ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5582/19 Справа № 206/1329/19 Суддя у 1-й інстанції - Сухоруков А. О. Суддя у 2-й інстанції - Каратаєва Л. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Каратаєвої Л.О.

суддів Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М.,

за участю секретаря судового засідання Лященко С.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 01 квітня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсними правочинів, усунення перешкод у здійсненні права користування житлом шляхом вселення,-

В С Т А Н О В И Л А:

04 березня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову до пред`явлення позову та ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 06 березня 2019 року вжито заходи забезпечення позову накладено арешт на житловий будинок АДРЕСА_1 , який належить на праві власності ОСОБА_2

15 березня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсними правочинів, усунення перешкод у здійсненні права користування житлом шляхом вселення (а.с.2-6).

28 березня 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову (а.с.20-22).

Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 01 квітня 2019 року заяву ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову - задоволено.

Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 06 березня 2019 року по цивільній справі № 206/1329/19, провадження 2-з/206/10/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсними правочинів, усунення перешкод у здійсненні права користування житлом шляхом вселення, за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви.

Скасовано арешт накладений на житловий будинок АДРЕСА_1 , який належить на праві власності ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданим державним нотаріусом Восьмої дніпропетровської державної нотаріальної контори 06 вересня 2001 року, зареєстровано в реєстрі № 2-62.

Скасовано заборону будь-яким державним реєстраторам вчиняти дії, пов`язані з державною реєстрацією права власності, інших речових прав, обтяжень щодо житлового будинку АДРЕСА_1 , в тому числі, але не виключно: приймати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, вносити будь-які зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відкривати і закривати розділи Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, вносити до них відповідні записи, присвоювати реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна, вчиняти інші дії (а.с.36-38).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права, просить вказану ухвалу скасувати (а.с.42-46).

Перевіривши законність ухвали суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити.

Згідно з ч. 1, 7, 8 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

Як роз`яснено у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд скасовує вжиті заходи забезпечення позову в тому випадку, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінилися обставини, що зумовили його застосування.

Тобто, скасування заходів забезпечення позову судом, який їх застосував, можливе, якщо відпали підстави, з яким закон пов`язує можливість застосування таких заходів або змінилися обставини, що зумовили його застосування.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 06 березня 2019 року по справі № 206/1329/19, провадження 2-з/206/10/19 заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсними правочинів, усунення перешкод у здійсненні права користування житлом шляхом вселення задоволено частково. Накладено арешт на житловий будинок АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданим державним нотаріусом Восьмої дніпропетровської державної нотаріальної контори 06 вересня 2001 року, зареєстровано в реєстрі № 2-62. Заборонено будь-яким державним реєстраторам вчиняти дії, пов`язані з державною реєстрацією права власності, інших речових прав, обтяжень щодо житлового будинку АДРЕСА_1 , в тому числі, але не виключно: приймати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, вносити будь-які зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відкривати і закривати розділи Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, вносити до них відповідні записи, присвоювати реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна, вчиняти інші дії (а.с.13-14).

28 березня 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову посилаючись на те, що ухвала винесена безпідставно, без встановлення та дослідження всіх об`єктивних обставин, з порушеннями норм процесуального права. Вказує, що між нею та ОСОБА_1 існує конфлікт. Вона є єдиним власником домоволодіння по АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 в даному домоволодінні не зареєстрований та ніколи тривалий час не мешкав у ньому. Надані ним відомості про його тривале проживання суперечать відомостям наданим ОСОБА_2 . Зазначає, що заява про забезпечення позову не містить жодних даних, які б свідчили про те, що між сторонами дійсно виник спір та в подальшому буде подано позов саме майнового характеру (а.с.20-22).

Зі змісту заяви ОСОБА_2 вбачається, що вимоги про скасування заходів забезпечення позову стосуються правомірності застосування вжитих заходів забезпечення позову, що є підставою для оскарження ухвали про забезпечення позову в апеляційному порядку, а не підставою для звернення із відповідною заявою про скасування заходів забезпечення позову. Водночас ухвала про забезпечення позову від 06 березня 2019 року не оскаржується.

Як передбачено п. 4 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині є порушення норм процесуального права.

Задовольняючи заяву ОСОБА_2 та скасовуючи заходи забезпечення позову, що вжиті ухвалою від 06 березня 2019 року, суд першої інстанції фактично вирішив питання законності цієї ухвали, що може бути наслідком тільки апеляційного оскарження.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду, що оскаржується постановлена з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому її необхідно скасувати з постановленням нового судового рішення яким у задоволенні заяви ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову відмовити.

Керуючись ст. 367, 374, 376, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 01 квітня 2019 року скасувати.

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: