Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

12 вересня 2019 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Малюк В.М.,

при секретарі Матіко Я.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгороді, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про відшкодування майнової шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення,-

В СТ А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайоннго суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 , про відшкодування майнової шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення.

В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що 07.03.2018 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області по справі №308/8642/17 був винесений вирок відносно відповідача по справі ОСОБА_2 , яким судом було затверджено угоду про примирення від 30.08.2017 року між ним та ОСОБА_2 Зазначеним вироком ОСОБА_2 був визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, а саме у незаконному заволодінні транспортним засобом марки «FORD ESKORD» сірого кольору, Чеської реєстрації НОМЕР_1 , який належав на праві власності позивачу. Вирок суду першої інстанції набрав законної сили.

Даний автомобіль ОСОБА_2 не повернув позивачу, оскільки продав його по запчастинах і тому від автомобіля нічого не залишилося. У зв`язку з цим, перед укладенням мирової угоди від 30.08.2017р. по кримінальній справі №308/8642/17, а саме: 29.08.2017 року відповідачем була написана розписка про те, що він зобов`язується відшкодувати позивачу майнову шкоду в розмірі 30 000 грн. (тридцять тисяч гривень), яку було заподіяно внаслідок незаконного заволодіння транспортним засобом позивача, а також відповідач зобов`язувався відшкодувати шкоду до 28.02.2018 року у повному обсязі. Розписка написана відповідачем власноруч, без будь-якого психологічного та фізичного тиску. Однак, відповідач до сих пір нічого не відшкодував та на зв`язок не виходить. У зв`язку з наведеним позивач просить стягнути з відповідача на його користь, спричинену йому матеріальну шкоду в розмірі 30 000 грн., завдану вчиненням кримінального правопорушення.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду від 09 листопада 2018 року в даній цивільній справі відкрито провадження та ухвалено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Копію вказаної ухвали направлено сторонам. Надано строк для подачі заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження, відзиву на позовну заяву за наданням суду доказів в обґрунтування свого відзиву.

В подальшому, ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 24 квітня 2019 року справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, однак надав суду заяву в якій просить розглянути справу за його відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Повідомлення здійснювалося шляхом надсилання рекомендованим листом судової повістки за адресою проживання відповідача, зареєстрованою у встановленому законом порядку та шляхом розміщення оголошення про виклик відповідача на офіційному веб-сайті судової влади України. Відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.

Відповідач у судове засідання не з`явився. Причини неявки відповідача суду не відомі, у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву останній до суду не подав, жодних заяв чи клопотань не надіслав.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Встановлено, що вироком Ужгородського міськрайонного суду від 07.03.2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.289 КК України.

Вироком суду встановлено, що ОСОБА_2 30.07.2017 р. перебуваючи у с. Минай помітив автомобіль марки «FORD ESKORD» та в нього виник умисел на заволодіння вказаним транспортним засобом. У подальшому 31.07.2017 року, близько 18 години 00 хвилин, ОСОБА_2 , завчасно приготувавши дві автомобільні шини які в подальшому зафіксував на автомобілі марки «Форд» модель «Ескорт», та після чого таємно, з корисливих спонукань, діючи з прямим умислом - усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, з метою незаконного збагачення, перебуваючи біля дворогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 , де шляхом вільного доступу проник до салону автомобіля, та після чого незаконно заволодів транспортним засобом марки «FORD ESKORD» сірого кольору, Чеської реєстрації НОМЕР_1 , а саме: зачепив даний автомобіль до автомобіля марки «Фольсваген» модель «Т-4» білого кольору, Словацької реєстрації НОМЕР_2 , який перебуває у його користуванні, та після чого здійснив на даному автомобілі буксирування автомобіля марки «Форд Ескорт», за адресою с. Минай, вул. Слов`янська 33.

Потерпілим у даному кримінальному провадженні визнано ОСОБА_1 Цивільний позов потерпілим не заявлявся. Вирок набрав законної сили 10.04.2018 року.

Згідно розписки ОСОБА_2 від 29.08.2017 року, оригінал якої долучений позивачем до матеріалів справи, відповідач зобов`язується відшкодувати майнову шкоду в розмірі 30 000 грн. (тридцять тисяч гривень), яка була ним заподіяна внаслідок незаконного заволодіння транспортним засобом. Зобов`язується відшкодувати до 28.02.2018 року у повному обсязі. Зазначає, що дана розписка написана ним власноруч, без будь-якого психологічного чи фізичного тиску.

Відповідно до ч. 7 ст. 128 КПК України, особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Як встановлено судом позивачем не було заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні.

Відповідно до статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

У преамбулі та статті 6 параграфу 1 Конвенції, рішенні Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто-Холдінг» проти України», а також рішенні Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів.

Вироком Ужгородського міськрайонного суду від 07.03.2018 року встановлено, що мало місце незаконне заволодіння транспортним засобом марки «FORD ESKORD» сірого кольору, Чеської реєстрації НОМЕР_1 , який належав на праві власності ОСОБА_1 , та що відповідні дії вчинені ОСОБА_2 . Таким чином, суд доходить до висновку що дані обставини не підлягають доказуванню.

Згідно ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Статтею 1192 ЦК України передбачено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Щодо розміру збитків, завданих неправомірними діями ОСОБА_2 , суд дійшов до висновку, що написавши розписку від 29.08.2017 року відповідач визнав факт заподіяння кримінальним правопорушення ОСОБА_1 матеріальної шкоди в розмірі 30 000 грн. (тридцять тисяч гривень). Дана розписка є належним доказом щодо підтвердження розміру збитків, що підлягають відшкодуванню.

На підставі зазначеного вище, враховуючи те, що вироком суду була встановлена вина ОСОБА_2 , між діями останнього і спричиненою позивачу шкодою є безпосередній причинний зв`язок, суд приходить до висновку що позовна заява підлягає задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягають стягненню зазначені кошти.

На підстави викладеного та керуючись ст. ст.4,5,13,76-81,82,133,141,259,265 ЦПК України, ст. ст.16,22,23,1166,1177 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про відшкодування майнової шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешк. АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , мешк. АДРЕСА_3 ) матеріальну шкоду в розмірі 30 000 грн., завданої вчиненням кримінального правопорушення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 20 вересня 2019 року.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду В.М. Малюк