Справа № 148/2213/18
Провадження №2/148/203/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

20 вересня 2019 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

в складі: головуючого судді Ковганича С.В. при секретарі Грох Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тульчині за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів та зміну способу їх стягнення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів та зміну способу їх стягнення, мотивуючи позовні вимоги наступним. Рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області від 22.11.2017 змінено розмір аліментів, які стягувались з відповідача згідно рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 16.10.2015, на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та стягнуто з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1100 гривень. При розгляді справи про зміну розміру аліментів відповідач не мав постійного місця роботи, і тому позивач на той час просила стягувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1100 грн. Однак, в даний час відповідач влаштувався на роботу в Філію ТОВ "Вінницька птахофабрика" м. Ладижин, тому позивач бажає стягувати аліменти у частці від його заробітку. Крім того, з часу винесення судового рішення про зміну розміру аліментів, змінились економічні умови в державі, і аліментів, що сплачує відповідач, позивачу не достатньо для утримання сина. Крім того, дитина постійно хворіє, має генетичну лактозну недостатність, функціональний розлад шлунку, метеоризм, перегин жовчного міхура, що також потребує додаткових витрат його лікування.

Вказані обставини змусили позивача звернутися до суду з даним позовом, у якому просить збільшити розмір аліментів та змінити спосіб їх стягнення та стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідач надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву, згідно якого позов не визнавав, вказував, що в даний час на птахофабриці не працює через важкі та шкідливі умови праці. Зазначає, що оскільки він не працює, аліменти з нього мають стягуватись у твердій грошоій сумі. Також аліменти, які він сплачує у сумі 1100 грн., перевищують 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і є достатніми для утримання дитини. Витрати на лікування дитини та розвиток її здібностей, про які зазначає позивач, не впливають на розмір аліментів. Просив відмовити у задоволенні позову.

В судове засідання позивач не з`явилася, подала до суду заяву, у якій вказала, що змінює позовні вимоги і просить стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1300 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, просить справу розглянути без її участі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, його представник подала до суду заяву, у якій вказала, що змінені позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 1300 грн. визнає, просить справу розглядати без її участі.

Відповідно до ст. ст. 223, 247 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників справи, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, так як це не суперечить вимогам закону, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази по справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до копії рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 22.11.2017, змінено розмір аліментів, визначений рішенням Тульчинського районного суду від 16.10.2015 по справі №148/2011/15-ц, що стягувались з відповідача на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та стягнуто з нього на користь позивача аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі у розмірі 1100 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання чинності цим рішенням суду і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 10-11).

Відповідно до даного рішення суду, 29.01.2018 Тульчинським районним судом Вінницької області видано виконавчий лист про примусове стягнення з відповідача аліментів у зазначеному розмірі (а.с. 9).

Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Клебанської сільської ради від № 624 від 03.09.2018 (а.с. 8), син ОСОБА_3 проживає з матір`ю ОСОБА_1 та знаходиться на її повному утриманні (а.с. 8).

Відповідно до довідки ФОП ОСОБА_4 від 10.09.2018, зарплата позивача ОСОБА_1 за період з березня 2018 по серпень 2018 становить 1865 грн. в місяць, і в загальному розмірі склала 11190 грн.

Відповідно до копії первинного огляду лікаря педіатра від 23.08.2018, неповнолітньому сину сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено попередній діагноз "функціональний розлад шлунку" (а.с. 14). За результатами ультразвукового обстеження органів встановлено заключення: "метеоризм, перегин жовчного міхура (а.с. 16). Відповідно до результатів досліджень ОСОБА_3 , останньому встановлено діагноз: "лактозна непереносимість".

Відповідно до копій квитанцій (а.с. 17-18, 22), позивачем здійснювалась купівля медичних препаратів для лікування сина та сплачувались кошти за проведення його аналізів.

Відповідно до довідки філії "Переробний комплекс ТОВ "Вінницька птахофабрика" №35 від 14.01.2019 (а.с. 45), відповідач ОСОБА_2 з 24.05.2017 працював на посаді машиніста на даному підприємстві, його дохід за останні шість місяців (з липня 2018 року по грудень 2018 року) склав 63235,55 грн.

Копією трудової книжки відповідача ОСОБА_2 (а.с. 62-64, 93-95) підтверджено, що він 18.01.2019 звільнений з роботи з філії "Переробний комплекс ТОВ "Вінницька птахофабрика", 07.05.2019 розпочато виплату допомоги по безробіттю та 18.09.2019 виплату по безробіттю припинено.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою ( ч.3 ст.51 Конституції України ).

Відповідно до ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ ( 78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитини.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення в Сімейному кодексі України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого та рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану. Погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет на 2019 рік", прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років з 01.07.2019 встановлено в розмірі 1699 грн. Таким чином, 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку становить 849,50 грн..

Відповідно до п. 17 постанови Пленуму ВСУ № 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК.

Правовідносини, що виникли між сторонами регламентуються ст.180-183, 192 СК України.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Вирішуючи питання щодо зміни розміру аліментів, які мають стягуватись з відповідача, суд враховує інтереси дитини, стан її здоров`я, матеріальне становище платника аліментів, його позицію щодо визнання змінених позовних вимог, а тому вищевказані обставини свідчать про наявність підстав для збільшення розміру аліментів, які стягуються з відповідача.

Щодо часу, з якого необхідно стягувати аліменти з відповідача, суд виходить з наступного.

Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду.

В зв`язку з чим, у вимозі позивача про збільшення розміру аліментів, починаючи з дня подачі заяви до суду слід відмовити, а аліменти у новому розмірі стягнути від дня набрання чинності рішенням суду.

Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи позицію відповідача щодо визнання позовних вимог, виходячи із принципів розумності, виваженості, справедливості та захисту прав неповнолітньої дитини, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог представника позивача в заявлених нею межах та про існування правових підстав для їх часткового задоволення.

Згідно п. 3 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення.

Таким чином, відповідно до вимог ст. 141 ЦП України, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 704,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись п.17, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 "Про практику застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ ( 78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, ст. ст. 180-183, 192 СК України, ст. ст. 4, 13, 19, 76-81, 141, ч. 4 ст. 206, 263-265, 279 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів та зміну способу їх стягнення задовольнити частково.

Збільшити розмір аліментів, визначений рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області від 22.11.2017 по справі № 148/1730/17 та стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 1300 (одна тисяча триста) гривень, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання чинності цим рішенням суду і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , в дохід держави 704,80 грн. (сімсот чотири гривні 80 копійок) судового збору.

В частині позовних вимог щодо стягнення аліментів, починаючи з дня подачі заяви до суду, відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Тульчинський районний суд Вінницької області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: