Номер провадження: 22-ц/813/114/19
Номер справи місцевого суду: 2-5151/09
Головуючий у першій інстанції Науменко А.В.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

12.02.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого - Сєвєрової Є.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Колеснікова Г.Я.,

за участю секретаря - Чепрас А.І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_2

відповідач - Державне підприємство «Одеський морський торгівельний порт»,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 21 листопада 2018 року у складі судді Науменко А.В.,

встановив:

ОСОБА_2 звернувся з позовом до Державного підприємства «Одеський морський торгівельний порт» про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, посилаючись на те, що 25.04.1989 року його було незаконно звільнено з посади начальника цеху механізації Одеського судноремонтного заводу імені «50-річчя Радянської України» (справа №2-5151/09).

Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 04 липня 2014 року у складі судді Івченка В.Б. (а.с.10), залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області 04 березня 2015 року у складі суддів Артеменка І.А., Сватаненка В.І., Черевка П.М. (а.с.15-20) позов задоволений, визнано незаконними накази директора Одеського судноремонтного заводу від 1989 року, стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 2.377.897 грн., вирішено питання судових витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в вересні 2015 року судові рішення першої та апеляційної інстанцій скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції із зазначенням того, що судами не врахований факт звернення до суду із позовом про поновлення на роботі через 18 років, тоді як з наказом про звільнення позивач був ознайомлений в 1989 році, від отримання трудової книжки відмовився (а.с.24-29).

При новому розгляді справи ОСОБА_2 подав заяву про забезпечення доказів шляхом виклику 30 свідків, які можуть підтвердити факти правопорушень та обставини, що перешкоджають здійсненню правосуддя та своєчасності його звернення до суду для поновлення на роботі, а саме: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, а також шляхом витребування судових справ: Приморського районного суду м. Одеси за №522/16285/16-ц, Малиновського районного суду м. Одеси за №521/17457/15-ц, 521/21760/16-ц, 521/12162/15-ц.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 21 листопада 2018 року заяву ОСОБА_2 про забезпечення доказів у цивільній справі повернуто заявнику без вирішення питання по суті заяви.

Повертаючи заяву, суд першої інстанції виходив з того, що в порушення вимог ст.ст.83,84 ЦПК України заяву подано без дотримання порядку складення заяви про виклик свідків, без зазначення місця їх проживання чи роботи, без зазначення конкретних обставин, які вони можуть підтвердити у справі.

В апеляційній скарзі, поданій безпосередньо до Апеляційного суду Одеської області, ОСОБА_2 просив скасувати ухвалу суду, ухвалити постанову, якою задовольнити заяву про забезпечення доказів від 16 листопада 2018 року. При цьому посилався на те, що:

- справа з трудових та деліктних правовідносин триває на розгляді у Приморському районному суді м. Одеси 12-й рік;

- при прийнятті оскаржуваної ухвали порушено норми ЦПК України з метою штучних перешкод та унеможливлення реалізації права позивача на судовий захист при здійсненні правосуддя;

- до уваги не прийнято перелік пунктів щодо забезпечення доказів в заяві позивача від 16 листопада 2018 року;

- не задоволено та незаконно повернуто скаржнику, не прийнято до уваги вказівку касаційної інстанції ВССУ щодо зобов'язання при новому розгляді справи розглянути та врахувати обставини, що потребують зазначених в заяві доказів;

- ухвала прийнята без повідомлення сторін з посиланням на зміст ч.ч. 1,2 ст. 116 ЦПК України з безпідставним посиланням на ч. 4 ст. 117 ЦПК України;

- в порушення вимог п.п. 2, 6 ч.1 ст. 353 ЦПК України неправомірно зазначено про те, що ухвала оскарженню не підлягає.

Крім того, просив суд постановити окрему ухвалу на адресу ВККСУ та ВРП стосовно притягнення судді Науменко А.В. до дисциплінарної відповідальності за значні порушення його прав.

Відповідач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення як безпідставну.

26 грудня 2018 року ухвалою Апеляційного суду Одеської області у складі судді Черевка П.М. за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 21 листопада 2018 року відкрите апеляційне провадження.

