УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2019 року Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Мирошниченко Ю.М., за участю секретаря судового засідання Конівченко Ю.А., розглянувши заяву адвоката Басівського Віталія Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

19.09.2019 року представник ОСОБА_1 адвокат Басівський В.О. звернувся до Іллічівського райсуду м. Маріуполя Донецької області із заявою про забезпечення позову. У обґрунтування вказав, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживав однією сім`єю разом з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , починаючи з 2006 року та по день її смерті. Оскільки заявник ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали спільно, були пов`язані спільним побутом та мали взаємні права та обов`язки чоловіка та жінки, то в розумінні статті 3 Сімейного кодексу України були та вважали себе сім`єю. За час сумісного сімейного життя ОСОБА_2 зі ОСОБА_1 разом набули сумісне майно у вигляді автомобілю марки «Volkswagen Т4», 2000 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , який був зареєстрований за померлою ОСОБА_2 , та який заявник разом з померлою використовували у робочий цілях, а саме під час здійснення ними роздрібної торгівлі продукцією марки ТОВ «Талаківські ковбаси». Також померлій ОСОБА_2 на праві приватної власності належала трикімнатна квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 . За життя ОСОБА_2 не залишила будь - якого заповіту, дітей не мала, а її раптова смерть в лікарні стала справжнім шоком та випробуванням для заявника ОСОБА_1 , який на час її смерті також мав великі проблеми зі здоров`ям і також знаходився на стаціонарному лікуванні. Ще на момент перебування заявника ОСОБА_1 у лікарні племінник померлої ОСОБА_2 - ОСОБА_3 шляхом вільного доступу до квартири померлої незаконно заволодів правовстановлюючими документами на майно, яке належало ОСОБА_2 - квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та автомобіль марки «Volkswagen Т4», 2000 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 . З приводу вказаних обставин заявник звертався до правоохоронних органів та було розпочато досудове розслідування за ч.1 ст. 357 Кримінального кодексу України. Наряду із вказаними обставинами ОСОБА_3 звернувся до приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Бедненко С.В. із заявою про прийняття спадщини за законом як спадкоємець 5-ї (п`ятої) черги, на що йому було видано відповідне свідоцтво про право на спадщину за законом від 11.09.2019 року. Заявник також звертався до вказаного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, на що отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10.09.2019 року (тобто на день раніше ніж ОСОБА_3 було видано свідоцтво про право на спадщину) у зв`язку із нібито відсутністю документів, що підтверджують родинний зв`язок ОСОБА_1 із спадкодавцем ОСОБА_2 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_3 . Зазначав, що наразі ними готується позовна заява до ОСОБА_3 , приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Бедненко С.В., про встановлення факту сумісного постійного проживання разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 понад 5 років до часу відкриття спадщини, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом серії 4421 від 11.09.2019 року, виданого ОСОБА_3 приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Бедненко С.В. та про визнання права власності на спадщину. Одночасно наряду з цим до суду також буде подано клопотання про витребування у приватного нотаріуса Бедненко С.В. спадкової справи, відкритої після смерті ОСОБА_2 Посилався на те, що у зв`язку з тим, що ОСОБА_3 були вчинені неправомірні дії щодо викрадення правовстановлюючих документів на вказане майно, виселення його довірителя з займаної ним житлової площі, яке відбулося 15.09.2019 року (на якій останній проживав до останнього часу на законних підставах), самовільної зміни замків на дверях квартири та гаражу, де знаходиться автомобіль, а також самовільного привласнення автомобілю, спроби щодо продажу вказаного майна (оскільки як відомо заявнику ОСОБА_1 , вже на наступний день після отримання ОСОБА_3 свідоцтва про право на спадщину до нього приходили потенційні покупці квартири та автомобілю та оглядали майно), наразі існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову ОСОБА_1 та ефективного захист чи поновлення порушених прав та інтересів ОСОБА_4 . У разі, якщо ОСОБА_3 все ж таки вдасться розпорядитися вказаним майном, його подальше повернення, витребування та реальне володіння ним буде значно ускладнено у зв`язку з необхідністю оскарження таких правочинів (угод) вже з добросовісним набувачем вказаного майна. На підставі викладеного просив накласти арешт у вигляді заборони розпорядження майном на транспортний засіб марки «Volkswagen Т4», 2000 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , який зареєстрований за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та заборонити у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії, зокрема, щодо відчуження, передачі в оренду, видачі довіреності на право керування чи розпорядження автомобілем та інші дії щодо автомобілю а також накласти арешт шляхом заборони відчуження на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та яка належить на праві приватної власності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

У порядку ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи у встановлений законом строк.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 ЦПК України заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно з п. п. 1, 2 ч. 1ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується шляхом, зокрема, накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, заборони вчинення певних дій.

Відповідно до ч. ч.5-7ст. 153 ЦПК України, залежно від обставин справи, суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову, підстави його обрання та вирішує питання про зустрічне забезпечення.

Враховуючи зазначені вище обставини, суд приходить до висновку, що на даний час є необхідним та виправданим вжиття заходів забезпечення позову, а також наявні всі підстави для задоволення заява про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 2,150-153,157,260-261,353,354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву адвоката Басівського Віталія Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт у вигляді заборони розпорядження майном на транспортний засіб марки «Volkswagen Т4», 2000 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , який зареєстрований за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та заборонити у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії, зокрема, щодо відчуження, передачі в оренду, видачі довіреності на право керування чи розпорядження автомобілем та інші дії щодо автомобілю.

Накласти арешт шляхом заборони відчуження на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , та яка належить на праві приватної власності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Ухвалу суду про забезпечення позову направити до Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Юридичного департаменту Маріупольської міської ради та до Територіального сервісного центру МВС №1441 для виконання.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню, оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя: Ю. М. Мирошниченко