233 № 233/2652/19
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
12 вересня 2019 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Мартиненко В. С. ,
за участю секретаря судового засідання Ліман С.М.,
розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Костянтинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області з вказаним позовом звернулись ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в якому просили визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1 . В обґрунтування позовних вимог посилались на те, що позивачі є власниками вказаного житлового приміщення. Відповідач був вселений в у вказане житло як член сім`ї, оскільки був чоловіком позивача ОСОБА_1 та батьком ОСОБА_2 , ОСОБА_3 Проте після розірвання шлюбу з позивачем ОСОБА_1 відповідач покинув вказане житло та понад одного року з січня 2013 року не проживає в ньому без поважних причин, комунальні послуги не сплачує, не несе інших витрат з утримання житла.
Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, надали клопотання про розгляд справи за їх відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечували.
Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце його проведення повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив, клопотання про розгляд справи за його відсутності та відзив на позов не надав.
Ухвалою Костянтинівського мiськрайонного суду Донецької області від 12.09.2019 р. без виходу до нарадчої кімнати із занесенням її до протоколу судового засідання судом постановлено провести заочний розгляд справи.
З`ясувавши обставини справи, дослідивши докази подані на їх підтвердження, суд дійшов таких висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності б/№ від 12.11.1999 р., виданого відділом по приватизації при ВРЖО, договору дарування квартири від 23 вересня 2008 року, посвідченого державним нотаріусом Костянтинівської державної нотаріальної контори Волобуєвою Т.В., реєстр. № 2078, є власниками квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується інформаційною довідкою з державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 166138337 від 11 травня 2019 року, а також договором дарування, витягом з державного реєстру правочинів № 6544217 від 23.09.2008 р., витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно Костянтинівського міського бюро технічної інвентаризації № 20461410 від 03.10.2008 р.
За вказаною адресою позивачі мають зареєстроване місце проживання, що підтверджується довідкою КП «СЄЗ № 1» № 1030 від 16.04.2019 р., а також наявними в матеріалах справи копіями паспортів громадян України.
Відповідно до повідомлення відділу реєстрації Костянтинівської міської ради від 22.05.2019 р. за № 1782/09, довідки КП «СЄЗ № 1» № 1030 від 16.04.2019 р. відповідач ОСОБА_4 має зареєстроване місце проживання за адресою: квартира АДРЕСА_1 .
Заочним рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 01 липня 2016 року шлюб між ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 27 грудня 1995 року у відділі РАГС м. Костянтинівки, актовий запис № 767, розірвано. Рішення суду набрало законної сили 12 липня 2016 року.
Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні надала показання про те, що вона є матір`ю позивача ОСОБА_1 Свідок часто відвідує онуків за адресою їх проживання. До розірвання шлюбу відповідач проживав у спірній квартирі однією сім`єю з дружиною та дітьми. Проте після розірвання шлюбу відповідач покинув вказане спірне житлове приміщення та більше не повертався, хоча перешкоди йому не чинилися.
Відповідно до ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у користуванні ним інакше як з підстав і в порядку, передбаченим законом.
Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Відповідно до ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Частиною 2 статті 64 ЖК визначено, що до членів сім`ї належать дружина наймача (власника), їхні діти, батьки та інші особи, якщо вони проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.
Відповідно до вимог ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частку будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Статтею 156 ЖК України передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням (ч.1). За згодою власника будинку (квартири) член його сім`ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім`ї (ч.2).
Згідно з ч. 4 ст. 156 ЖК України до членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім`ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу, яка передбачає плату за користування жилим приміщенням і за комунальні послуги в будинку (квартирі), що належить громадянинові.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Частиною 1 статті 72 ЖК України встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 є обґрунтованими, оскільки позивачами було доведено факт відсутності в спірному житловому приміщенні відповідача ОСОБА_4 без поважних причин понад один рік, а отже, вимоги позивачів про визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 підлягають задоволенню.
Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений ним при подачі позову до суду в розмірі 768 грн. 40 коп., що підтверджено відповідною квитанцією в матеріалах справи.
Керуючись ст.ст. 141, 259, 264-265, 273, 280-282, 354, п.п.15.5 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, -
Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 768 (семисот шістдесяти восьми) гривень 13 копійок.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Дата складення повного рішення суду - 20 вересня 2019 року.
Позивачі: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , ОСОБА_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ; відповідач: ОСОБА_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .
Суддя