Справа №601/334/19
Провадження № 2-о/601/12/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2019 року м. Кременець

Кременецький районний суду Тернопільської області в складі:

головуючого Мочальської В.М.,

з участю секретаря Коляди О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременці цивільну справу за заявою ОСОБА_1, де заінтересована особа : Кременецький міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про встановлення факту смерті, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт смерті ОСОБА_2, який народився 25 вересня 1971 року в м. Донецьк з метою подальшої реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання відповідного свідоцтва про смерть.

В обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_1 зазначає, що 14 грудня 2018 року в м. Донецьк, а саме в стаціонарі місцевої лікарні № 6 помер її батько ОСОБА_2. Причиною смерті є набряк головного мозгу, випадкове отруєння і токсична дія алкоголю. Заявник звернулася до Кременецького міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Тернопільській області з заявою про видачу свідоцтва про смерть її батька ОСОБА_2, однак у видачі свідоцтва про смерть їй було відмовлено у зв'язку з тим, що для підтвердження смерті заявником не надано документ закладу охорони здоров»я, що підтверджує факт смерті або рішення суду про встановлення фату смерті особи в певний час.

Встановлення даного факту необхідно заявнику для подальшої реєстрації зазначеного факту в органах державної реєстрації актів цивільного стану та для отримання свідоцтва про смерть.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлені вимоги підтримує.

Представник Кременецького міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Тернопільській області в судове засідання не з'явився.

Дослідивши матеріали справи, надані заявником документи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п.8 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Як вбачається з паспорта громадянина України серії ВН № 990047 виданого Київським РВ у м. Донецьку ГУ ДМС України в Донецькій області від 14 березня 2013 року, ОСОБА_2 народився 25 вересня 1971 року в м. Донецьк.

Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими наказом МУЮ від 18 жовтня 2000 року №52/5, встановлено, що підставою для державної реєстрації смерті є лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), фельдшерської довідки про смерть (форма №106-1/о), форма яких затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08 серпня 2006року №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024. Також реєстрація смерті особи проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час.

Кременецьким міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Тернопільській області у проведенні державної реєстрації смерті ОСОБА_2 відмовлено, оскільки заявником не пред»ялено докумена закладу охорони здоров»я, що підтверджує факт смерті або рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час.

Згідно до статей 1,3,5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року № 1207-УІІ, тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституціїта законів України.

Датою початку тимчасової окупації є 20 лютого 2014 року.

Як вбачається з копії лікарського свідоцтва про смерть № 4611 від 30 січня 2019 року виданого республіканським бюро судово медичної експертизи ДНР - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, помер 14 грудня 2018 року в стаціонарі Донецької місцевої лікарні № 6, причина смерті: набряк головного мозгу, випадкове отруєння і токсична дія алкоголю.

Даючи оцінку допустимості наданих суду доказів, а саме документів, що видані органами та установами на тимчасово окупованій території України, суд керується положенням ч. 2 ст. 19 Конституції України, якою передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правових режимів на тимчасово окупованих територіях України», будь-який акт виданий органами, передбаченими частиною 2 вказаної статті, є недійсним та не створює правових наслідків.

Разом із тим, виходячи з практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами як джерело права, необхідно враховувати висновки суду у справах проти Туреччини (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001), Молдови та Росії (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016), де наголошено, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони [тобто є окупованою]. Цей висновок в контексті сформульованого у Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватись недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території.

Тобто, документи видані органами чи установами (зокрема лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, як виняток можуть братися до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв'язку під час розгляду справ у порядку ст. 317 ЦПК України.

Аналогічна позиція викладена в інформаційному листі Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 15 квітня 2016 року №9-1130/0/4-16.

Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту смерті для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявника, суд вважає можливим, як виняток, взяти до уваги відомості, зазначені у довідці про смерть особи, які видані органом, що знаходиться на тимчасово окупованій території України.

Таким чином, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення підлягає до задоволення, шляхом встановлення факту смерті ОСОБА_2, яка настала 14 грудня 2018 року в м. Донецьк.

Керуючись ст. ст. 4, 293, 315, 317 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Заяву задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2, яка настала 14 грудня 2018 року в м. Донецьк, який народився 25 вересня 1971 року в м. Донецьк.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заявник: ОСОБА_1, (паспорт серія ТТ 369602) ІНФОРМАЦІЯ_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1.

Заінтересована особа: Кременецький міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, місцезнаходження: ву. Козубського, 4 м. Кременець Тернопільська область.

Повний текст рішення складено 19 лютого 2019 року.

Головуючий