Провадження № 2/638/1495/19
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2019 року Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

Головуючого: судді Шишкіна О.В.,

за участі секретарів Скрипаченко В.Р., Голуб Ю.О., Котяш Н.В.

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача Капустник В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до Харківського національного медичного університету про стягнення заборгованості по соціальній стипендії, компенсації на момент виплати заборгованості, стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернулась до суду із позовом, яким, з урахуванням уточнень, просила стягнути із відповідача моральну шкоду у розмірі 151931,90 грн. та суму компенсації у розмірі 11788,29 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивачем вказано про те, що відповідно до наказу №267-С від 15.08.2010 її було зараховано на бюджетну форму навчання в Харківський національний медичний університет на перший курс II медичного факультету за спеціальністю « Лікувальна справа». 01.02.2013 позивача відраховано зі складу студентів ХНМУ за невиконання навчального плану.

Протягом навчання позивач неодноразово зверталась до відповідача по призначення та виплату соціальної стипендії. Звернення залишились безрезультатними.

В липні 2013 позивач звернулась до Держфінінспекції в Харківській області щодо порушень законодавства в діях посадових осіб ХНМУ при виплаті соціальної стипендії за період її навчання з 01.09.2010 по 31.01.2013.

З довідки ДФІ від 16.09.2013 вбачається, що соціальна стипендія мала бути призначена позивачу з дня продовження інвалідності та встановлення другої групи, тобто з 18.12.2010 до моменту відрахування -01.02.2013, та зазначено про встановлення недоплати без урахування індексації.

На звернення до ХНМУ від 22.10.2013 № 168-В та 29.10.2013 № 178-В, надано відповіді від 28.10.2013 №168-В та від 07.11.2013 № 178-В, у яких наявність заборгованості заперечується.

Ухвалою від 16.09.2016 відкрито провадження по справі.

05.10.2016 відповідачем подано заяву про застосування строку позовної давності, в обґрунтування якої вказано про те, що згідно позовної заяви ОСОБА_1 , про невиплату соціальної стипендії їй стало відомо:

- за період з 18.12.2010 по 31.01.2011 - у грудні 2011 року (особисто подана заява до деканату 22.12.2011 р. (1 стор. Позову останній абзац);

- за період з 01.01.2012 по 30.09.2012 - у грудні 2012 року (2 стор. Позову 3 абзац);

- січень 2013 - у лютому 2013 р. ( особисто надала заяву 19.02.2013 стор. Позову 10 абзац).

Таким чином, Позивач, звернувшись із позовною заявою 15.09.2016 пропустила трирічний строк позовної давності, що є підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки спеціальних строків позовної давності по зверненню до суду щодо виплати соціальної стипендій ЦК України чи іншими законами не передбачено.

08.11.2016 відповідачем було подано уточнення до названої заяви, у якому доповнено спростування твердження позивача щодо того, що вона дізналась про порушення її прав при ознайомлені з результатами

перевірки ДФІ, яка проводилася в ХНМУ з 10.09.2013р. по 11.09.2013р. Зазначено, що з особистих заяв позивача від 22.12.2011р. та 19.02.2013 р. вбачається, що ОСОБА_1 вважала порушеним її право на

отримання соціальної стипендії за період з 18.12.2010р. по 01.01.2011 є порушеним з 23.12.2011р.; за січень 2013 року - з 20.02.2013р.

Окрім цього, зазначає позивач, як вбачається з листа Державної фінансової інспекції в Харківській області від 29.07.2013р., що було направлене Відповідачу та Прокурору Дзержинського району м. Харкова, що міститься в матеріалах справи. Позивач ОСОБА_1 зверталася 25.06.2013р. до ДФІ у Харківській області щодо ймовірних порушень законодавства в діях посадових осіб ХНМУ при виплаті соціальної стипендії за період з 01.09.2010р. до 31.01.2013 року.

Тобто, вищевикладене ще раз свідчить, що до червня 2013 року Позивач вважав, що його право є порушеним.

Також відповідачем було подано заперечення до позовної заяви, у яких просить суд відмовити у задоволенні позову з урахуванням наступного.

Питання стипендіального забезпечення визначено Порядком призначення і виплати стипендій, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2004р. №882.

Відповідно до пп. 4 п. 6 даного Порядку соціальні стипендії призначаються студентам, які є дітьми-інвалідами та інвалідами І-ІІІ групи.

Відповідно до п. 8 Порядку для вирішення питань з призначення та позбавлення академічної або соціальної стипендії (у тому числі спірних), надання матеріальної допомоги учням, студентам, курсантам вищого навчального закладу, заохочення кращих з них за успіхи у навчанні, участь у громадській, спортивній та науковій діяльності, навчальні заклади утворюють стипендіальні комісії.

Відповідно до ч.2 та ч. 3 п. 18 Порядку особи, зазначені у пункті 6, підпунктах 1-4 і 6 пункту 10 цього Порядку (зокрема студенти, які є дітьми-інвалідами та інвалідами І-ІІІ групи), які вперше претендують або поновлюють право на призначення соціальної стипендії, подають стипендіальній комісії документи, що підтверджують їх право на отримання пільг та гарантій на стипендіальне забезпечення згідно з нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 2 п. 7 Порядку, порядок використання коштів, передбачених на виплату стипендій, для надання матеріальної допомоги та заохочення розробляється навчальним закладом та затверджується його керівником.

Стипендіальне забезпечення Харківського національного медичного університету здійснюється відповідно до Положення про стипендіальне забезпечення студентів, клінічних ординаторів, аспірантів та докторантів ХНМУ, які навчаються за кошти державного бюджету №168 від 14.10.2011р., затвердженого ректором ХНМУ, в редакції, що діяла в період 2011-2014р.р. (далі Положення), яке розроблене на підставі Постанови КМУ №882 від 12.07.2004р.

Згідно п. 1.3.2. Положення соціальні стипендії - це стипендії, які призначаються на підставі нормативно-правових актів щодо отримання державних пільг і гарантій для окремих категорій громадян та відповідних документів, що підтверджують факт належності особи до такої категорії громадян. Соціальні стипендії призначаються, зокрема, студентам, які є дітьми-інвалідами та інвалідами І-ІІІ групи.

Відповідно до п. 2.1. Положення, для вирішення питань з призначення та позбавлення академічної або соціальної стипендії, в тому числі спірних, надання матеріальної допомоги, заохочення за успіхи у навчанні, участь у громадській, спортивній, науковій діяльності, наказом ХНМУ створюються стипендіальні комісії відповідних факультетів на відповідний навчальний рік.

Відповідно до п. 4.3. Положення, у випадку, якщо факт наявності державної пільги або гарантії у студента на підставі нормативно-правових актів настає в період навчання, соціальна стипендія за цією державною пільгою чи гарантією призначається з першого числа місяця, що настає після надання студентом підтверджуючих документів до деканату.

Тобто, соціальна стипендія не нараховується та не виплачується за минулі періоди, виключно з першого числа місяця, що настає після надання студентом до деканату необхідних підтверджуючих документів.

01.09.2010р. ОСОБА_1 було зараховано до складу студентів Харківського національного медичного університету на II медичний факультет за спеціальністю «Лікувальна справа», навчання за державним замовленням, відповідно до наказу ХНМУ від 267-е від 15.08.2010 року.

На підставі посвідчення серії НОМЕР_1 від 30.06.2009, ОСОБА_1 було призначено соціальну стипендію з 01.09.2010 до настання повноліття, до 18.12.2010р.

Для продовження права отримання соціальної стипендії з 18.12.2010р. Позивачу необхідно було подати до деканату підтверджуючі документи.

Натомість, копію Посвідчення (серія НОМЕР_2 ) Державна соціальна допомога інвалідам з дитинства II групи про призначення державної соціальної допомоги з 18Л2.2010р. до 01.01.2012р. була надана Позивачем до деканату II медичного факультету лише 21.12.2011р., що підтверджується Актом від 21.12.2011р. про дату надання до деканату студенткою 2 курсу ОСОБА_1 ксерокопії посвідчення.

Оскільки, підтверджуючий документ, який є підставою для призначення соціальної стипендії, був наданий 21.12.2011 р., а строк соціальної пільги за ним спливав 01.01.2012р., то соціальна стипендія обґрунтовано нарахована не була.

Твердження Позивача, що вона нібито надавала довідку МСЕК від 01.04.2011р. у квітні 2011 року та ксерокопію посвідчення до деканату в липні 2011 року не відповідає дійсності, оскільки Позивач не надав жодних належних доказів в підтвердження цього.

Копію Довідки до акту огляду МСЕК (серія 10 ААА, №635585) Комінтернівської міжрайонної медико-соціальної експертної комісії із зазначенням строку встановлення інвалідності з 01.01.2012р. до 01.01.2013р. була надана Позивачем деканату II медичного факультету лише 27.09.2012р., що підтверджується Актом від 27.09.2012р. про дату надання до деканату студенткою 2 курсу ОСОБА_1 ксерокопії довідки.

На підставі протоколу стипендіальної комісії II медичного факультету від 28.09.2012р. №7 Позивачу було призначено та виплачено соціальну стипендію з 01.10.2012р. по 01.01.2013р., що було оформлено наказом про призначення стипендії студентам II медичного факультету №534-с від 28.09.2012р.

Оскільки, підтверджуючий документ, який є підставою для призначення соціальної стипендії, був наданий 27.09.2012р., то, керуючись Положенням про стипендіальне забезпечення студентів ХНМУ, соціальна стипендія була призначена з наступного місяця, тобто з 01.10.2012р. до спливу строку соціальної пільги до 01.01.2013р.

Твердження Позивача, що вона нібито надавала відповідачу завірену копію довідки МСЕК від 28.12.2011 року у грудні 2011 року не відповідає дійсності, оскільки Позивач не надав жодних належних доказів в підтвердження цього.

Позивач просить суд стягнути заборгованість по соціальній стипендії за січень 2013 року.

Копія Посвідчення (серія НОМЕР_2 ) Державна соціальна допомога інвалідам з дитинства II групи про продовження інвалідності з 01.01.2013р. до 31.12.2013р. разом з особистою заявою Позивача від 31.01.2013р. була надана ОСОБА_1 до деканату 31.01.2013р.

Згідно з графіком навчального процесу на 2012-2013 н.р., ухваленим Вченою Радою ХНМУ у 5 семестрі на 3 курсі навчання за спеціальністю «Лікувальна справа» передбачено вивчення 11 дисциплін у термін з 01.09.2012р. по 22.01.2013р.. Однак, станом на 22.01.2013р., за 5 семестр 2012-2013 н.р., ОСОБА_1 мала заборгованість з 9 дисциплін, а також було пропущено 278 годин лекцій та практичних занять, з яких 174 години без поважної причини. Відповідно до наказу ХНМУ від 31.01.2013 № 84-с гр. ОСОБА_1 було відраховано з числа студентів університету, за невиконання навчального плану.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 була відрахована за невиконання навчального плану, то Позивач втратив право на призначення та отримання соціальної стипендії з 01.02.2013р.

Підстав для виплати соціальної стипендії за січень 2013 року у Відповідача не було, оскільки Позивач надав підтверджуючий документ, який є підставою для призначення соціальної стипендії, лише 31.01.2013р.

Як на підставу виплати заборгованості по соціальній стипендії за період з 18.12.2010р. по 30.09.2012р. та січень 2013 року Позивач посилається виключно на положення статті 5 ЗУ «Про державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям- інвалідам». Іншого обґрунтування Позивач в своїй позовній заяві не наводить.

Відповідно до ч. 2 ст. 5 вищезазначеного закону якщо дитина-інвалід, на яку виплачувалася державна соціальна допомога, по досягненні 18-річного віку визнана інвалідом з дитинства, виплата допомоги продовжується у новому розмірі за її заявою (недієздатним - за заявою опікуна) з дня встановлення групи інвалідності в разі збільшення розміру допомоги, але з місяця, наступного за тим, в якому дитині-інваліду встановлена група інвалідності, при зменшенні розміру допомоги.

Виходячи з даної норми Позивач вважає, що соціальна стипендія повинна виплачуватися саме з дня встановлення групи інвалідності незалежно від того, коли будуть подані підтверджуючі документи до навчального закладу.

Дана позиція Позивача, за твердженням позивача є помилковою.

Хочемо звернути увагу суду, що норми ЗУ «Про державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам» не можна застосовувати до правовідносин, що виникли між Позивачем та Відповідачем, оскільки даний закон не регулює стипендіальне забезпечення навчальних закладів, призначення та виплату соціальної стипендії.

Даний закон гарантує інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам право на матеріальне забезпечення за рахунок коштів Державного бюджету України та їх соціальну захищеність шляхом встановлення державної соціальної допомоги.

Роботу щодо призначення та виплати державної соціальної допомоги інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам організовує центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, з питань сім`ї та дітей.

Відповідно до ст. 9 ЗУ «Про державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам» державна соціальна допомога інвалідам з дитинства або на дітей- інвалідів віком до 18 років призначається місцевою державною адміністрацією.

Відповідно до ст. 10 ЗУ «Про державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам» державна соціальна допомога виплачується державними підприємствами і об`єднаннями зв`язку за місцем проживання інваліда з дитинства або батьків, усиновителів, яким призначена допомога на дітей-інвалідів.

Таким чином, органом, який призначає соціальну допомогу є місцева державна адміністрація, а виплачує допомогу державні підприємства і об`єднання зв`язку.

Отже, проаналізувавши положення Закону України, на який посилається Позивач, можна зробити висновок, що призначення та виплата соціальної допомоги та соціальної стипендії регулюються різними нормативними актами та відповідно здійснюється різними суб`єктами.

Крім того, за результатами перевірки Державної фінансової інспекції в Харківській області, яка була здійсненна у 2013 за ініціативою ОСОБА_1 , порушень щодо недотримання законодавства в ХНМУ при виплаті ОСОБА_1 матеріальної допомоги за рахунок спеціального фонду у 2011, не було виявлено жодних порушень вимог чинного законодавства посадовими особами ХНМУ. Не знайдено порушень і в ході прокурорської перевірки за зверненням позивача.

Питання про нарахування позивачу грошової компенсації та відшкодування моральної шкоди є похідними, а тому задоволенню, за твердженням відповідача, не підлягають.

Представником позивача подано заперечення проти заяви відповідача про застосування строку позовної давності, у яких позивач вказує на відсутність підстав для застосування строку позовної давності у зв`язку із тим, що про порушення своїх прав позивач дізналась при ознайомлені з результатами перевірки ДФІ яка проводилась в ХНМУ з 10.09.2013 по 11.09.2013 у її присутності.

Довідка ДФІ від 16.09.2013, яка була надана їй з супровідним листом від 19.05.2014 за №24-14/5406. підтвердила, що соціальна стипендія мала бути призначена їй з дня продовження інвалідності та встановлення другої групи, тобто з 18.12.2010 до моменту відрахування -

Відповідно до ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

У відповіді ДФІ від 16.01.2014 № 24-14/473 зазначено, що у разі відмови ХНМУ у виплаті грошових коштів ( соціальної стипендії) ОСОБА_1 має право звернутися до судових органів з позовом про примусове стягнення зазначених коштів.

У додаткових поясненнях позивач стверджує про те, що у відповіді ДФІ в Харківській області від 13.02.2015 №024-14/1051 з додатками зазначені повноваження та функції органу фінансового контролю (Держфінінспекція України та її територіальних підрозділів), згідно яких проводилась спільна з прокуратурою перевірка, за результатами якої була складена довідка від 16.09.2013, яка була направлена до прокуратури Дзержинського району м.Харкова для реагування ( відповіді від 16.09.2013 №24-14/9896, від 13.02.2015 №024- 19/1051).

Невнесення актів прокурорського реагування не означає відсутність порушень законодавства посадовими особами ХНМУ з питання невиплати соціальної стипендії, а підтверджує бездіяльність прокуратури Дзержинського району м.Харкова.

Відповідно до п.33 Прикінцевих положень Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697- VII ст.29 Закону України « Про звернення громадян» виключено, тобто, скасовано загальний нагляд та здійснення прокурором своїх повноважень виключно в межах кримінального провадження (відповідь ДФІ від 13.02.2015 №024-14/1051).

З пояснень позивача також вбачається про те, що систематичне ігнорування звернень позивача та контролюючих органів свідчить про порушення відповідача у питаннях розгляду звернень позивача та призначення їй соціальної стипендії.

Позивач стверджує, що встановлення юридичного факту щодо безперервного продовження інвалідності та встановлення II групи з 18.12.2010 по 31.01.2013, про що свідчить запис у посвідченні, давало право на нарахування та виплату їй соціальної стипендії, а посадові особи ХНМУ були зобов`язані нараховувати та виплачувати мені соціальну стипендію згідно наданих до деканату документів (копій довідок МСЄК та посвідчення).

У судовому засіданні позивачем та її представником позовні вимоги підтримано на викладених у позовній заяві та поясненнях підставах. Представником відповідача наголошено на необґрунтованості позовних вимог, просив у задоволенні позову відмовити.

Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд при вирішенні справи керувався наступним.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За змістом статей 12, 81 ЦПК України, Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які

вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Нарахування та виплата стипендій Університету, які навчаються за державним замовленням, на час навчання позивача здійснювалась згідно Конституції України, Закону України «Про освіту» від 23.05.1991 № 1060-ХІІ, Закону України «Про вищу освіту» від 17.01.2002 № 2984-ІІІ, Порядку призначення та виплати стипендій, затвердженого постановою КМУ від 12.07.2004 № 882, постанови КМУ від 05.03.2008 № 165 «Деякі питання соціального забезпечення», постанови КМУ від 28.10.1994 № 744 «Про затвердження Положення про порядок призначення академічних стипендій Президента України студентам вищих навчальних закладів та аспірантам», та інших нормативно-правових актів.

Згідно п.4 Порядку призначення та виплати стипендій, зокрема, студентам денної форми навчання вищих навчальних закладів I-IV рівня акредитації можуть бути призначені соціальні стипендії на підставі законів, що встановлюють державні пільги і гарантії щодо призначення соціальних стипендій для окремих категорій громадян.

Згідно пп.4 п.6 Порядку, в чинній редакції станом на час початку навчання ОСОБА_1 , соціальні стипендії призначаються студентам, які є дітьми-інвалідами та інвалідами І-ІІІ груп.

Для вирішення питань щодо призначення та позбавлення академічної або соціальної стипендії (у тому числі спірних), надання матеріальної допомоги учням, студентам, курсантам невійськових вищих навчальних закладів, клінічним ординаторам, асистентам-стажистам та аспірантам, заохочення кращих з них за успіхи у навчанні, участь у громадській, спортивній і науковій діяльності наказом керівника навчального закладу утворюються стипендіальні комісії.

У своїй роботі стипендіальна комісія керується законами та іншими нормативно-правовими актами, що визначають права і обов`язки осіб, які навчаються, названим Порядком, статутом (положенням) навчального закладу.

Особам, які мають право на призначення кількох видів стипендії - призначається найбільша за розміром.

Згідно пп.1 п.34 Порядку, студентам, які є дітьми-інвалідами та інвалідами I-III групи (крім інвалідів по зору і слуху та інвалідів війни), та яким призначена академічна стипендія, додатково виплачується соціальна стипендія у розмірі 9 відсотків мінімальної ординарної (звичайної) академічної стипендії відповідного типу навчального закладу, призначеної згідно з цим Порядком.

Відповідно до ч.2 та ч. 3 п. 18 Порядку особи, зазначені у пункті 6, підпунктах 1-4 і 6 пункту 10 цього Порядку (зокрема студенти, які є дітьми-інвалідами та інвалідами І-ІІІ групи), які вперше претендують або поновлюють право на призначення соціальної стипендії, подають стипендіальній комісії документи, що підтверджують їх право на отримання пільг та гарантій на стипендіальне забезпечення згідно з нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 2 п. 7 Порядку, порядок використання коштів, передбачених на виплату стипендій, для надання матеріальної допомоги та заохочення розробляється навчальним закладом та затверджується його керівником.

Стипендіальне забезпечення Харківського національного медичного університету здійснюється відповідно до Положення про стипендіальне забезпечення студентів, клінічних ординаторів, аспірантів та докторантів ХНМУ, які навчаються за кошти державного бюджету №168 від 14.10.2011р., затвердженого ректором ХНМУ, в редакції, що діяла в період 2011-2014р.р. (далі Положення), яке розроблене на підставі Постанови КМУ №882 від 12.07.2004р.

Згідно п. 1.3.2. Положення соціальні стипендії - це стипендії, які призначаються на підставі нормативно-правових актів щодо отримання державних пільг і гарантій для окремих категорій громадян та відповідних документів, що підтверджують факт належності особи до такої категорії громадян. Соціальні стипендії призначаються, зокрема, студентам, які є дітьми-інвалідами та інвалідами І-ІІІ групи.

Відповідно до п. 2.1. Положення, для вирішення питань з призначення та позбавлення академічної або соціальної стипендії, в тому числі спірних, надання матеріальної допомоги, заохочення за успіхи у навчанні, участь у громадській, спортивній, науковій діяльності, наказом ХНМУ створюються стипендіальні комісії відповідних факультетів на відповідний навчальний рік.

Відповідно до п. 4.3. Положення, у випадку, якщо факт наявності державної пільги або гарантії у студента на підставі нормативно-правових актів настає в період навчання, соціальна стипендія за цією державною пільгою чи гарантією призначається з першого числа місяця, що настає після надання студентом підтверджуючих документів до деканату.

Судом встановлено, що позивач, ОСОБА_1 у період з 01.04.2011 по 01.01.2012, з 28.12.2011 по 01.01.2013 та з 26.12.2012 по 01.01.2014 мала інвалідність другої групи, що підтверджується виписками із актів огляду у МСЕК та копії посвідчення інваліда.

Згідно архівної довідки Харківського національного медичного університету № 358 від 24.12.2013, ОСОБА_1 наказом № 267-с від 01.09.2010 була зарахована на 1 курс денної форми навчання ХНМУ

на ІІ медичний факультет за спеціальністю «Лікувальна справа», навчання за державним замовленням.

Згідно листа ХНМУ №72-в від 13.01.2012, позивачу, відповідно до постанови КМУ від 12.07.2004 № 882 «Питання стипендіального забезпечення» та на підставі посвідчення серія НОМЕР_1 від 30.06.2009, позивачу було призначено соціальну стипендію з 01.09.2010 до настання повноліття. У зв`язку із ненаданням до університету підтверджуючих документів на підтвердження права отримання соціальної стипендії, у період з 18.12.2010 по 31.01.2011 позивач отримувала звичайну академічну стипендію.

Для продовження права отримання соціальної стипендії з 18.12.2010р. Позивачу необхідно було подати до деканату підтверджуючі документи.

Натомість, копію Посвідчення (серія НОМЕР_2 ) Державна соціальна допомога інвалідам з дитинства II групи про призначення державної соціальної допомоги з 18.02.2010р. до 01.01.2012р. була надана Позивачем до деканату II медичного факультету лише 21.12.2011р., що підтверджується Актом від 21.12.2011р. про дату надання до деканату студенткою 2 курсу ОСОБА_1 ксерокопії посвідчення.

Оскільки, підтверджуючий документ, який є підставою для призначення соціальної стипендії, був наданий 21.12.2011 р., а строк соціальної пільги за ним спливав 01.01.2012р., то соціальна стипендія обґрунтовано нарахована не була.

Копію Довідки до акту огляду МСЕК (серія 10 ААА, №635585) Комінтернівської міжрайонної медико-соціальної експертної комісії із зазначенням строку встановлення інвалідності з 01.01.2012р. до 01.01.2013р. була надана Позивачем деканату II медичного факультету лише 27.09.2012р., що підтверджується Актом від 27.09.2012р. про дату надання до деканату студенткою 2 курсу ОСОБА_1 ксерокопії довідки.

На підставі протоколу стипендіальної комісії II медичного факультету від 28.09.2012р. №7 Позивачу було призначено та виплачено соціальну стипендію з 01.10.2012р. по 01.01.2013р., що було оформлено наказом про призначення стипендії студентам II медичного факультету №534-с від 28.09.2012р.

Оскільки, підтверджуючий документ, який є підставою для призначення соціальної стипендії, був наданий 27.09.2012р., то, керуючись Положенням про стипендіальне забезпечення студентів ХНМУ, соціальна стипендія була призначена з наступного місяця, тобто з 01.10.2012р. до спливу строку соціальної пільги до 01.01.2013р.(а.с.93).

Копія Посвідчення (серія НОМЕР_2 ) Державна соціальна допомога інвалідам з дитинства II групи про продовження інвалідності з 01.01.2013р. до 31.12.2013р. разом з особистою заявою Позивача від 31.01.2013р. була надана ОСОБА_1 до деканату 31.01.2013р. (а.с.96).

Підстав для виплати соціальної стипендії за січень 2013 року у Відповідача не було, оскільки Позивач надав підтверджуючий документ, який є підставою для призначення соціальної стипендії, лише 31.01.2013р.

01.02.2013 студентку ОСОБА_1 було відраховано з університету за невиконання навчального плану осіннього семестру 2012/2013 навчального року (підстава наказ ХНМУ від 01.02.2013 № 84-с).

Листом від 12.03.2013 № 14-В позивача повідомлено про відсутність підстав для нарахування їй соціальної стипендії за січень 2013 року.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 257 ЦК України загальна позовна давність визначена тривалістю у три роки.

Перебіг позовної давності, відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України, починається від дня. коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Верховний Суд України у постановах від 19.03.2014 №6-20цс14, 6-522цс17 від 05.04.2017, зазначав про те, що з приводу періодичних платежів право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

У даному випадку позивачем ставить питання про стягнення соціальної стипендії, яка виплачується студентам, які мають право на таку стипендію, один раз на місяць.

Про факт неотримання останньої стипендії перед її відрахуванням - за січень 2013 року, позивач дізналась у лютому 2013 року, у зв`язку із чим з цього часу має відраховуватись строк позовної давності щодо вимог позивача.

Підстави для зупинення та переривання позовної давності у розглядуваних правовідносинах судом не встановлено, стороною позивача такі підстави не наведено. Твердження представника позивача про те, що ОСОБА_1 дізналась про порушення її права з довідки ДФІ від 16.09.2013, яка була надана їй супровідним листом від 19.05.2014 за № 24-14/5406, суд відкидає, оскільки довідка має роз`яснювальний

характер. Відповідно до статті 68 Конституції України, незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Позивач, як зазначено вище, звернулась із розглядуваним позовом до суду 15 вересня 2016 року.

За ч.4 ст.267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

У зв`язку із викладеним, суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 про стягнення із Харківського національного медичного університету заборгованості по соціальній стипендії за період з 18.12.2010 по 30.09.2012 та січень 2013 року у зв`язку зі спливом позовної давності.

Позовна вимога про стягнення моральної шкоди є похідною, а тому задоволенню також не підлягає.

Судові витрати суд відносить на рахунок держави у зв`язку із звільненням позивача від сплати судового збору як інваліда ІІ групи.

Враховуючи викладене та керуючись стст.4, 12, 13, 80, 81, 89, 141, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Харківського національного медичного університету про стягнення заборгованості по соціальній стипендії, компенсації на момент виплати заборгованості, стягнення моральної шкоди - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту виготовлення повного тексту рішення.

Повний текст рішення виготовлено 08 серпня 2019 року.

Суддя: О.В. Шишкін