_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-о/947/397/19
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

18.09.2019

Суддя Київського районного суду м. Одеси Бескровний Я.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, заінтересована особа Новокапланівська сільська рада народних депутатів Арцизького району Одеської області, -

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, заінтересована особа Новокапланівська сільська рада народних депутатів Арцизького району Одеської області.

Вирішуючи питання щодо можливості відкриття провадження у справі, розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , суддя дійшов до наступного.

Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» у тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Як вбачається з матеріалів заяви, ОСОБА_1 просить встановити факт належності ОСОБА_2 правовстановлюючого документу, а саме: Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 -ОД №017464, виданого 10.06.2002 Новокапланівською сільською радою народних депутатів Арцизького району Одеської області на ім`я « ОСОБА_3 ».

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 вказав, що 10 червня 2002 року Новокапланівська сільська рада народних депутатів Арцизького району Одеської області видала ОСОБА_2 Державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 -ОД №017464, а саме на земельну ділянку площею 4.48 гектарів, яка розташована на території Новокапланівської сільської ради Арцизького району Одеської області, на ім`я: « ОСОБА_3 ». У вказаному державному акті допущено помилку в прізвищі, замість правильного: « ОСОБА_4 » вказано невірно « ОСОБА_5 ».

08 серпня 2014 року ОСОБА_2 склала заповіт, яким усе майно, яке буде їй належати на день смерті, де б воно не було та з чого б воно не складалося, заповіла сину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 померла, після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно.

21 серпня 2019 року приватний нотаріус Саратського районного нотаріального округу Одеської області Сулаков І.І. видав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 4.48 га, розташовану на території Новокапланівської сільської ради Арцизького району Одеської області, після смерті матері ОСОБА_2 , у зв`язку з розбіжностями у документах прізвища матері: у свідоцтві про смерть вказано « ОСОБА_2 », у Державному акті на право приватної власності на землю « ОСОБА_3 », з в`язку з чим, заявник звернувся до суду з даною заявою.

Відповідно до ч.1 п. 6 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством; за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають; у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Так, 21 серпня 2019 року приватним нотаріусом Саратського районного нотаріального округу Одеської області Сулаковим І.І. було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі ОСОБА_1 , свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 4,48 га, розташовану на території Новокапланівської сільської ради Арцизького району Одеської області, після смерті матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з тим, що при вивчені поданих для вчинення нотаріальної дії документів, нотаріусом були встановлені наступні розбіжності: у свідоцтві про смерть, видане Саратським районним відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції в Одеській області 13.11.2018, серії НОМЕР_2 , прізвище, ім`я та по батькові (спадкодавця) вказано « ОСОБА_2 »; у Державному акті на право приватної власності на землю виданого Новокапланівською сільською радою Арцизького району Одеської області 10.06.2002 серії І- НОМЕР_3 , прізвище, ім`я та по батькові (спадкодавця) вказано « ОСОБА_3 ).

Тобто з наведеного вбачається, що виник спір щодо права власності спадкодавця на земельну ділянку.

Крім того, ОСОБА_1 у заяві вказано, що встановлення факту належності вищезазначеного правовстановлюючого документу останньому необхідно для подальшого оформлення спадкових справ на спадщину за заповітом.

Таким чином, суд оцінюючи зміст заяви про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, вбачає спір про право на спадщину, який не підлягає вирішенню в порядку окремого провадження.

Згідно ч.4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження, якщо з заяви по встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.

Таким чином, оскільки є підстави вважати, що в даному випадку існує спір про право, вважаю за необхідне відмовити у відкритті провадження у даній справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 293, 315 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі №947/22187/19 за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, заінтересована особа Новокапланівська сільська рада народних депутатів Арцизького району Одеської області.

Роз`яснити заявнику, що відмова у відкритті провадження по справі в порядку окремого провадження не перешкоджає звернутися до суду за захистом порушеного права у порядку позовного провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення або складення.Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення їй копії ухвали суду.

Суддя Бескровний Я. В.