ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 636/1647/19
Провадження № 2/636/1202/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

23 вересня 2019 рокуЧугуївський міський суд Харківської області
в складі:головуючого - судді Гуменного З.І.,
секретаря судового засідання Шикової К.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуєві цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування при Виконавчому комітеті Введенської селищної ради Чугуївського району Харківської області в інтересах малолітніх: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: служба у справах дітей Чугуївської районної державної адміністрації, Чугуївський районний центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, про позбавлення батьківських прав, -

в с т а н о в и в:

Орган опіки та піклування при Виконавчому комітеті Введенської селищної ради Чугуївського району Харківської області звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав відносно малолітніх дітей: ОСОБА_1 та ОСОБА_2

В обґрунтування своїх позовних вимог Орган опіки та піклування посилається на те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є батьками малолітніх ОСОБА_1 та ОСОБА_4 . Свої батьківські обов`язки протягом тривалого часу виконують неналежно, взагалі ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання, утримання та навчання своїх дітей. Мати проживає разом зі співмешканцем, батько з родиною не проживає, його місце перебування не відоме, участі у вихованні та утриманні дітей не приймає. Неодноразові обстеження умов проживання родини позитивних результатів не дали. Діти тимчасово перебували в лікувально-профілактичних закладах, однак ОСОБА_3 та ОСОБА_4 жодного разу не навідували дітей, не передавали речі, продукти харчування, не поцікавились їх життям та здоров`ям навіть в телефонному режимі. Діти перебували в родині патронатного вихователя, однак за цей час ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не створили належних умов для повернення дітей. Оскільки батьки ухиляються від виконання своїх обов`язків по утриманню, догляду та всебічному розвитку дітей, служба просить суд позбавити ОСОБА_3 та ОСОБА_4 батьківських прав відносно їх дітей.

Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі та відсутність заперечень проти ухвалення заочного рішення у справі.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, просила винести рішення відповідно до чинного законодавства.

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про дату та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення, та через оголошення на веб-сайті суду офіційної сторінки Судова влада України, письмові заперечення проти позову з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються, не надав.

Від представників третіх осіб надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутністю, проти задоволення позовних вимог не заперечували.

Враховуючи, те, що представник позивача не заперечує проти заочного вирішення справи, а відповідачі не подали відзив, наявні всі умови, встановлені ст. 280 ЦПК України, які необхідні для ухвалення заочного рішення. Таким чином, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін за доказами, що містяться в матеріалах справи при заочному розгляді справи відповідно до положень ст. 281 ЦПК України.

Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін за доказами, що містяться в матеріалах справи.

Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи у межах наданих доказів, суд приходить до висновку, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є батьками малолітніх ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвами про народження, виданими відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського районного управління юстиції Харківської області (а.с. 4).

Як зазначено у позові, родина перебуває під наглядом селищної ради з листопада 2018 року через те, що ОСОБА_3 переїхала разом із дітьми на територію селищної ради за адресою: АДРЕСА_1 до співмешканця. Міждисциплінарною комісією складено акт оцінки рівня безпеки дитини, згідно якого загрози життю та здоров`ю дітей не виявлено, однак мати не в змозі самостійно турбуватися про дітей та належним чином виконувати свої материнські обов`язки, вона перебуває в складних життєвих обставинах та потребує сторонньої допомоги. Протягом всього періоду їй надавався комплекс соціальних послуг. До родини регулярно здійснювались виїзди з метою перевірки умов проживання малолітніх дітей. У зв`язку із цим умови проживання родини ОСОБА_1 обстежувались неодноразово та було встановлено, що умови не задовільні, дуже брудно, відсутні продукти харчування тощо.

Через незадовільні умови проживання малолітніх дітей ІНФОРМАЦІЯ_3 влаштували до педіатричного відділення Чугуївської центрально лікарні ім. М.І. Кононенка. Строк перебування малолітніх дітей в лікувальному закладі завершився 01.02.2019. Під час перебування дітей у лікарні мати ОСОБА_3 дітей не відвідувала та станом їх здоров`я не цікавилась (а.с. 20).

30.01.2019 за наказом № 35 Чугуївського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді родина ОСОБА_3 взята під соціальний супровід як така, що перебуває у складних життєвих обставинах, строком на 6 місяців (а.с. 15).

31.01.2019 малолітні діти були влаштовані до патронатного вихователя ОСОБА_7 з метою тимчасового догляду, виховання та реабілітації на період подолання батьками складних життєвих обставин (а.с. 22).

Таким чином, службою у справах дітей встановлено, що батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дітьми в обсязі, необхідному для нормального самоусвідомлення; не надають доступу до культурних та інших духовних цінностей. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дітей та свідоме нехтування своїми батьківськи обов`язками.

Чугуївська районна державна адміністрація Харківської області 23.04.2019, розглянувши документи щодо ухилення від виконання батьківських обов`язків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 по відношенню до своїх малолітніх дітей та, враховуючи результати розгляду питання на Комісії з питань захисту прав дитини райдержадміністрації, встановила усунення від виконання батьківських обов`язків з боку ОСОБА_3 та ОСОБА_4 по відношенню до своїх малолітніх дітей і вважає за доцільне позбавити їх батьківських прав (а.с. 25-27).

Конвенція про права дитини, що ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991, визнаючи, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння, забезпечує те, щоб дитина не розлучалася з батьками в супереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.

У відповідності до ч. 2, ч. 3 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про стан здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, крім того зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Частина 4 ст. 155 СК України передбачає покладання на батьків відповідальності, встановленої законом, за ухилення їх від виконання батьківських обов`язків.

Відповідно до діючого СК України, до батьків, які ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків, передбачено застосування таких правових санкцій, які можуть вважатися юридичною відповідальність, зокрема, позбавлення батьківських прав. Відповідно до ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до ч. 1 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною, однак не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Таким чином, оскільки відповідачі не переймаються станом здоров`я своїх малолітніх дітей, ухиляються від виконання своїх обов`язків, передбачених законом, по їх вихованню та матеріальному утриманню, суд приходить до висновку щодо необхідності позбавлення їх батьківських прав і не бачить підстав для відмови в задоволенні позову, оскільки в даному конкретному випадку виявив та оцінив позитивний результат у майбутній долі малолітніх ОСОБА_1 та ОСОБА_2 і вважає, що таким чином та в такий спосіб будуть захищені їх права та інтереси.

Надані докази є підтвердженням того, що позбавлення батьків батьківських прав є доцільним, оскільки відповідачі допустили свідоме нехтування своїми обов`язками. На підставі викладеного, суд дійшов висновку про доцільність позбавлення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 батьківських прав відносно малолітніх ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною 2 ст. 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стаття 183 СК України зазначає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» - розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» - він не повинен перевищувати 50 % заробітної плати цієї особи, а у разі стягнення аліментів на неповнолітніх дітей - 70%.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, суд визначає розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідачів, у вигляді 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку.

З урахуванням встановлених обставин справи, досліджених у судовому засіданні доказів, вбачається, що відповідачі безвідповідально ставляться до виховання своїх дітей, ухиляються від виконання своїх обов`язків по їх вихованню, тому доцільно позбавити їх батьківських прав та стягнути при цьому аліменти на утримання дітей, оскільки особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Суд звертає увагу сторін, що відповідно до ст. 179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

На підставі вищевикладеного, перевіривши матеріали справи та надані докази, суд приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 76-80, 133, 141, 223, 258, 259, 263-265, 280-282, ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Позов Органу опіки та піклування при Виконавчому комітеті Введенської селищної ради Чугуївського району Харківської області в інтересах малолітніх: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: служба у справах дітей Чугуївської районної державної адміністрації, Чугуївський районний центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьківських прав відносно малолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позбавити ОСОБА_3 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_6 , батьківських прав відносно малолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 24.10.2001 Харківським РВ УМВС України в Харківській області, на користь виховного закладу, прийомних батьків, батьків-вихователів, опікунів/піклувальників, у родину, до якої діти будуть влаштовані, аліменти на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходів щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку, починаючи з 02 травня 2019, до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_6 у с-щі Введенка, Чугуївського району, Харківської області, на користь виховного закладу, прийомних батьків, батьків-вихователів, опікунів/піклувальників, у родину, до якої діти будуть влаштовані, на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходів щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку, починаючи з 02 травня 2019, і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 судовий збір в дохід держави у розмірі 1536 (одна тисяча п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп. з кожного.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржене в загальному порядку до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя -