КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №06.08/824/207/2019
справа №369/9540/16-ц
УХВАЛА

19 лютого 2019 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі судді Поліщук Н.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про виправлення описок в ухвалі Апеляційного суду Київської області від 14 листопада 2016 року у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 жовтня 2016 року у справі за позовом заступника керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Київській області, Державного підприємства "Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат "Пуща Водиця" до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_1, ОСОБА_3 про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння,-

УСТАНОВИВ:

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 14 листопада 2016 року залишено без руху апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 жовтня 2016 року.

07 лютого 2019 року ОСОБА_1 подана заява про виправлення описок у зазначеній ухвалі. Просить виправити наступні описки: номер справи "369/9540/16-ц" замінити на номер "369/9540/16"; слова "з вказаною" замінити на слова з "указаною"; слова "відповідно до п. 1.9 ч. 2 ст. 4" замінити словами "відповідно до пункту 1.9 частини другої статті 4"; слова та цифри "ст.297", "ст.121", "ст.ст. 121, 297" замінити словами та цифрами "статті 297", "статті 121", "статтями 121, 297".

Відповідно до частин 1 та 2 ст.269 ЦПК України cуд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки. Питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала. За ініціативою суду питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні за участю учасників справи, проте їхня неявка не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень.

Розгляд питання про виправлення, на які вказує заявник, не потребує виклику учасників справи, у зв"язку із чим, виходячи з наданих Законом повноважень, суд ухвалив заяву розглянути без повідомлення учасників справи.

Опискою є зроблена судом механічна помилка у визначенні об"єкта присудженого, сторони, строку виконання та інше. Опискою слід вважати помилку, що порушує правила граматики, синтаксису, пунктуації, нумерації, що мають вплив на зміст судового рішення та його виконання.

Заявник не наводить в чому полягають зазначені ним описки, які правила правопису при цьому порушуються та яким чином це впливає на зміст судового рішення та його виконання.

З огляду на викладене, суд не убачає підстав для задоволення заяви.

Одночасно суд вважає за необхідне роз"яснити наступне.

Згідно ч.ч. 1, 2, п.10 ч.3 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов'язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Однією з основних засад здійснення цивільного судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню цивільного судочинства (ч.2 ст.121 ЦПК України).

Частиною 3 ст.13 ЦПК України визначено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

При цьому, положеннями ч.1 ст.44 ЦПК України визначено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

З матеріалів справи убачається, що справа перебуває в провадженні суду з жовтня 2016 року, учасниками справи, зокрема і ОСОБА_1, неодноразово подавались апеляційні скарги на ухвалу про відкриття провадження у справі, які не відповідають необхідним вимогам, що є явним проявом дій, які вчиняються з метою перешкоджання судочинству та затягування розгляду справи.

Внаслідок таких дій суд позбавлений можливості належним чином розглянути справу по суті у визначений процесуальним законодавством процесуальний строк.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов"язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов"язані із зволікання у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне попередити ОСОБА_1, що систематична подача необґрунтованих заяв (скарг) може бути розцінено як зловживання процесуальними правами, що спрямоване на безпідставне затягування та перешкоджання розгляду справи, що суперечить завданню цивільного судочинства.

Частинами 1 та 2 ст.44 ЦПК України визначено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Частиною 4 ст.44 ЦПК України передбачено, що суд зобов'язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом

Згідно ст.143 ЦПК України, заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов'язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства. Заходи процесуального примусу застосовуються судом шляхом постановлення ухвали.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.144 ЦПК України, одним із заходів процесуального примусу є штраф.

Суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству (п.2 ч.1 ст.148 ЦПК України).

Керуючись ст.269 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про виправлення описок в ухвалі Апеляційного суду Київської області від 14 листопада 2016 року - відмовити.

Попередити ОСОБА_1, що систематична подача необґрунтованих заяв (скарг) може бути розцінена як зловживання процесуальними правами, що спрямоване на безпідставне затягування та перешкоджання розгляду справи, що суперечить завданню цивільного судочинства.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 19 лютого 2019 року.

Суддя Н.В. Поліщук