КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження: Доповідач - Кулікова С.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 757/75218/17-ц

17 вересня 2019 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кулікової С.В.

суддів - Олійника В.І.

- Ігнатченко Н.В.

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 04 квітня 2019 року, ухваленого під головуванням судді Батрин О.В., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Міжнародні Авіалінії України» про зобов`язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в:

У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Печерського районного суду м. Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Міжнародні Авіалінії України» про зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що 18 листопада 2016 року він звернувся до авіакомпанії «Міжнародні Авіалінії України» за придбанням пільгового квитка на літак по талонам, які йому були надані як учаснику бойових дій. Проте відповідач відмовив у видачі квитка по талонам, пославшись на те, що позивач вже використав талон на залізничний транспорт, мотивуючи свою відмову листом Міністерства соціальної політики України № 16594/о/14-15/172 від 03 листопада 2015 року, в якому зазначено, що на їх думку, пільговики мають право скористатися одним видом транспорту.

Вказував на те, що відмовивши у придбанні пільгового квитка, відповідачем порушено його права як учасника бойових дій та як громадянина України, тим самим завдало позивачу моральну шкоду.

З огляду на зазначене, позивач просив визнати протиправними дії Авіакомпанії «Міжнародні авіалінії України» відносно ОСОБА_1 ; зобов`язати Авіакомпанію «Міжнародні Авіалінії України» надати пільговий квиток ОСОБА_1 , відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»; стягнути з Авіакомпанії «Міжнародні Авіалінії України» на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 12 000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва у задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Міжнародні Авіалінії України» про зобов`язання вчинити дії відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення Печерського районного суду м. Києва від 04 квітня 2019 року, та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог.

Апеляційну скаргу обґрунтовував тим, що рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального права. Зазначав, що 18 листопада 2016 року він звернувся до авіакомпанії «Міжнародні Авіалінії України» за придбанням пільгового квитка на літак по талонам, які йому були надані як учаснику бойових дій. Проте відповідач відмовив у видачі квитка по талонам, пославшись на те, що позивач вже використав талон на залізничний транспорт, мотивуючи свою відмову листом Міністерства соціальної політики України № 16594/о/14-15/172 від 03 листопада 2015 року, в якому зазначено, що на їх думку, пільговики мають право скористатися одним видом транспорту. Вважав, що думка Міністерства соціальної політики України, викладена у листі, не відповідає нормам Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Звертав увагу суду на те, що відповідач порушив норми Закону Україну «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», відмовивши позивачу у видачі пільгового квитка, тим самим завдавши моральну шкоду.

Посилався на те, що він отримував у відповідача у 2012 та 2014 роках пільгові квитки, про що свідчить наявність персональної картки.

24 липня 2019 року надійшов відзив представника Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Міжнародні Авіалінії України» адвоката Шаповал Ірини Олексіївни на апеляційну скаргу, в якому просила рішення Печерського районного суду м. Києва від 04 квітня 2019 року залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, посилаючись на те, що рішення суду ухвалено у відповідності до норм матеріального та процесуального права, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, які мають значення для справи, а доводи апеляційної скарги є необґрунтованими.

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 04 лютого 2017 року.

18 листопада 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Міжнародні Авіалінії України» за придбанням пільгового авіаквитка по талонах.

Відповідач відмовив ОСОБА_1 у придбанні пільгового квитка з причини вже використаних позивачем талонів на придбання пільгового квитка на залізничний транспорт.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач право на безоплатний пільговий проїзд у 2016 році використав, а тому будь-яких порушень відповідачем охоронюваних законом прав позивача судовим розглядом не встановлено.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду першої інстанції ґрунтуються на встановлених дійсних обставинах справи, досліджених судом доказах та відповідають вимогам процесуального та матеріального права, з огляду на наступне.

Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» визначає правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них.

Відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасникам бойових дій надається право на безплатний проїзд один раз на два роки (туди і назад) залізничним, водним, повітряним або міжміським автомобільним транспортом, незалежно від наявності залізничного сполучення, або проїзд один раз на рік (туди і назад) вказаними видами транспорту з 50-процентною знижкою.

Аналіз зазначеної норми закону свідчить про те, що учасникам бойових дій надається право на вибір скористатися одним видом транспорту один раз на рік з 50-відсотковою знижкою або один раз на два роки (туди і назад) безоплатно.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій.

18 листопада 2016 року позивачу ОСОБА_1 було відмовлено в оформленні пільгового квитка на повітряне перевезення, враховуючи те, що ним вже був використаний пільговий квиток на залізничний транспорт за 2016 рік.

З листа талонів серії НОМЕР_2 , виданого на ім'я ОСОБА_1 у 2016 році, вбачається, що в обмін на талони ним придбано пільгові квитки на проїзд туди і назад у залізничному транспорті.

Оскільки позивач ОСОБА_1 у 2016 році використав своє право на отримання пільгового квитка безоплатно, то відмовляючи в оформленні пільгового квитка на повітряне перевезення, відповідач діяв відповідно до вимог Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, оскільки відсутні підстави вважати відмову відповідача в оформленні пільгового квитка на повітряне перевезення, незаконною, а тому доводи апеляційної скарги про те, щовідповідач порушив норми Закону Україну «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», відмовивши позивачу у видачі пільгового квитка, тим самим завдавши моральну шкоду є безпідставними, так як не грунтуються на фактичних обставинах справи, досліджених доказах та вимогах в закону.

Інші доводи апеляційної скарги ґрунтуються на особистому тлумаченні позивачем норм Закону Україну «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та не спростовують висновки суду першої інстанції, а тому колегія суддів їх відхиляє.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення Печерського районного суду м. Києва від 04 квітня 2019 року ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Печерськогорайонного суду міста Києва від 04 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, у касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді: