Справа № 492/1529/19
Провадження № 2/492/493/19
УХВАЛА

про повернення позовної заяви у зв`язку з невиконанням

ухвали про залишення позовної заяви без руху

та повернення сплаченого судового збору

25 вересня 2019 року м. Арциз

Суддя Арцизького районного суду Одеської області Черевата В.І.,

розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування сертифікату про право на земельну частку (пай) та земельної ділянки, на яку був виданий сертифікат, -

ВСТАНОВИВ:

До Арцизького районного суду Одеської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування сертифікату про право на земельну частку (пай) та земельної ділянки, на яку був виданий сертифікат.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Череватій В.І.

Пред`явлена позовна заява в силу ч. 1 ст. 185 ЦПК України ухвалою суду від 05 вересня 2019 року була залишена без руху, оскільки була подана з порушенням ст. ст. 175, 177 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи . Якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

В порушення вищезазначених вимог, позивачем в позовній заяві не була зазначена ціна позову з якої розраховується судовий збір по справі. Так, позивач, викладаючи обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимог, не зазначив та не додав до позову доказів належності йому нерухомого майна, зазначеного у позові, доказів звернення до відповідних органів за захистом своїх порушених прав.

Крім того, позивачем до позовної заяви не були додані докази вартості зазначеного у позові нерухомого майна, з якої розраховується ціна позову та сплачується судовий збір по справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Документом про сплату судового збору є квитанція установи банку або відділення зв`язку, які прийняли платіж або платіжне доручення, підписане уповноваженою посадовою особою банку і скріплене печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення. Оригінал такої квитанції додається до всіх позовних заяв, апеляційних та касаційних скарг, інших судових документів, що направляються до судової інстанції.

Відповідно до п. п. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VІ від 08.07.2011 р., за подання фізичною особою позовної заяви немайнового характеру стягується судовий збір у розмірі 0,4 % розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п. п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання фізичною особою або фізичною особою-підприємцем позовної заяви майнового характеру стягується судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 1 статті 4 зазначеного Закону встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік», прожитковий мінімум для працездатних осіб у 2019 році з 01 січня встановлений у розмірі 1921,00 гривні.

Судовий збір за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру у розмірі 0,4 % розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 768 гривень 40 копійок.

Отже, за подання фізичною особою або фізичною особою-підприємцем позовної заяви майнового характеру стягується судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 768 гривень 40 копійок та не більше 9 605 гривень 00 копійок.

Згідно з ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Згідно з п. 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року за № 10, якщо в позовній заяві об`єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов`язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою).

Як вбачається з позовної заяви ОСОБА_1 , міститься позовна вимога майнового характеру щодо витребування земельної ділянки, однак, позивачем сплачено судовий збір у розмірі лише 768,40 гривень, тобто за одну вимогу немайнового характеру.

Крім того, слід звернути увагу на те, що ст. 84 ЦПК України визначено порядок витребування доказі по справі.

Відповідно до ч. ч. 1 3 ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї. У клопотанні повинно бути зазначено: який доказ витребовується; обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.

Відповідно до ч. 2 ст. 116 ЦПК України, способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 117 ЦПК України, за подання заяви про забезпечення доказів сплачується судовий збір у розмірі, встановленому законом. Документ, що підтверджує сплату судового збору, додається до заяви.

Позивачем до позову не надано документів на підтвердження сплати судового збору за подачу заяви про витребування доказів, та не зазначено, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Зазначаємо, що порядок звернення до суду за судовим захистом регулюється нормами ЦПК України. Позивач має отримуватись цих норм процесуального закону.

При цьому належним доказом сплати судового збору є фінансовий документ: платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою мають містити відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. Також фінансовий документ повинен бути підписаний уповноваженою посадовою особою і скріплено печаткою установи з відміткою про дату виконання платіжного доручення та відміткою про зарахування суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору - згідно наданих Пленумом Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснень у постанові № 10 від 17.10.2014 р. "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах ".

Разом з тим, при пред`явлені позову позивачем не надано документу, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Перелічені недоліки позовної заяви унеможливлювали вирішення питання про відкриття провадження по справі та подальший розгляд справи та ухвалення законного та обґрунтованого рішення.

Для усунення недоліків позовної заяви судом був установлений строк в десять днів з дня отримання позивачем копії ухвали про залишення заяви без руху від 05 вересня 2019 року, та роз`яснено, що в іншому випадку позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачеві.

Як вбачається з поштового повідомлення 11 вересня 2019 року позивач отримав ухвалу про залишення позовної заяви без руху від 05 вересня 2019 року у зв`язку з чим позивач повинен був усунути зазначені в ухвалі суду недоліки по 23 вересня 2019 року включно, однак ні від позивача, ні від представника позивача заява з виправленими недоліками до канцелярії суду не надходила. Крім того, станом на 24 вересня 2019 року заява з виправленими недоліками до суду не надійшла.

У рішенні Європейського Суду від 03.04.2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Таким чином, суд зазначає, що позивачем неналежно здійснюються його процесуальні права і виконуються процесуальні обов`язки, що виражається у відсутності інтересу до поданої до суду позовної заяви.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Таким чином, приймаючи до уваги невиконання вимог ухвали від 05.09.2019 року, суд приходить до висновку, що позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування сертифікату про право на земельну частку (пай) та земельної ділянки, на яку був виданий сертифікат, підлягає поверненню позивачу на підставі ч. 3 ст. 185 ЦПК України.

Відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Тому, на підставі викладеного, позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування сертифікату про право на земельну частку (пай) та земельної ділянки, на яку був виданий сертифікат, необхідно вважати неподаною і повернути позивачеві.

Разом з тим, в силу п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» позивачу ОСОБА_1 підлягає поверненню сума судового збору, сплачена при зверненні до суду, що підтверджено відповідною квитанцією.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування сертифікату про право на земельну частку (пай) та земельної ділянки, на яку був виданий сертифікат, вважати неподаною та повернути позивачеві.

Повідомити позивачу, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позовної заяви.

Повернути ОСОБА_1 , (РНОКПП: НОМЕР_1 ), через Управління Державної Казначейської служби України в Арцизькому районі сплачену суму судового збору, відповідно до квитанції № 44068300 від 02 вересня 2019 року, суму судового збору у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок (отримувач: УК в Арцизькому районі, код отримувача: 38019107, банк отримувача: 899998 Казначейство України; призначення платежу:*;101; НОМЕР_1 ; 22030101; Судовий збір).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Арцизький районний суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ

Арцизького районного суду В.І. Черевата

Одеської області