Справа № 219/6315/19
Провадження № 2/219/2119/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2019 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючого судді Медінцевої Н.М.,

при секретареві Волохіній Г.С.,

за участі позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника третьої особи Моісєєвої М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Бахмуті Донецької області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Служба у справах дітей Соледарської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

10 червня 2019 року представник позивача ОСОБА_2 в інтересах позивача ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, посилаючись на те, що позивач ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_3 є батьками неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина зареєстрована за місцем реєстрації матері, але фактично з 2016 року проживає разом із батьком у будинку, що належить йому на праві власності. З 2016 року відповідачка залишила дочку з батьком та свідомо самоусунулася від дитини, перестала спілкуватися з нею, приймати участь в її житті, займатися її вихованням та забезпеченням її благополуччя. Тривалий час (близько трьох років) відповідачка не піклується про фізичний і духовний розвиток дочки, не виявляє інтересу до її проблем та інтересів, не цікавиться її життям, не піклується про стан її здоров`я, жодним чином не проявляє материнської турботи. ОСОБА_4 навчається в 11 класі загальноосвітньої школи № 5 та її виховує батько ОСОБА_1 , який тримає на контролі відвідування дитиною школи, слідкує за її навчальними досягненнями, реагує на рекомендації та зауваження вчителя, приділяє увагу оздоровленню дитини, бере участь у громадському житті школи. За час навчання в 10-11 класах протягом 2017-2018 років мати жодного разу школу не відвідувала, участі у вихованні дочки не приймала, батьківські збори не відвідувала, успіхами дитини не цікавилася, з родиною не проживала. Тобто ставлення відповідачки до виконання батьківських обов`язків свідчить про її умисне ухилення від виконання цих обов`язків. У дитини взагалі відсутні будь-які стосунки з матір`ю: вона з дочкою не спілкується та у них відсутні будь-які відносини, спільні заходи, проведення часу спілкування і тому подібне, незважаючи на те, що у відповідачки відсутні будь-які перешкоди у прийнятті участі у житті дитини. Самостійної ініціативи з приводу виховання дитини та спілкування з нею відповідачка не проявляє. Матеріальним забезпеченням дитини також займається тільки батько. Будь-якого фінансового забезпечення відповідачка дитині не надає та участі в утриманні дочки не приймає, хоча вона є працездатною людиною та на підставі ст. 180 СК України зобов`язана утримувати дочку до досягнення нею повноліття. Відтак, існують підстави для позбавлення відповідачки батьківських прав. З урахуванням викладеного та зважаючи на інтереси дитини, просить: позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частини від заробітку (доходу) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягнення від дня звернення до суду до досягнення дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повноліття.

Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 18 липня 2019 року відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 19 серпня 2019 року на 10-00 годину.

19 серпня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 19 вересня 2019 року на 13-30 годину.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_2 у судовому засіданні на вимогах позовної заяви наполягали та просили їх задовольнити з мотивів, викладених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилася. Про дату, час і місце судового засідання була повідомлена належним чином. 19 серпня 2019 року позивачем надано заяву від відповідача ОСОБА_3 , в якій вона зазначила, що позовні вимоги про позбавлення її батьківських прав відносно дочки ОСОБА_4 визнає повністю та просить розглянути справу без її участі.

Представник третьої особи Служба у справах дітей Соледарської міської ради Моісєєва М.О. у судовому засіданні підтримала вимоги позовної заяви та вважала за доцільне позбавити батьківських прав відповідача ОСОБА_3 відносно її неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що надала суду висновок органу опіки та піклування.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника третьої особи, врахувавши думку неповнолітньої дитини, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 04 червня 2019 року, ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 у с. Роздолівка Бахмутського району Донецької області. Її батьками є позивач ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_3 (а.с. 9).

Відповідач ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 7, 19).

Згідно з довідкою від 02 листопада 2018 року № 3078/18-19 та актом встановлення факту проживання від 02 листопада 2018 року, неповнолітня дитина ОСОБА_4 зареєстрована за місцем реєстрації матері АДРЕСА_1 , але фактично з 2016 року проживає разом із батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 11-12).

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 82038816 від 09 березня 2017 року, позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності належить будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 13).

У судовому засіданні встановлений факт того, що мати неповнолітньої дитини ОСОБА_4 ОСОБА_3 систематично ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, вихованням та утриманням дитини не займається. Даний факт підтверджується, зокрема, довідкою № 446 від 02 листопада 2018 року про участь батьків у вихованні дочки ОСОБА_4 , згідно з якою ОСОБА_4 навчається в 11-Б класі Бахмутської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 5 з профільним навчанням. Її виховує батько ОСОБА_1 . За час навчання в 10-11 класах, протягом 2017-2018 навчальних років, вихованням дочки займався виключно батько ОСОБА_1 Він постійно тримав на контролі відвідування дитиною школи, слідкував за її навчальними досягненнями, позитивно реагував на зауваження, рекомендації вчителя, відвідував батьківські збори. В канікулярний час приділяв увагу оздоровленню дитини. Батько приймає активну участь у громадському житті класу та школи. За даний період навчання мати жодного разу школу не відвідувала, участі у вихованні дочки не приймала, батьківські збори не відвідувала, успіхами дитини у класного керівника не цікавилася, внесків у благодійний фонд школи та класу не робила, з родиною не проживала (а.с. 10).

Таким чином, з 2016 року відповідачка залишила дочку з батьком та свідомо самоусунулася від дитини, перестала спілкуватися з нею, приймати участь в її житті, займатися її вихованням та забезпеченням її благополуччя. Більше трьох років відповідачка не піклується про фізичний і духовний розвиток дочки, не виявляє інтересу до її проблем та інтересів, не цікавиться її життям, не піклується про стан її здоров`я, жодним чином не проявляє материнської турботи.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконкому Соледарської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав № 36 від 03 вересня 2019 року, Орган опіки та піклування виконкому Соледарської міської ради вважає доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно її дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 41).

Згідно зі ст. 164 Сімейного Кодексу України (далі СК України), мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них.

Принцип «забезпечення якнайкращих інтересів дитини», закріплений у Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року), вимагає, щоб в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділялась якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ст. 3).

Конвенція про права дитини у статті 12 визначає, що Держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. 3 цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що торкається дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства.

Згідно з Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року), якщо внутрішнім законодавством дитина взнається такою, що має достатній рівень розуміння, перед прийняттям рішення судовий орган: визначає, чи має він достатньо інформації для прийняття рішення в найвищих інтересах дитини, і в разі необхідності одержує додаткову інформацію, зокрема від суб`єктів батьківської відповідальності; упевнюється в тому, що дитина отримала всю відповідну інформацію; у відповідних випадках консультує особисто дитину (у разі необхідності приватно) сам або через інших осіб чи інші органи в зрозумілий дитині спосіб, якщо це явно не суперечить найвищим інтересам дитини; надає можливість дитині висловлювати її думки; приділяє належну увагу думкам, висловленим дитиною (ст. 6).

Таким чином, практична реалізація принципу «забезпечення якнайкращих інтересів дитини» вимагає, в тому числі, з`ясування судами думки дитини під час вирішення спорів, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Національне законодавство визначає право дитини, яка може висловити свою думку бути вислуханою при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном ( ст. ст. 160, 161, 171 СК України), під час вчинення дій, пов`язаних з розлученням дитини з одним або обома батьками (ст. 14 Закону України «Про охорону дитинства»), під час вирішення питання про повернення дитини до країни постійного перебування (ст. 13 Конвенції про цивільно-правові аспекти міжнародного викрадення дітей).

З метою реалізації принципу «забезпечення якнайкращих інтересів дитини», закріпленого у Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року судом з`ясовано думку неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка згодна, щоб її мати ОСОБА_3 позбавили батьківських прав, оскільки вона не бере участі у її вихованні, про що 09 серпня 2019 року нею надано письмову заяву (а.с. 39).

Беручи до уваги наведене, суд вважає доведеним у судовому засіданні факт ухилення відповідача ОСОБА_3 від виконання своїх обов`язків по вихованню неповнолітньої дитини ОСОБА_4 та вважає за доцільне позбавити батьківських прав відповідача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно її неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Позивач ОСОБА_1 у позовній заяві просив стягнути з ОСОБА_3 аліменти на його користь на утримання малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (дохода) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дати подання даного позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

У судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_3 добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає.

Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Згідно зі ст. 181 ч. 3 цього ж Кодексу, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне положення дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище дитини та платника аліментів, яка є працездатною та має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, та вважає, що з відповідачки підлягають стягненню аліменти у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (дохода) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, в даному випадку з 10 червня 2019 року.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Таким чином, з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1 підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 12, 13, 18, 42, 141, 223, 258-259, 263-265, 268, 272-273, 289, 354-355, 430 ЦПК України, ст. ст. 164, 166, 167, 180, 181, 182, 191 Сімейного Кодексу України, суд -

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Служба у справах дітей Соледарської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів задовольнити.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , позбавити батьківських прав відносно її неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини від заробітку (доходу) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягнення з дня пред`явлення позовної заяви до суду 10 червня 2019 року до досягнення дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 19 вересня 2019 року.

Суддя Н.М. Медінцева