Провадження № 2/537/231/2019
Справа № 537/5396/18
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.02.2019 Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі:

головуючої судді Фадєєвої С.О.,

за участі секретаря Посмітної О.М..,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кременчуці за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою, де просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем ОСОБА_2, зареєстрований 20.09.2013 Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області за актовим записом №831, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Залоїло».

На обґрунтування позову зазначила, що 20.09.2013 між нею та відповідачем було укладено шлюб. В шлюбі мають дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Вказала на те, що з відповідачем проживали разом до жовтня 2018 року, після чого шлюбні стосунки були фактично припинені. Наразі вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, спільного майна немає. Подальше сімейне життя неможливе у зв»язку з різними характерами та різними поглядами на подружнє життя. За спільною згодою, дочка після розірвання шлюбу залишиться проживати з нею.

Позивач у судове засідання не з»явилася, надала суду заяву, відповідно до якої свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить справу розглядати у її відсутність, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з»явився, надав суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги визнав в повному обсязі та просив справу розглядати у його відсутність.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України за відсутністю учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 20.09.2013 у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області за актовим записом, що підтверджується свідоцтвом про шлюбу серії І-КЕ № 109033.

В шлюбі мають малолітню дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-КЕ№ 238321.

З позову вбачається, що подружжя з жовтня 2018 року не підтримує шлюбних відносин. Спільне життя сторін не склалося у зв'язку з виникненням непорозуміння, різними поглядами на життя, різними сімейними цінностями. Бажання та наміру відновити нормальні сімейні стосунки у сторін відсутні.

Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно зі статтею 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин.

Відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно із положеннями пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Відповідно до ст.111 Сімейного кодексу України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

З матеріалів справи вбачається, що налагодження між сторонами сімейних відносин є не тільки неможливим, але й недоречним, клопотань про надання строку на примирення до суду не надходило.

Приймаючи до уваги ту обставину, що сторони не підтримують шлюбно-сімейних стосунків, наміру поновлювати сімейні стосунки не мають, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог.

Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивач ОСОБА_1 бажає залишити шлюбне прізвище «Залоїло».

Керуючись ст.5, 10, 13, 19, 76, 77, 81, 141, 142, 265, 280-282 ЦПК України, ч. 3 ст.105, ст.110, 112 Сімейного кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, місце проживання: 39600, Полтавська область, м. Кременчук, пров. Господарський, буд.7А) до ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, місце реєстрації: Кіровоградська область, Онуфріївський район, с. Костянтинівка, вул. Центральна, буд.11) про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 20.09.2013 у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького4 міського управління юстиції у Полтавській області за актовим записом № 831 між ОСОБА_2 та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Фустій) ОСОБА_4 розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище «Залоїло».

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Суддя С.О. Фадєєва

Повний текст рішення виготовлений та проголошений 18.02.2019 о 15 год. 00 хв.