ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

20 вересня 2019 року

м. Харків

Справа № 636/3518/18

Провадження № 22-ц/818/4101/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Кругової С.С.,

Суддів Бровченка І.О., Пилипчук Н.П.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - Головне управління Національної поліції в Харківській області, Державна казначейська служба України

третя особа на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Прокуратура Харківської області

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області, Державної казначейської служби України, третя особа на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Прокуратура Харківської області про відшкодування моральної шкоди, за апеляційною скаргою адвоката Спаскіна Дмитра Анатолійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 25 червня 2019 року (головуючий суддя першої інстанції Оболєнська С.А.), -

в с т а н о в и в :

У серпні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом з урахуванням поданих уточнень, просив стягнути з Держави в особі Державної казначейської служби України за рахунок Державного бюджету України, шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку, на його користь кошти в рахунок відшкодування моральної шкоди в розмірі 11665, 40 грн. заподіяної внаслідок дій посадової особи ГУ НП в Харківській області по притягненню до адміністративної відповідальності.

Позов обґрунтовано тим, що постановою інспектора СРПП Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області Шевченка Ю.О., серії БР №632778 від 15.05.2018 його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у розмірі 255 грн., яку рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 17.07.2018 у справі №636/2114/18 було скасовано та закрито справу про адміністративне правопорушення.

Мотивуючи свій позов, ОСОБА_1 зазначав, що правоохоронні органи, які здійснювали дії щодо його притягнення до адміністративної відповідальності заподіяли йому моральних страждань, внаслідок відповідних дій Національної поліції позивач звинувачувався у адміністративному правопорушенні протягом 94 днів, з дня винесення постанови про накладення адміністративного стягнення до дня набрання законної сили рішення суду 17.07.2018.

У позові посилався на те, що у зазначений ним період продовжували діяти відносно нього певні обмеження прав та втрати нормальних життєвих зв`язків, що стало підставою розладу його здоров`я.

Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 25 червня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивована тим, що жодних доказів на підтвердження заподіяння саме діями відповідачів позивачу моральної шкоди, протиправності таких діянь відповідачів та наявності причинного зв`язку між шкодою і протиправними діями відповідачів позивачем суду не було надано.

Не погоджуючись з рішенням суду адвокат Спаскін Д.А., який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення яким задовольнити позов у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду є незаконним, необґрунтованим ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Суд першої інстанції ухвалюючи рішення не надав належної оцінки доводам представника позивача, не врахував та належно не вивчив суті справи у повному обсязі, не дослідив та не надав належної оцінки всім наданим доказам вирішивши невірно справу по суті спору.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу посилається на те, що судом безпідставно зазначено, що до правовідносин у даній справі не може застосовуватися ЗУ «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» та вважає, що сектор реагування патрульної поліції Чугуївського ВП ГУ НП в Харківській області аналогічно виконує доручення органів досудового розслідування і прокурора, як і інші оперативні підрозділи органів Національної поліції.

Крім того, судом помилково зазначено, що право особи на відшкодування моральної шкоди завданої внаслідок порушення її прав, передбачено статтею 23 ЦКУ України.

До апеляційного суду від ГУ Національної поліції в Харківській області надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін, як таке що відповідає вимогам чинного законодавства.

Прокуратура Харківської області звернулася з відзивом на апеляційну скаргу в якому просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, зазначивши, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову у зв`язку з його недоведеністю.

Частиною 3 ст. 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час виникнення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Статтею 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судовим розглядом встановлено, що стосовно ОСОБА_1 інспектором СРПП Чугуївського ВП ГУ НП в Харківській області капітаном поліції Шевченком Ю.О. 15 травня 2018 року винесено постанову про адміністративне правопорушення серії БР № 632778, в якій зазначено, що ОСОБА_1 , 15.05.2018 о 07 год. 50 хв., керуючи автомобілем Skoda Fabia, д.н.з. НОМЕР_1 , на 537 км. автошляху Київ-Харків-Довжанський, здійснив зупинку близько 30 метрів від посадового майданчика для зупинки маршрутних транспортних засобів, чим порушив вимоги п.п. 15.9 (е) ПДР, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, у зв`язку з чим його було піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 255,00 грн. в дохід держави (а.с. 12).

З матеріалів справи а саме з копії вбачається, що рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 17.07.2018 у справі №636/2114/18 адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора СРПП Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області капітана поліції Шевченка Ю.О. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задоволено. Скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БР № 632778 від 15 травня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, справу закрито (а.с. 13-14).

Відповідно до ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування, матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами при здійсненні ними своїх повноважень.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами статей 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу.

Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» встановлено, що відповідно до положень цього Закону підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного застосування адміністративного арешту чи виправних робіт, незаконної конфіскації майна, незаконного накладення штрафу.

Частиною 5 статті 4 ЗУ «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» визначено, що відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Відповідно до підпункту «а» ч.1 ст. 38 КПК України органами досудового розслідування (органами, що здійснюють дізнання і досудове слідство) є: слідчі підрозділи: а) органів Національної поліції; б) органів безпеки; в) органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства; г) органів державного бюро розслідувань; ґ) органів Державної кримінально-виконавчої служби України.

Абзацом 2 частини 1 ст. 5 ЗУ «Про оперативно-розшукову діяльність» визначено, що оперативно-розшукова діяльність здійснюється оперативними підрозділами Національної поліції - підрозділами кримінальної та спеціальної поліції.

Системно аналізуючи наведені норми права, ст. 1176 ЦК України передбачено відшкодування державою шкоди лише у разі накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, а ЗУ «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» передбачено відшкодування державою шкоди у разі незаконного накладення штрафу органами, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органами досудового розслідування, прокуратури і суду.

Суд першої інстанції правильно зазначив, що на дані правовідносини цей Закон не розповсюджується.

За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 цього Кодексу).

Статтею 1173 Цивільного кодексу України визначено, що шкода, завдана фізичній чи юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної виконавчої влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійснені ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Відповідно до статті 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Згідно із вимогами статті 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Моральна шкода полягає у душевних стражданням, яких фізична особа зазнала у зв`язку із протиправною поведінкою щодо неї самої та у зв`язку із приниженням її честі, гідності а також ділової репутації; моральна шкода відшкодовується грішми, а розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом з урахуванням вимог розумності і справедливості.

Згідно п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Відповідно до ст.56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органу місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

До загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Оскільки у справі, яка переглядається, з`ясовано, що підставою для відшкодування шкоди є встановлене рішенням суду порушення законного порядку притягнення постановою інспектора СРПП Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області Мартинова В.В.до адміністративної відповідності, то суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки позивачу були спричинені моральні страждання, які полягали у незаконному притягненні його до адміністративної відповідальності, і цей факт спричинив йому моральні страждання, що підтверджується встановленим рішенням суду фактом незаконного притягнення до адміністративної відповідальності.

Судова колегія враховує незначну тривалість душевних страждань позивача з приводу неправомірних дій в його адресу, що має значення для визначення розміру завданої моральної шкоди. Так, після неправомірного складення протоколу про адміністративне правопорушення відносно позивача, 15.05.2018, рішенням судді від 17.07.2018 це звинувачення було з нього знято. Тому колегія суддів вважає за необхідне, з урахуванням незначного часу, на протязі якого позивач перебував у невизначеному стані під тягарем безпідставного звинувачення у скоєнні адміністративного правопорушення, і це питання було остаточно вирішено на його користь, з урахуванням характеру неправомірних дій відносно позивача, відповідно до загальних засад цивільного законодавства, справедливості, добросовісності та розумності, визначених нормами чинного законодавства, стягнути на його користь моральну шкоду у розмірі 500 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю/або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 390, 391 ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу адвоката Спаскіна Дмитра Анатолійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 25 червня 2019 року - скасувати та ухвалити нове.

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області, Державної казначейської служби України, третя особа на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Прокуратура Харківської області про відшкодування моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з Державної казначейської служби України за рахунок Державного бюджету України, шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку, на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_2 моральну шкоду в розмірі 500 (п`ятсот) грн. 00 коп..

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, в силу ст. 389 ЦПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий С.С. Кругова

Судді І.О. Бровченко

Н.П. Пилипчук