У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

22 лютого 2019 року

м. Харків

Справа № 2-517/10

Провадження № 22-ц/818/1621/19

Харківський апеляційний суд у складі судді Бровченка І.О.,

розглянувши у порядку підготовки до апеляційного розгляду апеляційну скаргу Московського відділу державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській областіна ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 14 листопада 2018 року в складі судді Сенаторова В.М. по цивільній справі за скаргою ОСОБА_1, заінтересовані особи: публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», Московський відділ державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального Управління юстиції у Харківській області на дії державного виконавця, -

в с т а н о в и в :

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 14 листопада 2018 року скаргу ОСОБА_1, заінтересовані особи: ПАТ «УкрСиббанк», Московський відділ державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального Управління юстиції у Харківській області на дії державного виконавця задоволено в повному обсязі.

Визнано протиправною бездіяльність державного виконавця та скасовано арешт нерухомого майна на невизначене майно, все нерухоме майно ОСОБА_1, який був зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна 21 квітня 2011 року за № 11101292 на підставі постанови державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Соклакової О.М. про відкриття виконавчого провадження № 26054875 від 11 квітня 2011 року.

Виключено з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, запис від 21 квітня 2011 року за № 11101292.

29 січня 2019 року до Харківського апеляційного суду засобами поштового зв'язку Московським відділом державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області направленоапеляційну скаргу на зазначене судове рішення.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 31 січня 2019 року витребувано з Київського районного суду м. Харкова справу № 2-517/10 за скаргою ОСОБА_1, заінтересовані особи: публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», Московський відділ державної виконавчої служби м. Харкова головного територіального управління юстиції в Харківській області, на дії державного виконавця.

21 лютого 2019 року до Харківського апеляційного суду надійшла цивільна справа за скаргою ОСОБА_1, заінтересовані особи: публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», Московський відділ державної виконавчої служби м. Харкова головного територіального управління юстиції в Харківській області, на дії державного виконавця.

В апеляційній скарзі міститься клопотання про відстрочення сплати судового збору.

В обґрунтування клопотання апелянт посилається на те, що Московський ВДВС міста Харків ГТУЮ є бюджетною установою, яка фінансується за рахунок коштів державного бюджету України, оскільки процедура сплати судового збору займе деякий час у звязку з необхідністю погодження та проведення виплати, просить відстрочити сплату судового збору до ухвалення рішення у справі.

Статтею 136 ЦПК України встановлено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Якщо у встановлений судом строк судові витрати не будуть сплачені, заява відповідно до статті 257 цього Кодексу залишається без розгляду, або витрати стягуються за судовим рішенням у справі, коли сплата судових витрат була відстрочена або розстрочена до ухвалення цього рішення.

З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Статтею 8 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Частиною першою статті 3 Закону № 3674-VI визначено, що судовий збір справляється, зокрема, за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 258 ЦПК України судовими рішеннями є: 1) ухвали; 2) рішення; 3) постанови; 4) судові накази.

Перелік заяв і скарг, за подання яких не справляється судовий збір, наведений у частині другій статті 3 Закону № 3674-VI, і в цьому переліку відсутні скарги щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби.

З вищенаведених норм вбачається, що перелік підстав для відстрочення, розстрочення, звільнення від сплати судового збору визначений законом і є вичерпним.

Відтак за подання апеляційної скарги на ухвалу суду судовий збір справляється на загальних підставах.

Таким чином, доводи, на які посилається апелянт, не є підставами для відстрочення сплати судового збору, визначені вище передбачені законом підстави для відстрочення сплати судового збору відсутні, тому клопотання апелянта про відстрочення сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Однією з основних засад судочинства відповідно до пункту 8 частини третьої статті 129 Конституції України є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду.

Звільнення, зменшення, відстрочення, розстрочення сплати судового збору за клопотанням сторони є правом суду, а не його обов'язком, тому відбувається на розсуд суду у кожному конкретному випадку на підставі поданих стороною доказів та наведених у клопотанні підстав.

Перевіривши матеріали справи, вважаю, що за апеляційною скаргою на даний час не може бути відкрито апеляційне провадження, оскільки апеляційна скарга не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 356 ЦПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

В порушення вимог п. 3 ч. 4 ст. 356 ЦПК України апелянтом не надано документ, що підтверджує сплату судового збору.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно ст. 43 учасники справи зобов'язані, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки та виконувати інші процесуальні обов'язки, визначені законом або судом.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. (частина 2 статті 133 ЦПК України).

З преамбули Закону № 3674-VI вбачається, що цей Закон визначає правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України № 3674-VI від 08 липня 2011 року «Про судовий збір» у редакції, чинній на день подання апеляційної скарги, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з п. п. 9 п. 1 ч.2 ст. 4 до ЗУ "Про судовий збір" визначено судовий збір за подання до суду апеляційної скарги на ухвалу суду, поданою юридичною особою - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» від 23 листопада 2018 року № 2629-VIII установлено у 2019 році прожитковий мінімум для працездатних осіб: з 1 січня 2019 року - 1921 гривня.

Таким чином, апелянту необхідно сплатити судовий збір у розмірі 1921 грн.

Вищезазначена сума підлягає сплаті за наступними реквізитами:

Отримувач коштів: УК Основ"ян/мХар Основ"янсь/22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37999628; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: 0012; код класифікації доходів бюджету:22030101.

У графі «призначення платежу» вказується: *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Харківський апеляційний суд (назва суду, де розглядається справа).

Відповідно до частин 1, 2 статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Як вбачається із матеріалів справи, в судовому засіданні 14 листопада 2018 року постановлено ухвалу, в апеляційній скарзі апелянт вказує на те, що оскаржуване рішення надійшло до канцелярії відділу 14 січня 2019 року, про що свідчить відповідна відмітка, однак, в матеріалах справи відсутні докази з відповідною відміткою про отримання копії ухвали 14 січня 2019 року.

З апеляційною скаргою апелянт звернувся до суду 29 січня 2019 року, тобто з пропуском встановленого ч.1 ст. 354 ЦПК України строку.

Апелянт має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду відповідно до ч. 2 ст. 354 ЦПК України, разом із цим, не порушує питання про поновлення цього строку, тобто, заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження до суду апеляційної інстанції апелянтом не подано.

Відповідно до частин 3, 4 статті 357 ЦПК України, апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

За таких обставин, апеляційна скарга Московського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській областіпідлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків, а саме: подання до суду заяви про поновлення строку на апеляційне оскарженняз відповідними доказами на підтвердження вказаних скаржником підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження, документу, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Керуючись статтями 354, 357 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

У задоволенні заяви Московського відділу державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській областіпро відстрочення сплати судового збору - відмовити.

Апеляційну скаргу Московського відділу державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській областіна ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 14 листопада 2018 року по цивільній справі за скаргою ОСОБА_1, заінтересовані особи: публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», Московський відділ державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального Управління юстиції у Харківській області на дії державного виконавця - залишити без руху.

Надати апелянту строк протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення недоліків апеляційної скарги - подання до суду заяви про поновлення строку на апеляційне оскарженняз відповідними доказами на підтвердження вказаних скаржником підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження, документу, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі; роз'яснивши, що в разі невиконання у встановлений строк вищевказаних вимог у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя - І. О. Бровченко