Єдиний унікальний номер 725/6734/18
Номер провадження 8/725/1/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.02.2019 року.Першотравневий районний суд м.Чернівці

у складі:

головуючої судді: Вольської-Тонієвич О.В.

при секретарі: Григорчук Д.В.

за участю:

боржника (заявника): ОСОБА_1

представника ОСОБА_1 ОСОБА_2

стягувача: ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 (06.07.1975р.н., місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1) про перегляд судового наказу щодо стягнення аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_4, 01.12.2008р.н., за нововиявленими обставинами,-

ВСТАНОВИВ:

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами.

Посилався на те, що 26 грудня 2018 року Першотравневим районним судом м.Чернівці видано судовий наказ щодо стягнення з нього на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_4, 01.12.2008р.н.

Проте, на його думку, судом під час видачі судового наказу не було зясовано ряд обставин, які мають вагоме значення для справи.

Він жодним чином не заперечує щодо обовязку участі у вихованні та матеріальному забезпеченні сина ОСОБА_4, що по мірі можливості й робить. Разом з тим, у звязку із хворобою не може матеріально допомагати сину. Крім цього, він є інвалідом третьої групи загального захворювання, у звязку із чим, перебуває на Д-обліку та потребує постійного лікування. На даний час його заробітком є лише пенсія, яку він отримує по інвалідності. Оскільки розмір його щомісячного пенсійного забезпечення є незначним та становить 1497 грн., його навіть не вистачає на лікування.

У звязку із цим, визначений судом розмір аліментів у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що становить 1013,50грн., є для нього надто великим.

Крім того, судом не враховано той факт, що малолітній ОСОБА_4 у період з жовтня 2015року по жовтень 2018 року проживав разом із ним на перебував на його утриманні, оскільки колишня дружина виїхала до Польщі. Усі ці роки заявниця не цікавилася дитиною, не приймала участі у її вихованні та матеріальному забезпеченні, взагалі самоусунулась від участі у житті сина.

Враховуючи те, що вказані обставини, на його думку, могли б кардинально вплинути на рішення суду, якщо б заявлені вимоги розглядалися у порядку позовного провадження, просив заяву задовольнити: скасувати судовий наказ, виданий 26.12.2018р. та відмовити у його видачі; розяснити ОСОБА_3, що заявлені нею вимоги можуть бути розглянуті у порядку позовного провадження з додержанням загальних правил щодо предявлення позову.

15 лютого 2019 року до суду надійшли заперечення ОСОБА_3 на заяву про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами.

У своєму запереченні ОСОБА_3 посилалась на те, що всі ті обставини, на які посилається заявник як на підставу для задоволення своєї заяви, вважає необґрунтованими, оскільки розмір аліментів, який стягнутий з нього судом на утримання сина є мінімальним та не може бути меншим.

Підтвердила, що дійсно, малолітній ОСОБА_4 деякий час проживав з ОСОБА_1, однак вона була змушена його залишити батьком, оскільки він дозвіл на виїзд сина за кордон не надав. Про час перебування з батьком син згадувати не бажає, так як у нього тільки погані спогади.

Просила у задоволенні заяви відмовити.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник заяву підтримали та підтвердили викладені у ній обставини. ОСОБА_1 зазначив, що визначений судовим наказом розмір аліментів є надто великим, а зважаючи на те, що він отримує лише мінімальну пенсію по інвалідності, сплачувати аліменти саме у такому розмірі не має можливості. Крім того, пояснив, що оплачує навчання сина в спортивній секції та школі.

ОСОБА_3 під час розгляду справи заперечувала щодо задоволення заяви про перегляд судового наказу за нововиявленими обставини, з підстав викладених у її письмових запереченнях.

Заслухавши пояснення присутніх у судовому засіданні учасників справи, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного висновку:

Так, судом встановлено, що 26 грудня 2018 року Першотравневим районним судом м.Чернівці винесено судовий наказ, яким стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання малолітнього сина ОСОБА_4, 01.12.2008р.н., у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13 грудня 2018 року (з дня подачі заяви до суду) і до досягнення дитиною повноліття, а також стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 176,20 грн. (а.с.17).

Відповідно до п.5 ч.1 ст.161, ч.8 ст.170 ЦПК України у разі видачі судового наказу щодо стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не повязана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленою главою 3 розділуV цього Кодексу.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України визначено, що підставами для перегляду рішення, постанови або ухвали суду за нововиявленими або виключними обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Необхідними умовами нововиявлених обставин є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Як пояснив ОСОБА_1, визначений судом розмір аліментів є надто для нього високим, оскільки він є інвалідом третьої групи, у звязку із чим потребує доровартісного лікування.

Вказані обставини підтверджені письмовими доказами, зокрема, копією пенсійного посвідчення ОСОБА_1, з якого вбачається, що останній є інвалідом третьої групи загального захворювання, у звязку із чим отримує пенсію по інвалідності.

Так, відповідно до вимог ч.1 ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 161 цього Кодексу.

Аналіз норм ЦПК України, які регулюють наказне провадження, дає підстави для висновку про те, що наказне провадження - це самостійний вид провадження цивільного судочинства, що існує поряд із позовним і окремим провадженням, якому притаманна певна процесуальна форма, що має певні особливості, повязані з тим, що ця форма забезпечує захист прав та інтересів стягувача, що має документи проти боржника, який не виконує свої зобовязання. Метою наказного провадження є спрощення, скорочення та здешевлення судової процедури у тих випадках, коли це можливо та виправдано, та є ефективним засобом захисту прав боржника у безспірних справах. При вирішенні питання про видачу судового наказу суд не перевіряє обґрунтованість заявлених стягувачем вимог,оскільки на час видачі судового наказу суду невідомо про наявність спору між сторонами, через що в разі незгоди із таким наказом боржник може подати заяву про його скасування чи перегляд за нововиявленими обставинами, наслідком чого є скасування судом такого судового наказу, виданого в порядку наказного провадження.

Відповідно до вимог ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 180 СК України закріплено обовязок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Крім того, цей обовязок закріплений також і в Конституції України (статті 51, 52), та Сімейному кодексі України (статті 180-201).

За таких обставин, суд приходить до висновку, що обставини, на які посилається ОСОБА_1, як на підставу для задоволення своєї заяви, не можуть слугувати для її задоволення, оскільки розмір аліментів, стягнутий судовим рішенням - пятдесят відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку це є той мінімум необхідний для її нормального розвитку та забезпечення її тільки всім необхідним, у звязку із чим законодавець спростив їх стягнення, шляхом надання особі права на звернення до суду із заявою в порядку наказного провадження.

Що ж стосується посилань ОСОБА_1 на те, що судом не враховано той факт, що малолітній син ОСОБА_4 проживав три роки разом із ним, а ОСОБА_3 жодних коштів на його утримання не надавала, то варто зазначити, що боржник не позбавлений був права звернутися до суду із відповідним позовом до ОСОБА_3 про стягнення з неї аліментів на утримання спільного сина.

Отже, вирішуючи питання про видачу судового наказу, суд врахував положення ст.161 ЦПК України, якою визначено перелік вимог, за якими може бути видано судовий наказ, надав оцінку доданим до заяви доказам.

Таким чином, враховуючи наведені вище фактичні обставини справи, а також норми чинного законодавства та судової практики, суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами слід відмовити та залишити судовий наказ в силі, що не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Керуючись ст.ст.260-261, 353,354, 429 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами відмовити.

Судовий наказ Першотравневого районного суду м.Чернівці від 26 грудня 2018 року про стягнення з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_2) в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13 грудня 2018 року (з дня подачі заяви до суду) і до досягнення дитиною повноліття та стягнення з ОСОБА_1 на користь держави судового збору в сумі176гривень 20копійок - залишити в силі.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом п»ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п»ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці О. В. Вольська-Тонієвич