Ухвала

20 лютого 2019 року

м. Київ

справа №757/50562/16-ц

провадження №61-30269св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі:

головуючого - Висоцької В. С. (суддя - доповідач),

суддів: Лесько А. О., Пророка В. В., Сімоненко В. М., Фаловської І.М.,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Держави України в особі Кабінету Міністрів України, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, заподіяної терористичним актом, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду

м. Києва від 16 листопада 2017 року,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

представник позивача - ОСОБА_2,

відповідачі: Держава Україна в особі Кабінету Міністрів України, Державна казначейська служба України,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Держави України в особі Кабінету Міністрів України, Державної казначейської служби України, у якому просив відшкодувати йому за рахунок коштів державного бюджету України шкоду, заподіяну терористичним актом за знищений автомобіль в сумі 198 362 грн відповідно до положень статті 19 Закону України «Про боротьбу з тероризмом».

Позовна заява мотивована тим, що позивачу на праві приватної власності належав автомобіль Ford Fiesta, номерний знак НОМЕР_1. Внаслідок терористичної атаки 24 січня 2015 року на м. Маріуполь Донецької області автомобіль був знищений, що підтверджується актом про пожежу від 25 січня 2015 року та довідкою від 03 лютого 2015 року.

За даними прес-служби прокуратури Донецької області, що розміщені на офіційному сайті Генеральної прокуратури України, події, що відбулись у

м. Маріуполь, кваліфіковано як терористичний акт та відкрито кримінальне провадження за частиною третьою статті 258 Кримінального кодексу України.

Заочним рішенням Печерського районного суду м. Києва від 23 травня

2017 року у складі суддіЦокол Л. І. позов задоволено.

Стягнуто ОСОБА_1 за рахунок коштів Державного бюджету України шкоду, заподіяну терористичним актом за знищений автомобіль Ford Fiesta, номерний знак НОМЕР_1, в сумі 198 362 грн, судові витрати в розмірі

1 983,62 грн та витрати, пов'язані з явкою до суду в розмірі 1 005,92 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що вимоги позивача є обґрунтованими, наявний обов'язок Держави відшкодувати завдану шкоду внаслідок терористичного акту, при цьому відсутність окремо визначеного Закону не може бути підставою для відмови у відшкодуванні.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 16 листопада 2017 року заочне рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

Рішення апеляційного суду мотивоване тим, що позивач не надав доказів на підтвердження факту завдання шкоди безпосередньо внаслідок терористичного акту, не наведено осіб, які такий акт здійснили.

Апеляційний суд також указав, що до участі у справі підлягає залученню винна особа, до якої у подальшому держава у разі доведення позову ОСОБА_1 може пред'явити регресні вимоги про відшкодування шкоди. Разом із тим, ураховуючи відсутність вироку, що набрав законної сили, відповідно до якого встановлено винну особу щодо знищення автомобіля ОСОБА_1 в м. Маріуполі Донецької області, відсутня можливість залучення винного до розгляду справи.

У касаційній скарзі, поданій у грудні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_1 просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального і порушення норм процесуального права.

Доводи касаційної скарги зводяться до того, що факт заподіяння шкоди майну ОСОБА_1 саме внаслідок вчинення терористичного акту підтверджується матеріалами справи та підтверджується обставинами, що визнані судом загальновідомими, а також встановлені щодо Держави України в особі Кабінету міністрів України та Державної казначейської служби України рішенням суду, яке набрало законної сили.

Касаційна скарга також містить посилання на те, що судом апеляційної інстанції безпідставно було застосовано до спірних правовідносин положення статей 1166, 1177 ЦК України, оскільки відшкодування шкоди, заподіяної терористичним актом, регламентується спеціальною нормою - статтею 19 Закону України «Про боротьбу з тероризмом».

Аргументом касаційної скарги також указано те, що Україна не відступала від зобов'язань, визначених статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в окремих районах Донецької та Луганської областей відповідно до статті 15 наведеної Конвенції.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08 грудня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі, справу витребувано із суду першої інстанції.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України від 3 жовтня 2017 року

№ 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального

кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів».

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до підпункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення

змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У травні 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів або палати (об'єднаної палати), передає справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо така колегія або палата (об'єднана палата) вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду України.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону від 3 жовтня 2017 року касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Частиною другою статті 415 ЦПК України передбачено, що процедурні питання, пов'язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом касаційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 12 грудня 2018 року передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу № 265/6582/16-ц за позовом

ОСОБА_4 до Держави України в особі Кабінету Міністрів України та Державної казначейської служби України про відшкодування майнової шкоди.

Постановляючи зазначену ухвалу, Верховний Суд указав про необхідність забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики з урахуванням таких аспектів розгляду справ про відшкодування шкоди, заподіяної терористичним актом, що свідчить про виключність цієї правової проблеми, зокрема, необхідність визначення: правової підстави відшкодування шкоди, заподіяної терористичним актом (стаття 19 Закон України «Про боротьбу із тероризмом», стаття 86 Кодексу цивільного захисту України, чи їх застосування за аналогією закону); порядку відшкодування шкоди, заподіяної терористичним актом; суб'єкта відшкодування шкоди, заподіяної терористичним актом, з урахуванням території, на якій відбулося заподіяння шкоди (підконтрольна чи непідконтрольна).

Правовідносини у справі, яка переглядається, є подібними із правовідносинами, що виникли у справі 265/6582/16-ц, яка передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

У пункті 10 частини першої статті 252 ЦПК України встановлено, що у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об'єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі. Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу, - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

За викладених обставин, колегія суддів вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у справі № 757/50562/16-ц до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи

265/6582/16-ц.

Керуючись статтями 252, 253, 415 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Держави України в особі Кабінету Міністрів України, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, заподіяної терористичним актом зупинити до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи 265/6582/16-ц.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька

Судді А. О. Лесько

В. В. Пророк

В. М. Сімоненко

І. М. Фаловська