Справа № 487/4988/19
Провадження № 2/487/1956/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.09.2019 року Заводський районний суд м. Миколаєва в складі головуючого судді: Гаврасієнка В.О., за участю секретаря судового засідання: Полінкевич К.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

01.07.2019 року ОСОБА_1 звернулася із позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що сімейні відносини не склались через те, що сторони суттєво різні люди, сторони не сходяться у поглядах на важливі життєві питання, у сторін діаметрально протилежні погляди на ролі чоловіка та жінки у сімї та на їх обов`язки. Прийти до згоди при вирішенні багатьох важливих питань сторонам не вдається. Роки подружнього життя довели той факт, що сторони різні люди та сумісне життя просто неможливе. Сторони віддалилися один від одного, що зробило неможливим сумісне життя як подружжя. Зникло почуття любові, втрачено взаєморозуміння та взаємоповага. Відповідач не поважно ставиться до дитини, влаштовує у її присутності скандали, що впливає на психіку дитини, що і підштовхнуло позивача до звернення до суду із заявою про розірвання шлюбу. З січня 2019 року сторони проживають окремо. Майнового спору між сторонами не існує. Аліментні зобов`язання виконуються за домовленістю в добровільному порядку. Посилаючись на викладене позивач просила позов задовольнити.

До судового засідання позивач не з`явилася, надала до суду заяву, у якій просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи у підготовчому судовому засіданні, причину неявки суду не повідомив.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 20 жовтня 2006 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено шлюб, який був зареєстрований Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 1546, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 . Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Проте спільне життя сторін не склалося через те, що сторони суттєво різні люди, сторони не сходяться у поглядах на важливі життєві питання, у сторін діаметрально протилежні погляди на ролі чоловіка та жінки у сімї та на їх обов`язки. Сторони подружніх відносин не підтримують.

Нормами ст. 51 Конституції України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 №11, проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Вище викладені вимоги законодавства регламентовані також ст.112 СК України.

Із змісту ст. 112 СК України вбачається, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Таким чином, вище викладені обставини свідчать про те, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та таким, що суперечить інтересам сторін.

За такого, суд вважає, що їх сім`я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, тому згідно зі ст.ст. 110, 112 СК України позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 280-284 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , 20 жовтня 2006 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 1546 розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити шлюбне прізвище « ОСОБА_5 ».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського Апеляційного суду або через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , проживає: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстрований: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя В.О. Гаврасієнко