Номер провадження: 22-ц/813/131/19
Номер справи місцевого суду: 523/2487/18
Головуючий у першій інстанції Бабаков В.П.
Доповідач Журавльов О. Г.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - Журавльова О.Г.,

суддів: Комлевої О.С., Кравця Ю.І.,

за участю секретаря Ковязіної А.Д.,

позивач - ОСОБА_2,

відповідач - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 на заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 21 серпня 2018 року у складі судді Бабакова В.П.,

встановив:

У лютому 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача на утримання їх неповнолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно по 2000,00 грн., та на своє утримання щомісячно по 881,00 грн.

Позов обґрунтовано тим, що з відповідачем по справі ОСОБА_2 перебуває у зареєстрованому шлюбі. Дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач є батьком дитини, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, але спроможний таку допомогу надавати.

Заочним рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 21 серпня 2018 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання їх спільної неповнолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно по 1/4 частині з усіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20.02.2018 року і до ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на її утримання щомісячно по 1/6 частині з усіх видів заробітку (доходу), починаючи з 20.02.2018 року і до ІНФОРМАЦІЯ_3.

Вирішено питання судових витрат.

В частині стягнення аліментів допущено негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Задовольняючи позов шляхом стягнення аліментів в частках від доходу батька, суд першої інстанції керувався ст. ст. 181, 183 СК України.

Вказане заочне рішення суду після його перегляду судом першої інстанції оскаржує в апеляційному порядку відповідач ОСОБА_3

В скарзі з посиланням на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права ставиться питання про скасування судового рішення та ухвалення нового рішення про задоволення позову частково. А саме, просить стягувати з нього аліменти в твердій грошовій сумі на утримання їх спільної неповнолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно по 1000 грн. та на утримання дружини ОСОБА_2 в розмірі 200 грн. на місяць.

При цьому зазначено, що у позові ОСОБА_2 було заявлено до відповідача вимоги щодо стягнення аліментів на утримання дитини саме в твердій грошовій сумі.

Інші сторони судове рішення не оскаржували.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах позовних вимог, доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Згідно ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Ухвалюючи рішення та задовольнивши позов, стягнувши аліменти з відповідача в частках від його заробітку, суд першої інстанції виходив з того, що платник аліментів офіційно не працевлаштований та отримує періодично мінливі доходи як підсобний робочий.

Проте, погодитись з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не може, оскільки суд першої інстанції в порушення принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст. 13 ЦПК) вийшов за межі позовних вимог.

Обставини справи.

Встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні.

Згідно копії свідоцтва про народження дитини, відповідач у справі приходиться батьком неповнолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Заочним рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 07 серпня 2017 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.8).

Як зазначено у позові, матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає, але спроможний таку допомогу надавати. ОСОБА_2 просила суд стягнути з відповідача у твердій грошовій сумі аліменти на утримання дитини та на її утримання щомісячно по 2000,00 грн., та по 881,00 грн. відповідно.

Правове обґрунтування.

Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов'язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно з частинами першою-третьою статті 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, аліменти присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно частини 1 статті 182 СК України та роз'яснень, викладених у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» суд, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, повинен урахувати: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до частини 1 статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно статті 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до частини 2 статті 184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації. Індексація проводиться згідно із Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» в редакції Закону №1368-VІІІ від 17.05.2016 року.

Згідно статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» розмір прожиткового мінімуму на дитину віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017року по 30.04.17 року становить 1689 грн., з 01.05.2017року по 30.11.2017 року - 1777 грн., з 01 грудня 2017 року - 1860 грн.

Відповідно до статей 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно частини 1 статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Висновки суду.

Відповідач відомості про місце роботи та свій щомісячний дохід суду не надав, але в суді апеляційної інстанції підтвердив, що офіційно не працевлаштований, має нерегулярний, мінливий дохід. Крім того, ОСОБА_3, посилаючись на те, що мешкає в сільській місцевості, розуміючи необхідність сплати ним аліментів на утримання дитини та дружини, погодився з розміром аліментів на утримання дитини в розмірі 1500 грн. на місяць та на утримання ОСОБА_2 в розмірі 500 гривень на місяць.

Враховуючи встановлене, апеляційний суд дійшов висновку щодо необхідності стягнення аліментів з ОСОБА_3 в твердій грошовій сумі в розмірах визнаних останнім в суді апеляційної інстанції.

Таким чином судова колегія вважає, що висновки районного не відповідають фактичним обставинам справи, тому рішення суду першої інстанції на підставі ст. 376 ч. 1 п. 1, 3 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 268, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 21 серпня 2018 року скасувати та ухвалити нову постанову, якою позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, (ІПН НОМЕР_1, АДРЕСА_2) на користь ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2, АДРЕСА_1) аліменти в твердій грошовій сумі на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно по 1500 (одна тисяча п'ятсот гривень), починаючи з 20.02.2018 року до ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на її утримання щомісячно у розмірі 500 (п'ятсот гривень), починаючи з 20.02.2018 року до ІНФОРМАЦІЯ_3.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст Постанови складено 14 травня 2018 року.

Головуючий О.Г.Журавльов

Судді

О.С.Комлева

Ю.І.Кравець