пр. № 6/759/870/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2019 року Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: Журибеди О.М.,

при секретарі: Ковтун М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань подання старшого державного виконавця Святошинського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України,-

ВСТАНОВИВ:

Старший державний виконавець Святошинського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Башинський Р.В. звернувся до суду з поданням у якому просить тимчасово обмежити боржника у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх майнових зобов`язань за рішенням суду.

На виконанні у Святошинського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві перебуває виконавче провадження, яке відкрите на підставі виконавчого листа Богунського районного суду м. Житомира № 295/60/17 від 07.02.2019 року про зобов`язання ОСОБА_1 не чинити перешкод у вихованні дитини ОСОБА_2 її батьком ОСОБА_3 .

Державним виконавцем у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження» 15.04.2019 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, про що повідомлено боржника у визначеному законодавством порядку та зобов`язано виконати рішення у повному обсязі. Однак, боржником рішення не виконано.

Відповідно до вимог статті 26, 27 Закону «Про виконавче провадження» державним виконавцем розпочато примусове виконання рішення, а тому просив суд, вирішити питання про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що у задоволені подання слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконанні у Святошинському РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві знаходиться виконавчий лист по цивільній справі 295/60/17 від 07.02.2019 року виданим Богунським районним судом м. Житомира про зобов`язання ОСОБА_1 не чинити перешкод у вихованні дитини ОСОБА_2 її батьком ОСОБА_3 .

Відповідно до ст. 441 ЦПК України ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Відповідно до пункту 2 частини 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України», громадянинові України може бути тимчасово відмолено у видачі паспорта, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші не виконані зобов`язання - до виконання зобов`язань, або розв`язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов`язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України.

Законодавством України зазначені правовідносини регулюються ст. 313 Цивільного кодексу України, відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Відповідно до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Тобто, умовою обрання такого заходу забезпечення виконання рішення суд, як тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, що передбачено ст. 441 ЦПК України, є встановлення судом дійсних обставин ухилення боржника від виконання судового рішення.

Відповідно до узагальнення судової практики щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України від 01.02.2013 року, проведеного Верховним Судом України роз`яснено, що з погляду значення словосполучення "ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)", вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону N 3857-XII та у п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону N 606-XIV, позначає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків. У зв`язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України. На думку ВСУ, особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне. Відповідно до положення ч. 3 ст. 12 ЦПК наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови "доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання".

Доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання покладається на державного виконавця, який ініціює встановлення тимчасового обмеження у виїзді особи за межі України.

Державним виконавцем при зверненні до суду з вказаним поданням не надано доказів що підтверджують ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішеннями суду та не надано матеріалів виконавчого проавдження.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 441 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволені подання старшого державного виконавця Святошинського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Башинського Р.В. про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Журибеда