Справа № 142/813/19
Провадження № 2-з/142/33/19
У Х В А Л А

іменем України

27 вересня 2019 року смт. Піщанка

Піщанський районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Гринишиної А.А.,

при секретарі Яворській О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Піщана заяву представника сільськогосподарського виробничого кооперативу пайовиків «Колос», адвоката Глівінської Світлани Йосипівни про забезпечення позову до подачі позовної заяви, -

В С Т А Н О В И В:

27 вересня 2019 року представник заявника сільськогосподарського виробничого кооперативу пайовиків «Колос» Глівінська С.Й. звернувся до суду із заявою про забезпечення позову до подачі позовної заяви, в якій просить заборони суб`єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно вчиняти реєстраційні дії щодо земельної ділянки, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Болганської сільської ради Піщанського району Вінницької області щодо земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0462, площею 1,7039 га., власником яких є ОСОБА_1 .

Обґрунтовуючи вказану заяву, представник заявника зазначив, що ТОВ СВКП «Колос» звертається до Піщанського райсуду з позовом про поновлення договорів оренди землі з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва до ОСОБА_1 , яка є власником земельної ділянки площею 1,7039 га, яка розташована: Вінницька область, Піщанський район, кадастровий номер :01:001:0462, договір оренди землі № 437 укладений 07 квітня 2012 року, державна реєстрація 07 вересня 2012 року № 2612 строком на 7 років, дією до 07 вересня 2019 року.

Представник заявника вказує, що в СВКП «Колос» порушено переважне право на продовження дії договору оренди землі на новий строк, згідно ст.33 Закону України «Про оренду землі», оскільки відповідач зволікає з юридичним оформленням додаткових угод про пролонгацію договору оренди землі. Також заявник зазначає, що позивачу, Орендар завчасно (не пізніше ніж за 60 календарних днів, згідно договору оренди землі), згідно п.8 договорів оренди землі, були надіслані листи-повідомлення про наміри скористатися переважним правом на пролонгацію договору оренди землі. СВКП «Колос», шляхом направлення даного Листа-повідомлення запропонував орендарям розглянути проект Додаткової угоди до Договору оренди землі та подовжити термін дії укладеного із ними договору оренди землі на новий строк, шляхом підписання запропонованої Додаткової угоди, проте, вона тягне із підписанням цієї додаткової угоди і не відмовляються підписувати, і не підписують. Останнє є необхідним, оскільки право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до ст.6 ЗУ «Про оренду землі». Наразі орендодавець, в порушення ст.33 Закону України «Про оренду землі», може вільно укласти договір оренди з будь-якою іншою особою. Укладення нового договору з іншою особою унеможливить виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову, суд приходить до наступного.

Як вбачається з позовних вимог, предметом позову про визнання дійсним договору найму (оренди) земельних є додаткова угода до договору оренди землі № 437 укладеного 07 квітня 2012 року.

Як передбачено ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 2 ч. 1ст. 150 ЦПК України позов забезпечується шляхом заборони вчиняти певні дії. Заборона відповідачеві вчиняти певні дії є видом забезпечення позову, яка спрямована проти активних учинків відповідача, що можуть ускладнити виконання рішення суду.

Згідно роз`яснень, що надані в п.4 Постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та реально існує загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладання арешту, або майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Таким чином, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Таким чином, оскільки невжиття заходів забезпечення позову, а саме, заборони суб`єктам державної реєстрації вчиняти будь які реєстраційні дії може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд приходить до висновку про необхідність забезпечення позову, шляхом заборони державним реєстраторам вчиняти реєстраційні дії земельних ділянок, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Болганської сільської ради Піщанського району Вінницької області.

Керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву представника сільськогосподарського виробничого кооперативу пайовиків «Колос», адвоката Глівінська Світлани Йосипівни про забезпечення позову до подачі позовної заяви - задоволити.

Заборони суб`єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно вчиняти реєстраційні дії щодо земельних ділянок, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Болганської сільської ради Піщанського району Вінницької області щодо земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0462, площею 1,7039 га, власником якої є ОСОБА_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Піщанський районний суд Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя