Справа № 505/2304/18
Провадження № 2/505/610/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.02.2019 року Котовський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Івінського О.О.

при секретарі Бондаренко Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Подільську Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, в обґрунтування якого зазначила, що вона є власником трикімнаткої квартири №53, розташованої за адресою: вул. Армійська, 603, м. Подільськ. Крім неї в квартирі зареєстрований колишній власник ОСОБА_2. Реєстрація відповідача перешкоджає позивачу повноцінно користуватися та розпоряджатися належним їй майном на власний розсуд.

У зв"язку з викладеним просить визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та стягнути з відповідача судові витрати.

Ухвалою Котовського міськрайонного суду області від 01.08.2018 року по справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження.

Позивач в судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити.

Відповідач у судове засідання не зявився. Про місце час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином.

Вислухавши позивача та дослідивши матеріали справи, суд встановив, що ОСОБА_1 є власником квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, на підставі договору купівлі-продажу від 02.082016 року, посвідченого приватним нотаріусом Котовського міського нотаріального округу Одеської області ОСОБА_3, що також підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна №64850120 від 02.08.2016 року.

Як вбачається з довідки про склад сім"ї від 18.07.2018 року № 2611 за адресою: АДРЕСА_1, крім позивача зареєстрований відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

З довідки Подільського РВ ГУДМС від 12.02.2019 року, встановлено, що 08.10.2018 року ОСОБА_2 знято з реєстрації.

Конституцією України (ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17.07.1997 року відповідно до Закону України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, що також закріплено в статтях 316, 317, 319, 321 ЦК України.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з правом володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.16, 386, 391 ЦК України. Обєктом права власності може бути, зокрема, житло житловий будинок, садиба, квартира, як то передбачено ст.ст. 379, 382 ЦК України.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Враховуючи те, що відповідач добровільно знявся з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 142 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред"явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтвердженні судові витрати, які складаються з витрат по сплаті судового збору в розмірі 704,80 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 500,00 грн., що підтверджується квитанцією від 24.07.2018 року.

Керуючись ст.ст. 6-13, 81, 133, 258, 259, 263, 264, 265, 279, 354 ЦПК України, ст.ст. 16, 316, 317, 319, 321, 379, 383, 386, 391 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН: НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 1204,80 грн.

В решті вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги на протязі тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, з урахуванням п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Су д д я ОСОБА_4