ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

18 лютого 2019 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 748/2213/18

Головуючий у першій інстанції - Криворученко Д. П.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/258/19

Чернігівський апеляційний суд у складі :

головуючої-судді Шитченко Н.В.,

суддів Бобрової І.О., Висоцької Н.В.,

позивач Публічне акціонерне товариство «Чернігівобленерго»,

відповідачі ОСОБА_4,

ОСОБА_5,

розглянув в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 27 листопада 2018 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Чернігівобленерго» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про відшкодування завданих збитків,

місце ухвалення рішення суду - місто Чернігів,

дата складання повного тексту рішення суду першої інстанції - 28 листопада 2018 року.

У С Т А Н О В И В:

У серпні 2018 року ПАТ «Чернігівобленерго» звернулось з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, в якому просило стягнути з відповідачів у солідарному порядку 10304,16 грн матеріальних збитків. Заявлені вимоги вмотивовані тим, що 05 червня 2018 року при перевірці обліку і оплати за електроенергію представниками Чернігівського РЕМ за місцем проживання відповідачів був виявлений факт самовільного підключення до мереж електропостачальника шляхом накиду проводів навантаження на лінію електропередач з підключенням розетки, при цьому електроенергія не обліковується. За даним фактом 05 червня 2018 року був складений акт про порушення № 001531, підписати який ОСОБА_4 відмовився, та в подальшому були нараховані збитки на підставі Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, які в добровільному порядку відповідачі не сплатили.

Рішенням від 27 листопада 2018 року Чернігівський районний суд позовні вимоги ПАТ «Чернігівобленерго» задовольнив частково. Стягнув з ОСОБА_4 на користь позивача 10304,16 грн у відшкодування завданих безобліковим споживанням електроенергії збитків. У задоволенні позову ПАТ «Чернігівобленерго» до ОСОБА_5 про відшкодування завданих збитків у солідарному порядку відмовив. Вирішив питання розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4, вважаючи судове рішення в частині задоволених вимог незаконним та посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати судове рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції залишив поза увагою ту обставину, що ані під час складання акту про порушення від 05 червня 2018 року, ані під час розгляду акту комісією 26 червня 2018 року відповідач ОСОБА_4 присутній не був.

Скаржник зазначає, що на час засідання комісії Правила користування електричною енергією, затверджені постановою НКПРЕ України від 31 липня 1996 року № 28, були вже недійсними, а отже не могли бути враховані під час визначення розміру збитків та порядку його нарахування.

Вказує, що судом проігноровано і той факт, що 29 липня 2016 року Чернігівським РЕМ було проведено заміну розрахункових засобів обліку, а саме знято для проведення ремонту лічильник ЕЛВІН FT 3В6 D № 37918 та встановлено інший лічильник НІК 2301 АП3В № 7936019 із збереженням пломб, про що був складений відповідний акт. 01 березня 2017 року встановлений електролічильник НІК 2301 АП3В № 7936019 було замінено на інший, про що відповідний акт заміни не складався, а його було повідомлено про виявлене пошкодження.

Стверджує, що акт від 05 червня 2018 року є доволі суперечливим доказом, оскільки з нього неможливо зробити висновок про те, де саме і як було здійснено самовільне підключення (в акті йдеться спочатку про накид проводів, а потім - виявлення точки підключення біля ізоляторів на опорі). Крім того, вважає не зрозумілим, на підставі чого працівники РЕМ дійшли висновку, що енергія при підключенні до розетки не обліковується; чому не був вилучений зразок проводу; як проводилось опломбування вимикача і складання акту про опломбування, якщо він не надав доступу до господарства (як зазначено в акті).

Звертає увагу, що надані позивачем фотознімки, датовані 05 червня 2018 року, не є письмовими доказами в контексті положень ст. 95 ЦПК України, оскільки є незавіреними належними чином фотокопіями.

На думку відповідача, допитані свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 є співробітниками ПАТ «Чернігівобленерго», отже є зацікавленими особами, тому їх покази підлягають критичній оцінці з боку суду і не можуть бути враховані при вирішенні даного спору.

Зазначає, що суд дійшов помилкового висновку про обґрунтованість розрахунку суми збитків, пославшись на п.п. 5 п. 3.1 та п. 3.5 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами ПКЕЕ. При розрахунку заборгованості позивач повинен був врахувати кількість днів з дня останнього контролю огляду чи технічної перевірки до дня усунення порушень, акт про порушення цієї інформації не містить.

У наданому відзиві представник позивача, вважаючи доводи апеляційної скарги необґрунтованими, просить судове рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_4 - без задоволення. Вказує, що на день засідання комісії по розгляду актів про порушення - 26 червня 2018 року виконувалися умови договору про користування електричною енергією від 15 червня 2001 року, укладеного з ОСОБА_4, відповідно до умов п. 20 якого споживач несе відповідальність за порушення ПКЕЕ.

Представник вказує, що у складеному 05 червня 2018 року акті про порушення ОСОБА_4 від підпису відмовився, при цьому зауважень чи заперечень щодо викладених у акті обставин споживачем надано не було. Під час складення акту проводилась фотофіксація, матеріали якої були досліджені судом першої інстанції та містяться у матеріалах справи. На засідання комісії по розгляду акту про порушення, про яке відповідач був повідомлений належним чином, останній не з'явився, причини неявки не повідомив. Збитки, завдані відповідачем внаслідок порушення ПКЕЕ, були розраховані відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами ПКЕЕ.

Звертає увагу на ту обставину, що з боку товариства було вжито всіх можливих заходів для досудового врегулювання спору відносно виявленого порушення, проте з боку ОСОБА_4 жодних дій для мирного врегулювання здійснено не було.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позовні вимоги ПАТ «Чернігівобленерго» до ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив з того, що у судовому засіданні був встановлений та доведений належними доказами факт порушення відповідачем Правил користування електричною енергією для населення, а саме безоблікового користування електроенергією, чим завдано позивачу шкоди на суму 10304,16 грн. Твердження відповідача про те, що він не порушував ПКЕЕ та не здійснював самовільне підключення до мереж електропостачальника суд визнав такими, що не підтверджені належними доказами у відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України та спростовуються показами допитаних свідків.

Відмовляючи у задоволенні позову щодо відповідача ОСОБА_5, суд вказав, що право ПАТ «Чернігівобленерго» солідарної вимоги про відшкодування збитків виходить за межі укладеного між енергопостачальною компанією та ОСОБА_4 договору про користування електроенергією, тому саме останній повинен нести відповідальність за завдані збитки. Застосування ст. 64 ЖК України, на яку посилався позивач як на підставу настання солідарної відповідальності у відповідача ОСОБА_5, суд визнав неможливим, оскільки дана норма права регулює правовідносини з приводу користування жилими приміщеннями в будинках державного і громадського фонду. Крім того, дійшовши висновку про відмову у задоволенні вимог до ОСОБА_5, суд послався на ненадання позивачем належних та допустимих доказів про порушення ПКЕЕ саме цією фізичною особою.

Судове рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_5 про стягнення збитків не оскаржується, тому, відповідно до положень ст. 367 ЦПК України, апеляційним судом в цій частині не переглядається.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в частині задоволених вимог, оскільки він ґрунтується на матеріалах справи та відповідає вимогам чинного законодавства.

У справі встановлено, що ОСОБА_4 є власником житлового будинку з господарськими спорудами по АДРЕСА_1 Чернігівського району, що підтверджується копією свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 21 лютого 1989 року (а.с. 48).

Відповідно до укладеного 16 червня 2001 року між ВАТ ЕК «Чернігівобленерго», правонаступником якого є ПАТ «Чернігівобленерго», та ОСОБА_4 договору про користування електричною енергією відповідач є споживачем електричної енергії, яка постачається до його будинку по АДРЕСА_1, Чернігівського району (а.с. 13-14). За умовами вказаного договору постачальник постачає електричну енергію споживачеві, а споживач електричної енергії зобов'язується, крім іншого, дотримуватись вимог нормативно-технічних документів та договору про користування електричною енергією. Крім того споживач несе відповідальність за порушення правил користування електричною енергією.

05 червня 2018 року представниками Чернігівського РЕМ ПАТ «Чернігівобленерго» при виїзді за заявкою споживача ОСОБА_4 для опломбування ввідного автомату за адресою: АДРЕСА_1 у присутності споживачів було виявлено порушення вимог Правил користування електричною енергією, а саме самовільне підключення до мереж електропостачальника.

По факту виявленого порушення був складений акт про порушення № 001531 від 05 червня 2018 року, у якому зазначено, що споживач здійснив самовільне підключення до мереж електропостачальника шляхом накиду проводів навантаження на лінію електропередач з підключенням до розетки. При підключенні електроенергія не обліковується до даної розетки. Самовільне підключення прокладено відкритим шляхом прокладання. Точку самовільного підключення виявлено на лінії електропередач біля ізоляторів на опорі. В разі підключення струмоприймачів до даного самовільного підключення електроенергія не буде враховуватись приладом обліку (а.с. 8). Крім того, до акту додано схему підключення електроустановок споживача, на якій зображена точка самовільного підключення (а.с. 9).

Зі змісту акту вбачається, що акт був складений у присутності трьох представників Чернігівського РЕМ ПАТ «Чернігівобленерго» ОСОБА_8., ОСОБА_7., ОСОБА_9. та відповідача ОСОБА_4 Останній від підпису відмовився, про що зроблено відмітку в акті та узгоджується з вимогами п. 53 Правил (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин). Крім того, на зворотній стороні акту зазначено, що комісія постачальника електроенергії з розгляду складеного акту про порушення буде проводити засідання 26 червня 2018 року за адресою: м. Чернігів, вул. Інструментальна, 12. У разі неявки споживача на засідання цей акт розглядається без участі споживача або уповноваженої особи. Споживачу було роз'яснено його право внести свої зауваження та заперечення до акту. Також зазначено що під час виявлення порушення проводилась фото-фіксація, і споживач заборонив вилучати зразок проводу для проведення вимірів.

З приводу викладеної у акті інформації зазначений акт заперечень чи зауважень ОСОБА_4 не містить.

Факт самовільного підключення до мереж електропостачальника ПАТ «Чернігівобленерго» зафіксовано також за допомогою фотофіксації, що не суперечить приписам ст. 95 ЦПК України (а.с. 61, 62).

26 червня 2018 року відбулось засідання комісії Чернігівського РЕМ по розгляду актів про порушення Правил користування електричною енергією, на якому був розглянутий акт про порушення № 001531 від 05 червня 2018 року (а.с. 10). З протоколу засідання вбачається, що споживач ОСОБА_4, повідомлений належним чином про дату та час проведення комісії, не з'явився.

За результатами розгляду акту про порушення комісія прийняла рішення, що порушення Правил користування електричною енергією для населення відбулось з вини споживача. У відповідності до п. 53 ПКЕЕ(н) провести нарахування згідно пропускної здатності проводів мідь 2х0,5 мм2 (взято найменшу відому поперечну площу перерізу провідника відповідно до довідника ПУЄ), відкритим типом прокладання (допустимий тривалий струм згідно глави 1.3 ПУЕ - 11А) по 8 год. на добу за 12 календарних місяців, що передували дню виявлення порушення (365 днів), до дня виявлення порушення - 05 червня 2018 року, згідно з п. 3.3, 3.5 діючої Методики визначення обсягів та вартості електроенергії, не облікованої внаслідок порушення ПКЕЕн. Після проведеного розрахунку обсяг необлікованої електроенергії становить 6360 кВт*год, вартість необлікованої електроенергії становить 10304,16 грн, яка підтверджується відповідним розрахунком (а.с. 11).

Як вбачається, спір, що виник між сторонами, є спором у сфері договірних правовідносин. В силу положень ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно приписів ст.ст. 610, 611, 614 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків. Особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються також Правилами користування електричною енергією для населення, затверджених постановою КМУ від 26 липня 1999 року № 1357 (далі - Правила), та Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою НКРЕУ від 04 травня 2006 року № 562 (далі - Методика).

Пунктом 48 Правил передбачено, що споживач несе відповідальність згідно із законодавством за: прострочення терміну внесення платежів за електричну енергію; порушення правил користування електричною енергією; ухилення або несвоєчасне виконання рішень та приписів Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної енергії; розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку; пошкодження приладу обліку; розукомплектування та пошкодження об'єктів електроенергетики; насильницькі дії, що перешкоджають посадовим особам енергопостачальника виконувати свої службові обов'язки.

Згідно з п. 37 Правил енергопостачальник має право перевіряти справність засобів обліку, знімати покази відповідно до умов договору та проводити обстеження електроустановок побутових споживачів щодо виявлення споживання електричної енергії поза засобами обліку , та вимагати від побутового споживача відшкодування збитків, завданих порушеннями, допущеними побутовим споживачем під час користування електричною енергією.

Крім того, ст. 77 ЗУ «Про ринок електричної енергії» встановлено відповідальність за порушення законодавства, що регулює функціонування ринку електричної енергії, а учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом. Правопрушеннями на ринку електричної енергії зокрема є: крадіжка елетричної енергії, самовільне підключення до об'єктівелектроенергетики, споживання електричної енергії без приладів обліку.

Відповідальність за не облікове використання електричної енергії передбачена та врегульована постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України «Про затвердження Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією» № 562 від 04 травня 2006 року.

Проаналізувавши у повній мірі вищенаведені норми та вивчивши матеріали справи, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення вимог ПАТ «Чернігівобленерго» до ОСОБА_4, оскільки факт самовільного підключення споживача до мереж електропостачальника встановлений під час розгляду справи та доведений як наявними у ній письмовими доказами, так і показами допитаних свідків.

Відповідно до положень ст.ст. 77, 78, 81 ЦПК України належними доказами є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Апеляційний суд вважає, що позивачем на підтвердження доводів позову було надано належну доказову базу. Натомість відповідачем не було надано таких, що узгоджуються з нормами ст.ст. 76-80 ЦПК України, доказів, які б підтверджували його непричетність до самовільного підключення до мереж електропостачання та незаконність дій працівників Чернігівського РЕМ під час складання акту про порушення від 05 червня 2018 року і нарахування збитків.

Як наведено вище, відповідно до акту про порушення № 001531 від 05 червня 2018 року за місцем проживання ОСОБА_4 по АДРЕСА_1 був виявлений факт самовільного підключення до мереж електропостачання шляхом накиду проводів навантаження на лінію електропередач з підключенням розетки. Вказаний акт є належним доказом вчинення відповідачем самовільного підключення, оскільки складений відповідно до п. 53 Правил користування електричною енергією для населення, які на час складання акту були чинними. Зазначений акт у встановленому порядку нечинним не визнаний, суд першої інстанції, вирішуючи спір, дав указаному доказу належну правову оцінку, і доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують.

Посилання в апеляційній скарзі ОСОБА_4 на те, що він жодним чином не порушував Правил користування електричною енергією для населення та не здійснював самовільного підключення до мереж енергопостачальника також не відповідають показанням свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, які є послідовними, такими, що не суперечать одне одному і узгоджуються з іншими доказами по справі. Указані свідки були попереджені судом про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень. Їх пояснення стосуються предмету доказування, узгоджуються з обставинами справи і не суперечать іншим наявним доказам. З пояснень цих свідків, зокрема, вбачається, що відповідач у їх присутності зірвав дріт самовільного підключення, змотав його та пішов, лише після того допустивши їх до подвір'я для опломбування ввідного автомату.

При цьому, доводи відповідача, викладені у апеляційній скарзі, є суперечливими. Так, указуючи, що порушення не могло бути виявлено у його присутності, ОСОБА_4 тим не менш не заперечує перебування працівників РЕМ на його подвір'ї 05 червня 2018 року у зв'язку з проведенням опломбування.

Суд зважає також на наявність у матеріалах даної цивільної справи повідомлень про порушення Вознесенської сільської ради (а.с. 15-16) та сусідки відповідача ОСОБА_10, скерованих до позивача, з приводу самовільного підключення ОСОБА_4 до лінії електропередач енергопостачальної організації.

Не беруться до уваги твердження про необґрунтованість розрахунку збитків, що зроблені позивачем. Оскільки при виявленні порушення ПКЕЕн ОСОБА_4 було зірвано електропровід, що унеможливило його подальше вилучення, комісія по розгляду актів про порушення ВП Чернігівськийй РЕМ було вирішено провести нарахування згідно пропускної здатності проводів мідь 2х0,5 мм2, тобто взяту найменшу відому поперечну площу перерізу провідника відповідно до довідника ПУЕ, відкритим типом прокладання (допустимий тривалий струм згідно глави 1.3 ПУЕ - 11А) по 8 годин на добу за 12 календарних місяців, що передували дню порушення (365 днів), до дня виявлення порушення - 5 червня 2018 року згідно з п. 3.3; 3.5 методики обсягів та вартості електроенергії не облікованої внаслідок порушення ПКЕЕн, на що правильно послався суд першої інстанції у своєму рішенні.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги ОСОБА_4 відносно його необізнаності про час та місце засідання комісії, на якому розглядався акт про порушення, апеляційний суд зважає на таке. З пояснень свідків вбачається, що копія акту відповідачу була вручена під час його складання. Крім цього, йому усно було повідомлено про час та місце засідання комісії. Вже після проведеного засідання позивач листом направив ОСОБА_4 копію протоколу засідання комісії, розрахунок нарахованої суми згідно з указаним актом та рахунок до сплати (а.с. 12), але зазначений лист повернувся неврученим відповідачу із поміткою «за закінченням терміну зберігання». Із такими ж помітками повертались судові повістки, направлені на адресу відповідача (а.с. 29, 41) до суду першої інстанції та апеляційної інстанції (а.с. 125). При цьому, іншої адреси для листування ОСОБА_4 не зазначав. Отже, колегія суддів не вважає сумлінною поведінку відповідача щодо зворотнього зв'язку як з позивачем, так і з судом, а тому не може визнати доводи апеляційної скарги про неповідомлення ОСОБА_4 підставою для скасування рішення суду.

Зважаючи на вищенаведені обставини даної справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правомірно дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наявності у матеріалах справи належних і допустимих доказів на підтвердження факту самовільного підключення до мереж електропостачання шляхом накиду проводів навантаження на лінію електропередач, що відповідно є свідченням дій споживача, які порушують ПКЕЕн та є підставою для проведення розрахунку вартості безобліково спожитої електроенергії відповідно до Методики.

Ураховуючи наведене, апеляційний суд приходить висновку про те, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для скасування судового рішення, яке постановлене з дотриманням вимог закону.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 27 листопада 2018 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 18 лютого 2019 року.

Головуючий: Судді: