ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2019 року м. Київ

справа № 752/8434/19

провадження № 22-ц/824/11068/19

Київський Апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого - Іванової І.В.

суддів - Матвієнко Ю.О., Мельника Я.С.

при секретарі - Ярмак О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 23 квітня 2019 року у складі судді Колдіної О.О., у справі за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову до подачі позовної заяви,

встановив:

У квітні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову до пред`явлення позовної заяви, в якій останній просив накласти арешт на нерухоме майно: гараж, машиномісце в надземно-підземному паркінгу П 108, площею 17,9 кв. м. та гараж, машиномісце в надземно-підземному паркінгу, площею 17.8 кв. м., що розташовані за адресою АДРЕСА_1 , та належать ОСОБА_1 на праві приватної власності; на рухоме майно - автомобілі: Porsche Cayenne, загальний легковий універсал В, номер шасі НОМЕР_1 , колір бежевий, номерний знак НОМЕР_2 ; Nissan Теаnа, загальний легковий седан В, номер шасі НОМЕР_3 , колір чорний, номерний знак НОМЕР_4 ; LAND ROVER RANGE ROVER, загальний легковий універсал В, номер шасі НОМЕР_5 , колір чорний, номерний знак НОМЕР_6 ; LEXUS LS 460. загальний легковий седан В, номер шасі НОМЕР_7 , що належать ОСОБА_1 на праві приватної власності.

ОСОБА_2 обґрунтовує свою заяву тим, що наразі ОСОБА_1 здійснює дії з реалізації спірного майна, придбаного за його кошти, вчиняє перешкоди у користуванні майном заявнику. Так, 01 лютого 2019 року нею було відкликано нотаріально посвідчену довіреності від 13 вересня 2018 року на користування ОСОБА_2 автомобілями, незважаючи на те, що майно було придбано за кошти заявника. У зв`язку з цим ОСОБА_2 має намір звернутись до суду з позовом про визнання договору купівлі продажу щодо майна удаваним в частині покупця, переведення прав і обов`язків покупця та визнання права власності на спірне майно.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 23 квітня 2019 року заяву ОСОБА_2 задоволено.

Накладено арешт на: гараж, машиномісце в надземно-підземному паркінгу П 108, площею 17,9 кв.м. та гараж; машиномісце в надземно-підземному паркінгу, площею 17.8 кв.м., що розташовані за адресою АДРЕСА_1 ; автомобілі: Porsche Cayenne, загальний легковий універсал В, номер шасі НОМЕР_1 , колір бежевий, номерний знак НОМЕР_2 ; Nissan Теаnа, загальний легковий седан В, номер шасі НОМЕР_3 , колір чорний, номерний знак НОМЕР_4 ; LAND ROVER RANGE ROVER, загальний легковий універсал В, номер шасі НОМЕР_5 , колір чорний, номерний знак НОМЕР_6 ; LEXUS LS 460, загальний легковий седан В, номер шасі НОМЕР_7 , що належать ОСОБА_1 на праві приватної власності.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду через неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права та постановити нову, якою відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_2

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 вказує, що саме по собі відкликання довіреності на користування автомобілем не може свідчити про намір власника відчужити спірне майно. В оскаржуваній ухвалі суд не наводить доказів того, що заявник ОСОБА_2 має безумовне і безвідкличне право на користування спірним майном. Крім того, суд не спростовує той факт, що скаржник, як власниця майна мала право ним володіти, користуватися та розпоряджатися, зокрема, відкликати надане, у даному випадку ОСОБА_2 , право керування транспортними засобами. Також апелянт зазначає про те, що до цього часу з жодним позовом до неї ОСОБА_2 не звертався.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 посилається на те, що захід забезпечення позову має ознаки співмірності із позовними вимогами, відсутність вжиття заходів забезпечення утруднить виконання рішення суду у справі про визнання договору частково недійсним, адже у разі його задоволення, позивач набуде права власності на спірне майно. На думку заявника, накладення судом арешту на майно жодним чином не позбавляє ОСОБА_1 можливості вільно користуватись та розпоряджатись майном, їздити на автомобілях, здавати їх та парко місця в оренду, тобто не створює жодних перешкод для користування власністю.

В суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 . апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Представник заявника ОСОБА_2 заперечував проти задоволення скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників, розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Відповідно до ч.4 ст.152 ЦПК України, у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Як вбачається з єдиного державного реєстру судових рішень, після постановлення 23.04.2018 року оскаржуваної ухвали про забезпечення позову, заявник ОСОБА_2 звернувся до суду з відповідним позовом до ОСОБА_1 й ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 17 червня 2019 року було відкрито провадження у справі.

Таким чином, суд першої інстанції враховуючи вимоги позивача, характер взаємовідносин сторін по справі, і те, що між сторонами у справі дійсно існує спір та існує реальна загроза невиконання у майбутньому рішення суду у разі задоволенні позовних вимог, дійшов правильного висновку про задоволення заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне майно.

Посилання відповідачки у скарзі безпідставні, оскільки судом враховано що обраний заявником спосіб забезпечення позову є таким що надасть можливість захистити його права, виходячи з предмета спору та відсутні підстав вважати, що такий спосіб спричинить не відновлювальної шкоди відповідачу.

За таких обставин, апеляційний суд прийшов до висновку про те, що зазначене судове рішення постановлено з додержанням вимог закону, а тому у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381 ЦПК України, Київський Апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

постановив :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 23 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий:

Судді :