Провадження №8/219/6/2019
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.02.2019 року м. Бахмут

Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі

головуючого судді Погрібної Н.М.,

за участю секретаря судового засідання Мирошниченко О.Л.,

заявника (боржника) ОСОБА_1

представника заявника (боржника) ОСОБА_2

представника стягувача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут заяву ОСОБА_1 про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами у цивільній справі №219/14701/18 за заявою ОСОБА_4 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

встановив:

01 лютого 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу виданого Артемівським міськрайонним судом Донецької області від 18 січня 2019 року про стягнення з неї на користь ОСОБА_4, 21.03.1981року народження (РНОКПП НОМЕР_1), місце реєстрації та проживання якого: Донецька область, Бахмутський район с. Іванівське, вул. Миру, буд. №1, аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менш, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідно віку, починаючи з 21.12.2018 року, до досягнення дитини повноліття.

В обґрунтування заявлених вимог заявник вказує, що нововиявленими обставинами є те, що, згідно акту проживання від 31.01.2019 року за підписом голови квартального комітету № 25 та який підтверджується підписами свідків, вказано, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, з вересня 2018 року мешкає один без реєстрації фактично за адресою: м. Бахмут, вул. Полярна буд. 34 по теперішній час, однак в довідці від 19.12.2018 року № 2728 виданої виконавчим комітетом Іванівської сільської ради та яка долучена до матеріалів справи вказано, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 дійсно зареєстрований та мешкає зі своїм сином ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, за адресою: Донецька область, Бахмутський район, село Іванівське, вул. Миру, буд. 1. Крім того, згідно довідки б/н виданої Головою ОСББ «Горбатова 65» вказується що за адресою: АДРЕСА_1 мешкає сімя у складі: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, також зазначає, що ухвалою Артемівського міськрайоного суду Донецької області від 20.12.2018 року було відкрито провадження у справі № 219/14227/18 суддею Радченко Л.А. за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Просить поновити строк звернення до суду із

заявою за нововиявленими обставинами, скасувати судовий наказ Артемівського

міськрайонного суду Донецької області від 18.01.2019 року та відмовити у видачі судового

наказу.

Ухвалою суду від 11.02.2019 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду.

В судовому засіданні заявник (боржник) та її представник заяву підтримали в повному обсязі, просили її задовольнити з підстав викладених у останній.

Представник стягувача адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви про перегляд судового наказу про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини за нововиявленими обставинами, оскільки вважав, що аргументи на які посилається заявник ( боржник) не можна вважати нововиявленими обставинами.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд приходить до наступного.

З приводу клопотання про поновлення строку на звернення до суду з заявою про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 8 ст. 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому Главою 3 розділу V цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 424 ЦПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано: з підстави, визначеної пунктом 1частини другої статті 423 цього Кодексу, а саме: за наявності істотних для справи обставин, що не були встановлені судом тане були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою,на час розгляду справи - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.

З наявних матеріалів справи вбачається, що про існування судового наказу заявниці ОСОБА_1 стало відомо 29 січня 2019 року, згідно штемпеля на поштовому конверті, що підтверджується поштовим повідомленням. З заявою про скасування судового наказу вона звернулася 01 лютого 2019 року, відтак встановлений законом строк на звернення до суду з заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами ОСОБА_1 не було пропущено.

Стосовно перегляду судового наказу за нововиявленими обставинами, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що відповідно до судового наказу Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 18.01.2019 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4, стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менш, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідно віку, починаючи з 21.12.2018 року, до досягнення дитини повноліття.

Відповідно до ч.1 ст.423 ЦПК України, рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно із ч.2 ст.423 ЦПК України, підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, у тому числі, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи та докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом (частина 4 статті 423 ЦПК України).

Пунктом 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у звязку з нововиявленими обставинами» визначено, що нововиявлені обставини це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути

відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Відповідно до пункту 4 вказаної постанови, вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не повязані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухвалені судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для предявлення нової вимоги (зокрема, погіршення майнового стану відповідача після ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів).

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у звязку з нововиявленими обставинами.

Пунктом 7 вищевказаної постанови передбачено, що обставини, які є підставою для перегляду судового рішення це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.

Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неналежне повідомлення заявника про час і місце розгляду справи, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Неподання стороною або особою, яка бере участь у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду у прийнятті доказів не є підставами для перегляду судового рішення у звязку з нововиявленими обставинами.

Як вбачається із рішення Європейського Суду з прав людини від 18 листопада 2004 року у справі «Правєдная проти Росії» (Pravednaya v. Russia), заява № 69529/01, пп. 27-28, та рішення від 6 грудня 2005 року у справі «Попов проти Молдови» № 2 (Popov v.Moldova № 2), заява № 19960/04, п. 46). процедура скасування остаточного судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду.

Відповідно ч.1 ст.160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Частиною 8 статті 170 ЦПК України визначено, що у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянутий за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому Главою 3 розділу V цього Кодексу.

Зі змісту заяви ОСОБА_1 та доданих до неї документів, вбачається, що дитина: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, разом із своєю матірю. Батько ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, з вересня 2018 року мешкає один без реєстрації фактично за адресою: м. Бахмут, вул. Полярна буд. 34 по теперішній час, однак в довідці від 19.12.2018 року № 2728 виданої виконавчим комітетом Іванівської сільської ради та яка долучена до матеріалів справи вказано, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, дійсно зареєстрований та мешкає зі своїм сином ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, за адресою: Донецька область, Бахмутський район, село Іванівське, вул. Миру, буд. 1 (підтверджено довідками).

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 168 ЦПК України під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.

Щодо норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, то обовязок батьків утримувати свою неповнолітню дитину належить до конституційних обовязків і передбачений ч.2 ст.51 Конституції України, в якій зазначено, що батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття.

Такий обовязок також передбачений ст.180 Сімейного кодексу України, відповідно до якої батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а в окремих випадках і своїх повнолітніх дітей. Отримання аліментів на дитину не залежить від того перебувають батьки у шлюбі чи ні, живуть вони разом чи окремо один від одного. Чинним законодавством України передбачено декілька способів стягнення аліментів.

Виконання батьками обовязку утримувати дитину може здійснюватися за домовленістю між ними. Так за домовленістю між батьками дитини, той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні, в грошовій і (або) натуральній формі. Також батькам надано право укласти договір про сплату аліментів на дитину, умови якого (розмір аліментів, строки їх виплати тощо) не повинні порушувати її права. При цьому розмір аліментів сторони визначають за домовленістю між собою, але за жодних обставин він не може бути меншим від передбаченого у ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України. Якщо розмір аліментів визначено у твердій грошовій сумі, до договору треба включати умови про індексацію, як вимагає ч. 2 ст. 184 того ж Кодексу. Договір має бути укладений письмово та підлягає нотаріальному посвідченню. У разі невиконання батьком (матір»ю) свого обов»язку за договором, стягнення аліментів здійснюється не за судовим рішенням, а на підставі виконавчого напису нотаріуса органом державної виконавчої служби.

За рішенням суду, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом.

Згідно з частиною 5 статті 183 Сімейного кодексу України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину 1/4, на двох дітей 1/3, на трьох і більше дітей половину заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Про стягнення аліментів має право звернутися той із батьків, з ким на законних підставах проживають діти. Таке місце проживання дітей, які не досягли десяти років визначається за згодою батьків, відповідно до ч. 1ст. 160 Сімейного кодексу України.

Також судом встановлено, що ухвалою Артемівського міськрайоного суду Донецької області від 20.12.2018 року було відкрито провадження у справі № 219/14227/18 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини (підтверджено ухвалою суду).

Посилання заявника на наявність невирішеного спору між сторонами про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів, не є істотними в розумінні норм сімейного законодавства та на даний час не можуть позбавляти батька права на отримання аліментів за рішенням (наказом) суду, оскільки, судовий наказ, згідно з вимогами ч.1, 2 ст. 160 ЦПК України є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звернутися до суду в інтересах інших осіб.

Суд зазначає, що кожен із батьків претендує на визначення місця проживання дітей з ним, це право у них рівне, і згідно з вимогами ч.1 ст. 161 СК України має бути вирішено органом опіки і піклування, або судом.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами не є підставною та обґрунтованою, оскільки жодна обставина, на яку посилається ОСОБА_1 у своїй заяві, не є нововиявленою обставиною, підстав для скасування судового наказу не вбачається.

Окрім того, вказані обставини не мають істотного значення для розгляду заяви про видачу судового наказу, оскільки не містять підстав для відмови у видачі судового наказу, передбачених статтею 165 ЦПК України.

Згідно з частиною 3 статті 429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може: 1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; 2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст. ст.161,165,170,354, 355, 423,429 ЦПК України, ст.ст.160,181,183,184 СК України, суд,

ухвалив:

В задоволені заяви ОСОБА_1 про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами у цивільній справі №219/14701/18 за заявою ОСОБА_4 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дитини відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення до Донецького апеляційного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Н.М. Погрібна