Справа № 604/250/19
Провадження № 2/604/175/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2019 року сел. Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області

в складі :

головуючого судді Сташківа Н.Б.

за участю

секретаря судового засідання Стадніцької З.О.

представника позивача - адвоката Колцуняка Ю.В.

представника відповідача - адвоката Янковича І.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду сел. Підволочиська Тернопільської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення коштів, посилаючись на те, що з 1988 року проживає разом із відповідачем у АДРЕСА_1 . Даний будинок їй належить на підставі довідки Скалатської міської ради від 25 лютого 2019 року № 2-67. На підставі договорів із ТОВ «Тернопільоблгаз» та ВАТ «Тернопільобленерго» їм надаються послуги з газопостачання та електричної енергії. Протягом періоду, з якого відповідач проживає за вказаною адресою, участі в оплаті спожитих комунальних послуг та у ремонті будинку не приймав. Комунальні послуги оплачуються виключно позивачем, що підтверджується відповідними квитанціями. Відповідач у добровільному порядку відмовляється вносити плату за комунальні послуги та відшкодувати свою частку витрат. Оскільки син та дочка багато років проживають окремо, вважає, що відповідач повинен нести витрати по оплаті комунальних послуг та утримання будинку у рівних частках, про що між ними було усно домовлено, зв`язку з чим просить стягнути із відповідача по справі в її користь 4320,84 грн половини вартості по оплаті комунальних послуг за період з 2016 по лютий 2019 рік. Крім того, позивачем понесені витрати по ремонту будинку, а саме заміна вікон та дверей у будинку та повна заміна покрівлі будинку, на що нею було витрачено 83379,34 грн. Враховуючи те, що з відповідачем була усна домовленість щодо сплати половини вартості понесених нею витрат, просить стягнути із відповідача в її користь 41689, 67 гривень.

В судовому засіданні позивач та її представник заявлені позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просять їх задоволити.

Відповідач та його представник проти задоволення позовних вимог категорично заперечили, мотивуючи тим, що позивач по справі є його співмешканкою, проживає понад 30 років і мають двох повнолітніх дітей. За час спільного проживання допомагав виконувати позивачу фізичну роботу, а також по ремонту будинку як особисто так і просив товаришів, при можливості надавав кошти для оплати комунальних послуг. Після звернення позивача із відповідним позовом також по мірі можливості хотів добровільно вирішити спір та допомогти оплатити комунальні послуги, проте позивач відмовлялась їх отримувати. Також зазначив, що проживає в кухні, котра має окремий вхід до будинку і самим будинком не користується. Враховуючи те, що у нього із позивачем не було будь-якої домовленості щодо оплати половини вартості ремонтних робіт та комунальних послуг у задоволенні позовних вимог просить відмовити у повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення позивача та її представника, доводи відповідача та його представника, дослідивши та проаналізувавши надані у справі докази у їх повній сукупності, вважає, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити, виходячи із наступних міркувань :

З пояснень сторін та довідки архівного відділу Підволочиської районної державної адміністрації № 151 від 05 березня 2019 року судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 проживають у цивільному шлюбі з 1988 року. По документах архівного фонду Магдаліївської сільської ради, у по господарських книгах с. Митниця станом на 1986-1990 років значиться господарство ОСОБА_3 . 1917 року - голова двору, разом з яким проживали : ОСОБА_4 -1937 р.н. - дочка, ОСОБА_1 - 1960 р.н., ОСОБА_5 1986 року - правнучка. ОСОБА_2 51 р.н. - відношення до голови господарства не вказано, проте проживає з 1988 року.

Станом на 25 лютого 2019 року в будинку АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , та ОСОБА_2 Вказане підтверджується довідкою Скалатської міської ради № 2-66 від 25 лютого 2019 року.

З довідки № 2-67 від 25 лютого 2019 року виданої Скалатською міською радою вбачається, що ОСОБА_1 , 1960 року народження, є дійсно власником будинку, який знаходиться у АДРЕСА_1 згідно запису з по господарської книги № 7 с. Митниця.

З пояснень представника позивача ОСОБА_7 судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 не встигла оформити своїх спадкових прав після спадкодавців та належним чином здійснити реєстрацію належного їй права власності на спірне будинковолодіння.

Відповідно до вимог ст.. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст.. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Таким чином судом встановлено, що позивач по справі ОСОБА_1 проживає разом із своїм чоловіком у цивільному шлюбі по АДРЕСА_1 . Разом з тим, будь-яких підтверджуючих документів щодо набуття права власності на будинковолодіння позивачем суду не представлено, а відтак посилання позивача на те, що вона являється одноосібним власником спірного будинковолодіння без підтвердження належними та допустимими доказами є безпідставним.

01 лютого 2006 року та 20 грудня 2016 року на ім`я позивача ОСОБА_1 було відкрито особові рахунки по оплаті за газопостачання та користування електричною енергією. Крім того, судом досліджені та оглянуті у судовому засіданні квитанції про оплату отриманих послуг за користування газопостачанням та електроенергією, а також квитанції на придбання будівельних матеріалів для проведення ремонтних робіт.

Згідно вимог ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч.3, 4 ст.. 156 ЖК України, передбачено, що члени сім`ї власника будинку зобов`язані дбайливо ставитися до житлового будинку(квартири). Повнолітні члени сім`ї власника зобов`язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і при домової території та проведенню ремонту. Спори між власником та членом його сім`ї про розмір участі у витратах вирішуються у судовому порядку. До членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в ч.2 ст. 64 ЖК України. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім`ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих правовідносин застосовуються правила, встановленні ст.. 162 ЖК України.

Статтею 162 ЖК України передбачено, що плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін.

Відповідно до п.23. Постанови ПВС України № 2 від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли у застосуванні житлового кодексу» при вирішенні спорів, пов`язаних з користуванням наймачами жилими приміщеннями в будинках приватного житлового фонду, суди повинні мати на увазі, що: укладений з власником будинку (квартири) на певний строк договір найму жилого приміщення може бути достроково розірваний за вимогою наймодавця лише у випадках, коли наймач або спільно проживаючі з ним особи систематично руйнують, псують жиле приміщення чи використовують його не за призначенням або систематичним порушенням правил співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи одному будинку, або наймач систематично (не менше трьох місяців підряд) не вносить квартирної плати і плати за комунальні послуги (ст.168 ЖК)

Відповідно до вимог ст. 810 ЦК України за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає, або зобов`язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату.

Статтею 811 ЦК України передбачено, що договір найму укладається у письмовій формі.

Аналізуючи вказані норми закону та судову практику суд приходить до висновку що для стягнення квартирної плати, оплати комунальних послуг , витрат на утримання будинку, проведення ремонтних робіт у випадку спору між власником будинку та членами його сім`ї, повинні встановлюватись між ними відповідною угодою з дотриманням її форми, що передбачена ст. 811 ЦК України.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа, має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у спосіб, що визначений даною статтею.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених даним Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Як було зазначено вище, судом встановлено, що позивач та відповідач проживали однією сім`єю у цивільному шлюбі понад 30 років у житловому будинку по АДРЕСА_1 , вели спільне господарство, ростили дітей, будь-яких договорів найму між сторонами у спосіб, що передбачений Законодавством України, укладено не було, а відтак позивачем ОСОБА_1 не доведено того, що відповідач ОСОБА_2 був наймачем будинковолодіння у АДРЕСА_1 та зобов`язаний оплачувати половину вартості комунальних послуг та витрат на проведення ремонтних робіт по будинку.

За вказаних обставин суд вважає, що в задоволенні позовних вимог позивача ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів слід відмовити за недоведеністю.

Разом із тим, суд не бере до уваги посилання позивача ОСОБА_1 на порушення її права як власника будинку та стягнення із відповідача половини вартості понесених нею витрат, оскільки дані обставини не ґрунтуються на встановлених у судовому засідання обставинах справи, не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні та спростовуються проаналізованими і дослідженими у судовому засідання матеріалами справи, а також відсутністю на підтвердження викладеного належних та допустимих письмових доказів. Крім того, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 не ініціювала із відповідачем укладення відповідних угод чи намагалась захистити своє право в порядку і спосіб, що визначений ЦК України.

На підставі наведеного, та керуючись ст. ст. 13, 141, 247, 263-265, 273, 280-284, 352, 354, 355 ЦПК України, ст.. ст. 322, 544, 526, 610,815, ЦК України, ст.ст. 64, 156, 162,168 ЖК України України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів - відмовити за недоведеністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Тернопільської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення виготовлений 11 вересня 2019 року.

Головуючий суддя - підпис

Копія вірна:

Суддя Підволочиського районного суду

Тернопільської області Н.Б.Сташків