представник відповідача заявила клопотання про розєднання позовних вимог, а саме: вимоги, що стосуються коштів, валютних цінностей, внесків до статутних капіталів юридичних осіб, медичного обладнання мають бути виділені в окремі провадження, оскільки заявлені позивачем позовні вимоги мають різні підстави та не повязані між собою доказовою базою.

Представник позивача в підготовчому судовому засіданні заперечував проти задоволення даного клопотання, вважаючи, його необґрунтованим, оскільки заявлені позивачем вимоги мають спільний предмет, обсяг доказів, субєктний склад.

Позивач підтримала думку свого представника.

Вислухавши думку учасників процесу, суд прийшов до наступного.

Так, відповідно до ч.1 ст. 188 ЦПК України в одній позовній заяві може бути обєднано декілька вимог, повязаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Згідно до ч. 6 ст. 188 ЦПК України, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи вправі до початку розгляду справи по суті розєднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька обєднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання цивільного судочинства.

Відповідно до п.15 Постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" роз'єднання кількох поєднаних в одному провадженні вимог може мати місце лише за умови, що їх сумісний розгляд ускладнює вирішення справи (зокрема, у зв'язку з необхідністю призначення складної експертизи за окремими вимогами, тривалого відрядження або тяжкого захворювання одного чи кількох з позивачів або відповідачів).

Як зазначалося вище, позивачем заявлені вимоги, зокрема, щодо визнання майна, зазначеного в позовній заяві, спільною сумісною власністю її та спадкодавця ОСОБА_5, з яким остання проживала понад 30 років однією сім?єю, та як наслідок визнання за нею права власності на Ѕ його частку.

Тобто заявлені позовні вимоги мають єдиний предмет позову, взаємоповязані, а тому їх спільний розгляд є доцільним.

Водночас судом не встановлено підстав, які значно ускладнять вирішення справи по суті.

Тому суд приходить до висновку, що роз'єднання позовних вимог є недоцільним, отже в задоволенні клопотання представника відповідача слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 188, 258, 260 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання представника відповідача адвоката ОСОБА_3 про роз'єднання позовних вимог по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та визнання права на частку в спільно набутому майні, виділення майна в натурі - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.В.Лузан