Указом Президента України № 452/2017 від 29 грудня 2017 року «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах», ліквідовано Апеляційний суд Одеської області, створено Одеський апеляційний суд, який здійснює правосуддя в апеляційному окрузі, який включає Одеську область, з місцезнаходженням у м. Одесі.

Відповідно до ч.6 ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно - територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Згідно до ч.5ст.31 ЦПК України у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду.

10 січня 2019 року в порядку автоматизованого розподілу судової справи в Одеському апеляційному суді визначено колегію суддів у складі: Сєвєрової Є.С., Вадовської Л.М., Колеснікова Г.Я.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає поверненню апелянту, апеляційне провадження закриттю, і відсутність ОСОБА_2, який подав заяву про відкладення розгляду справи з причин перебування на лікуванні, при вирішенні подальшого руху скарги не є перешкодою для вирішення процесуального питання, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст.353 ЦПК України визначений перелік ухвал, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду, ухвала про повернення заяви про витребування доказів у переліку ухвал, визначених частиною першою цієї статті, відсутня, тому окремо від рішення суду не оскаржується.

Відповідно до ч.2ст.353 ЦПК України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Встановлено, що дотепер рішення суду за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства «Одеський морський торгівельний порт» про скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу (справа №2-5151/09) судом не ухвалене.

Заяву ОСОБА_2 про витребування доказів судом першої інстанції повернуто в порядку ст.117 ЦПК України через недотримання вимог до її оформлення, без вирішення по суті вимог про витребування доказів, що не перешкоджає повторному зверненню за умов дотримання вимог, визначених цією ж статтею.

Відсутність висновків суду першої інстанції по суті заяви про витребування доказів позбавляє суд апеляційної інстанції можливості надати відповіді на доводи апеляційної скарги щодо обґрунтованості поданої заяви та законності не вирішення її судом, а також права ухвалити власне рішення по суті заяви - витребувати докази, в той час як оскарження стороною ухвали суду в непередбачений спосіб не є перешкодою для вирішення справи судом першої інстанції.

Таким чином, ухвала про повернення заяви про витребування доказів у переліку ухвал, визначених ч.1ст.353 ЦПК України відсутня, питання витребування доказів по суті судом першої інстанції не вирішувалося, окремо від рішення суду така оскарженню не підлягає, тому заперечення на неї можуть бути включені лише до апеляційної скарги на рішення суду по суті справи.

Згідно до п.4ч.5ст.357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Такі процесуальні правила на час подання скарги не надавали підстав для відкриття апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою на ухвалу про повернення заяви про забезпечення доказів, а сама участь попереднього складу суду у складі судді Черевка П.М. у справі виключалась в силу вимог ч.3ст.37 ЦПК України.

Отже, розгляд скарги по суті унеможливлений в силу вищенаведених обставин, тому в порядку забезпечення принципу процесуальної економії, з врахуванням подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції, та, виходячи з правових висновків касаційного суду про застосування принципу пропорційності при вирішенні долі апеляційної скарги, поданої безпосередньо до суду апеляційної інстанції, скарга підлягає поверненню апелянту.

При цьому, відсутність в судовому засіданні ОСОБА_2 при вирішенні питання про повернення скарги не звужує обсягу його прав, оскільки питання законності ухвали суду та обґрунтованості доводів апеляційної скарги по суті заяви не вирішується, а сам ОСОБА_2 не позбавлений можливості як повторного звернення з заявою до суду першої інстанції для вирішення питання про забезпечення доказів, так і права подання заперечень на ухвалу про повернення заяви у разі оскарження рішення суду першої інстанції, якщо не погодиться з висновками по суті справи.

Відповідно до принципів, викладених в п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року №7 «Про судову практику розгляду справ в апеляційному порядку» питання помилково відкритого апеляційного провадження вирішується шляхом постановлення ухвали про його закриття за такою скаргою.

З огляду на те, що питання обґрунтованості доводів апеляційної скарги по суті знаходиться поза межами розгляду, апеляційний суд не вправі надавати оцінку діям суду першої інстанції шляхом постановлення окремої ухвали.

Керуючись ст.357 ЦПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 21 листопада 2018 року закрити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 21 листопада 2018 року повернути апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 14.02.2019.

Головуючий:

Судді: