КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №372/2629/19 Головуючий у І інстанції - Кравченко М.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2019 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Гуля В.В.

суддів Сушко Л.П. Березовенко Р.В.

за участю секретаря Покраси В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 18 липня 2019 року про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», комунального підприємства «Агенція адміністративних послуг» про визнання протиправними та скасування рішення про державну реєстрацію,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до акціонерного товариства «Укрсоцбанк», комунального підприємства «Агенція адміністративних послуг» про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію. В обґрунтування позову вказує, що в результаті незаконних дій з боку відповідача на нього було зареєстровано право власності на квартиру, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . Просить суд скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень

Разом із позовною заявою позивач звернулася до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просила забезпечити позов шляхом вжиття заходів забезпечення позову в межах позову про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію та постановити ухвалу про накладення арешту на двокімнатну квартиру загальною площею 56,80 метрів квадратних, житловою площею 32,50 метрів квадратних, що находиться за адресою: АДРЕСА_1 та заборонити відповідачу акціонерному товариству «Укрсоцбанк» державному реєстратору та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії з приводу відчуження, міни, дарування, передачі в оренду, внесення до статутного капіталу та розпорядження нерухомим майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії, пов`язані з державної реєстрацією права власності та інших речових прав щодо спірної квартири.

З огляду на вищевказані факти, позивач просила суд здійснити заходи забезпечення позову для реалізації в подальшому своїх законних прав та обов`язків.

Заявник вважає, що вжиття заходів забезпечення позову є доцільним, обґрунтованим та співмірним заявленим вимогам.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 18 липня 2019 року, відмовлено у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подалаапеляційну скаргу, в якій посилалася на її незаконність, необґрунтованість, постановлену з неправильним застосуванням судом першої інстанції норм процесуального та матеріального правапросила скасувати.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що ухвала постановлена з порушеннями норм матеріального та процесуального права та з неповним з`ясуванням матеріалів справи. Зазначає, що відповідач на даний момент є власником квартири і може розпоряджатись нею, продати, що унеможливить виконання рішення в разі задоволення позовних вимог.

Просила скасувати ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 18 липня 2019 року та ухвалити нове рішення, яким заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту - задовольнити.

Відзив на апеляційну скаргу у встановлений термін не надійшов.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи, в порядку, передбаченому статтею 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що заява не обґрунтована та не підлягає задоволенню оскільки заявником не доведено того, що не вжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захистпорушених прав. Також посилався на те, що матеріали справи не містять відомостей на підтвердження того, що відповідач може вчинити дії, щодо реалізації нерухомого майна.

З такими висновками колегія суддів не погоджується, оскільки вони не ґрунтуються на матеріалах справи, а також не узгоджуються з вимогами чинного законодавства з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено наступне.

30 квітня 2008 року між Акціонернимтовариством«Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір та іпотечний договір за якими позивачу надано кредит, а позивачем надано в іпотеку квартиру яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

В результаті неналежного виконання умов кредитного договору виникла заборгованість. 10 квітня 2019 року рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, яка проведена Комунальним підприємством «Агенція адміністративних послуг» здійснено державну реєстрацію прав та обтяжень на двокімнатну квартиру, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 за Акціонерним товариством «Укрсоцбанк».

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом та вважає такі дії незаконні і просила суд скасувати реєстрацію та вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру, щоб унеможливити її реалізацію.

Відповідно до вимог ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом п.1,2 ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується в тому числі накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Відповідно до вимог ч.3 цієї статті, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до роз`яснень, викладених в абзаці першому п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»,позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Як зазначено в п.4 постанови Пленуму, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Позивачка в заяві про забезпечення позову зазначала, що не вжиття заходу забезпечення позову може призвести до унеможливлення виконання рішення в подальшому в разі задоволення її позовних вимог. Вказувала, що в результаті дій відповідача і реєстратора порушено її право на нерухомість. Вважає, що в результаті неправомірних дій відповідача відбувся перехід права власності на предмет іпотеки до відповідача.

Враховуючи викладене та те, що між сторонами виник спір про правота відповідачем може бути реалізоване спірне майно шляхом продажі квартири колегія суддівприходить до висновку про задоволення заяви про забезпечення позову.

Суд першої інстанції не врахував той факт, що в результаті дій відповідача може відбутись відчуження спірної квартири, яке належить позивачці на праві власності, а тому не застосування заходів забезпечення позову може призвести до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог.

При цьому, обраний ОСОБА_1 вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки арештоване майно фактично перебуватиме у володінні власника, а обмежуватимесь лише розпорядженням ним.

На вищезазначене суд першої інстанції уваги не звернув, у зв`язку з чим ухвала підлягає скасуванню з прийняттям постанови про задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення у відповідності з вимогами ч.1 ст.376 ЦПК України є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст.367,374,376,381-384 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 18 липня 2019 року скасувати та постановити нову постанову.

Накласти арешт на двокімнатну квартиру загальною площею 56,80 метрів квадратних, житловою площею 32,50 метрів квадратних, що находиться за адресою: АДРЕСА_1 та заборонити акціонерному товариству «Укрсоцбанк» державному реєстратору та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії з приводу відчуження, міни, дарування, передачі в оренду, внесення до статутного капіталу та розпорядження нерухомим майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії, пов`язані з державної реєстрацією права власності та інших речових прав щодо спірної квартири.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 25 вересня 2019 року.

Суддя-доповідач В.В. Гуль

Судді Л.П. Сушко

Р.В. Березовенко