Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2019 року м. Василівка

Василівський районний суд Запорізької області у складі: головуючого-судді Нікандрової С.О., секретар судового засідання Гончарова К.Ю., за участю: позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, третьої особи ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго», третя особа ОСОБА_3 про визнання дій протиправними, зобовязання вчинити дії, стягнення матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго», третя особа - ОСОБА_3, про визнання дій протиправними, зобовязання вчинити дії, стягнення матеріальної та моральної шкоди. Позов мотивував тим, що на підставі договору купівлі-продажу від 30.11.1990 року йому належить житловий будинок за адресою: вул. Вишнева, буд. 29 в м. Василівка Запорізької області, в якому він проживає разом зі своєю дружиною ОСОБА_3 Згідно договору №0209017 від 14 серпня 2002 року про користування електричною енергією він є споживачем електричної енергії за адресою проживання та знаходження належного йому будинку по вул. Вишнева, буд. 29 в м. Василівка Запорізька області. 19 листопада 2018 року працівники відповідача ПАТ «Запоріжжяобленерго» в особі ВСП Василівського РЕМ без будь-яких попереджень, без складання жодних актів про порушення, без отримання дозволу власника, за відсутності мешканців будинку, провели роботи на повітряній кабельній лінії електропередачі, що живить належний позивачу будинок й самовільно провели відключення обєкта споживача за вказаною вище адресою від електропостачання. 20 листопада 2018 року на виконання доручення позивача його дружина ОСОБА_3 звернулась до відповідача ПАТ «Запоріжжяобленерго» в особі начальника ВСП Василівського РЕМ ОСОБА_4 з усною скаргою на неправомірні дії та вимогою відновити електропостачання, проте до цього часу відповідач відмовляється в добровільному порядку проводити повторне підключення об'єкту споживача. Позивач вважає, що при відключенні його як споживача від електричної мережі відповідачем не було дотримано вимог нормативно правових актів, а саме: Кодексу систем розподілу і Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 року №312, в частині його письмового попередження про відключення від електропостачання, у звязку з чим просить визнати неправомірним дії відповідача щодо відключення від мережі електропостачання домоволодіння за адресою: вул. Вишнева, 29, м. Василівка, Запорізька області та зобов'язати відновити електропостачання. Крім того, в результаті самовільного відключення від енергопостачання, позивач та його дружина були вимушені звернутися за медичною допомогою та придбавати ліки на загальну суму 5117,10 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. Внаслідок неправомірних дій

відповідача позивачу також завдано моральної шкоди. Так, позивачу довелося повністю змінити своє повсякденне життя, позивач був змушений жити в будинку без можливості використовувати побутові електроприлади, змушений був вирішувати питання щодо відновлення електропостачання. У звязку з неправомірними діями відповідача позивач постійно знаходиться в нервовому стані, що призвело до підвищення артеріального тиску, безсоння, постійних психологічних страждань. Крім того, тимчасове ненадання послуг з електричного постачання було небезпечним для життя та здоровя позивача, оскільки він є людиною похилого віку, яка потребує постійного додаткового рівня улаштування свого побуту. Позивач оцінив завдану йому неправомірними діями відповідача моральну шкоду в розмірі 10 000 грн., яку згодом заявою про збільшення розміру позовних вимог збільшив до 15000 грн.

Відповідач ПАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Виробничого структурного підрозділу Василівського районну електричних мереж у відзиві на позов зазначив, що вважає позовну заяву необґрунтованою з наступних підстав. Відключення позивача здійснено на підставі попередження від 09.09.2018р. за заборгованість за спожиту електричну енергію на суму 214,54 грн., яке направлене на адресу позивача 10.09.2018р., згідно реєстру №27 відправлення кореспонденції. Позивач не сплачував у повному обсязі відповідно п.9.5 договору про користування електричної енергії №34/17/44 від 28.09.2004р. виставлені рахунки за спожиту електричну енергію. Крім того, позивач неодноразово не надавав допуск до приладу, а саме: 04.09.2018р. та 17.09.2018р. При цьому були складені акти не допуску до приладу обліку за №487 від 04.09.2018р. та №492 від 17.09.2018р. Фактично відключення здійснено 20.11.2018р., а не з 19.11.2018р., як зазначено у позовній заяві. Заборгованість станом на 20.11.2018р. (на день відключення) складала 53 грн. 44 коп., що є залишком від суми зазначеної у попередженні. 20.11.2018 року ОСОБА_3 звернулася до відповідача від імені позивача з заявою на неправомірні дії та вимогою відновлення електропостачання, представниками ВСП Василівського РЕМ позивачу було надано розяснення про необхідність сплати заборгованості за спожиту електричну енергію та оплати за повторне підключення. 21.11.2018р. позивачем було надано допуск до приладу обліку та складено акт встановлення /заміни/ технічної перевірки/контрольного огляду/ збереження пломб вузла обліку, встановленого на обєкті споживача. Відповідач вважає, що належним чином попередив позивача про відключення його обєкта від електроживлення у звязку з наявною заборгованістю. Надані позивачем копії стосовно діагнозу та призначення лікування, не є належними доказами, оскільки ліки придбані завчасно до їх призначення лікарем і в чеках відсутній перелік придбаних ліків, що унеможливлює їх перевірку. Крім того, відповідач зазначає, що позивач не має право вимагати стягнення моральної шкоди, оскільки це право не регламентоване Правилами користування електричної енергії (діючих до 11.06.2018р.) та Правилами роздрібного ринку електричної енергії, також на ці правовідносини не поширюються вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», якими встановлено право споживача вимагати відшкодування моральної шкоди у разі придбання продукції з недоліками такою, що спричинила шкоду здоровю споживача, (аналогічна правова позиція зазначена у постанові Верховного Суду України від 29.03.2017р. по справі 6-73цс17). Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються статтями 711, 714, 1209, 1210 ЦК України та Правилами , якими не передбачено відшкодування моральної шкоди в разі порушення зобовязання з постачання електричної енергії. За таких обставин, відповідач просить відмовити у задоволенні позову в цілому.

Ухвалою Василівського районного суду від 10 грудня 2018 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою від 11 січня 2019 року підготовче судове засідання відкладене, позивачу і

відповідачу встановлені строки подання відповіді на відзив та заперечень.

Ухвалою від 04 лютого 2019 року підготовче судове засідання закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримав повному обсязі з наведених у позові підстав.

Представник відповідача ОСОБА_2 заперечувала проти задоволення позову, мотивуючи тим що відповідач належним чином повідомив про відключення електроенергії і відключення відбулося у звязку з наявною заборгованістю за спожиту електроенергію. Одночасно з цим, повідомила що 14 січня 2019 року відповідач відновив електроживлення домоволодіння позивача, що підтверджується завданням №3820 від 14.01.2019 року та актом про встановлення /заміни/ технічної перевірки/ контрольного огляду /збереження пломб вузла обліку, встановленого на обєкті споживача від 14.01.2019 року.

Третя особа на боці позивача ОСОБА_3 в судовому засіданні просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Під час розгляду цієї цивільної справи судом були створені всі умови для реалізації прав та виконання обов'язків учасниками судового розгляду, у тому числі в частині надання доказів на підтвердження позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини і відповідні їм правовідносини.

Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються ст.714 ЦК України, Законом України «Про ринок електричної енергії» від 13.04.2017 року №2019-VIII (чинний з 11.06.2017р.), «Правилами роздрібного ринку електричної енергії», які затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №312 від 14.03.2018 року (які набрали чинності з 11 червня 2018 року).

Згідно ч.1 ст.714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами (ч.3 ст.714 ЦК України).

Відповідно до п.п. 1.1.1. п. 1.1. Розділу І Правил роздрібного ринку електричної енергії, ці Правила регулюють взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, визначеними цими Правилами. Учасниками роздрібного ринку є: електропостачальники, оператор системи передачі, оператори систем розподілу, у тому числі оператори малих систем розподілу, споживачі, основні споживачі, субспоживачі, виробники електричної енергії, які підпадають під визначення розподіленої генерації, та інші учасники ринку, які надають послуги, пов'язані з постачанням електричної енергії споживачу з метою використання ним електричної енергії на власні потреби. Ці Правила є обов'язковими для виконання усіма учасниками роздрібного ринку.

Відповідно до п.1.1.2 п. 1.1. Розділу ІПравил роздрібного ринку електричної енергії, об'єкт побутового споживача - житловий будинок (частина будинку), квартира або будівля, які розміщені за однією адресою та належать одній фізичній особі або декільком фізичним особам на правах власності або користування.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, який належить йому на підставі

договору купівлі-продажу від 30.11.1990 року, і на підставі договору №34/17/44 від 28 вересня 2004 року про користування електричною енергією, є побутовим споживачем електроенергії (а.с.48-49).

Відповідно п.9.5 договору про користування електричною енергією, споживач зобовязаний своєчасно оплачувати спожиту електричну енергію відповідно до п.14 цього договору.

Згідно п.14 договору про користування електричною енергією, оплата спожитою електричною енергії здійснюється па підставі рахунків, які щомісячно виписує Енергопостачальник згідно показань приладу обліку. Показання приладу обліку знімаються щомісячно. Оплата спожитої електроенергії здійснюється до дати, зазначеної у рахунку.

Відповідно п.10.7 договору про користування електричною енергією, енергопостачальник має право відключити та пломбувати електроустановки Споживача, в тому числі і без його згоди, у разі порушення термінів оплати за спожиту електроенергію, визначених п.14 нього Договору.

Згідно п.7.1. Розділу VII Правил роздрібного ринку електричної енергії, електрична енергія споживачу, який не допускає порушень своїх договірних зобовязань перед оператором системи передачі та/або оператором системи розподілу та електропостачальником, постачається безперервно, крім випадків, передбачених умовами договорів, укладених споживачами з електропостачальником та оператором системи, та нормативно-правовими актами, у тому числі цими Правилами.

20 листопада 2018 року відповідачем ПАТ «Запоріжжяобленерго» в особі ВСП Василівського РЕМ припинено постачання електроенергіїбудинку позивача за адресою: вул. Вишнева, буд. 29 в м. Василівка Запорізької області, про що зроблено відповідну відмітку в журналі завдань на відключення, наданого представником відповідача (а.с.40). Зазначена обставина сторонами справи не оспорюється.

Відповідно до п.7.5 Розділу VII Правил роздрібного ринку електричної енергії, припинення повністю або частково постачання електричної енергії споживачу здійснюється: оператором системи за умови попередження споживача не пізніше ніж за 5 робочих днів до дня відключення, а електропостачальником за умови попередження споживача не пізніше ніж за 10 робочих днів до дня відключення у разі заборгованості з оплати за спожиту електричну енергію відповідно до умов договору з електропостачальником.

Попередження про припинення повністю або частково постачання (розподілу або передачі) електричної енергії оформлюється після встановлення факту наявності підстав для вчинення вказаних дій та надається споживачу окремим письмовим повідомленням, у якому зазначаються підстава, дата і час, з якого електропостачання буде повністю або частково припинено, прізвище, імя, по батькові, підпис відповідальної особи, якою оформлено попередження.

Датою отримання таких попереджень буде вважатися дата їх особистого вручення, що підтверджується підписом одержувача та/або реєстрацією вхідної кореспонденції, або третій календарний день від дати отримання поштовим відділенням звязку, в якому обслуговується одержувач (у разі направлення поштою рекомендованим листом).

Попередження про припинення постачання електричної енергії може надаватись споживачу в інший спосіб, передбачений договором з електропостачальником та договором з оператором системи або додатками до нього.

Якщо підставою для припинення постачання електричної енергії є заборгованість споживача перед відповідним учасником роздрібного ринку, у попередженні про припинення постачання електричної енергії додатково зазначається сума заборгованості за відповідним договором та період, за який ця заборгованість виникла.

На підтвердження попередження споживача про припинення постачання

електричної енергії відповідач надав суду письмове попередження від 09.09.2018р., в якому повідомлено про наявність заборгованості за спожиту електричну енергію на суму 214,54 грн. та припинення електропостачання з 10.10.2018 року у разі непогашення заборгованості (а.с.41), з реєстром відправлення кореспонденції по Василівському РЕМ №27 за 10.09.2018 року (а.с.42) .

Жодного доказу особистого отримання позивачем попередження про припинення електропостачання відповідачем суду не надано.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідач припинив постачання електричної енергії позивачу фактично не переконавшись в отриманні останнім відповідного попередження.

Таким чином, суд вважає, що при відключенні будинку позивача ОСОБА_1 від постачання електричної енергії відповідачем було суттєво порушено порядок відключення електричної енергії, передбачений п.7.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 року №312, які набрали чинності з 11 червня 2018 року, оскільки належних та допустимих доказів про завчасне попередження споживача у встановлений законодавством спосіб про припинення йому постачання електричної енергії відповідачем суду не надано. Посилання представника відповідача на те, що позивача було проінформовано про відключення від постачання електричної енергії шляхом направлення листа, не підтверджені у судовому засіданні відповідними доказами, зокрема, не підтверджено, що позивач дійсно отримав цей лист. Отже, суд вважає що позовні вимоги в частині визнання дій Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» по відключенню 20 листопада 2018 року ОСОБА_1, як споживача послуг з електропостачання, від електричної мережі за адресою: вул. Вишнева, 29 в м. Василівка Запорізької області, неправомірними підлягають задоволенню, оскільки відключення будинку позивача від постачання електричної енергії було здійснено відповідачем з порушенням встановленого порядку.

В ході розгляду цивільної справи судом встановлено, що 14 січня 2019 року відповідач відновив електроживлення домоволодіння позивача, що підтверджується завданням №3820 від 14.01.2019 року та актом про встановлення /заміни/ технічної перевірки/ контрольного огляду /збереження пломб вузла обліку, встановленого на обєкті споживача від 14.01.2019 року, що також підтверджено позивачем ОСОБА_1 в судовому засіданні, тобто на час розгляду позовної заяви виходячи з встановленого ст.13 ЦПК України принципу диспозитивності цивільного судочинства спір щодо відновлення електропостачання відсутній.

Згідно п.2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

З урахуванням викладеного, відсутність предмету спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Таким чином, суд приходить до висновку, що провадження в частині позову про зобов'язання відповідача відновити електропостачання необхідно закрити в зв'язку з відсутністю предмету спору.

Відповідно до ст.77 Закону України «Про ринок електричної енергії» учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку

електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом.

Відповідно до п. 5.1.4. Розділу V Правил роздрібного ринку електричної енергії, оператор системи несе відповідальність у порядку, передбаченому законодавством України, за завдані споживачу та/або електропостачальнику, іншому учаснику роздрібного ринку збитки внаслідок порушення ним умов договору та цих Правил.

Згідно п.5.1.5. Розділу V Правил роздрібного ринку електричної енергії, у разі переривання електропостачання, спричиненого неправомірними діями (бездіяльністю) оператора системи, він несе відповідальність перед споживачем та електропостачальником електричної енергії згідно з законодавством.

Оператор системи несе відповідальність за дотримання умов договору та цих Правил щодо припинення або часткового обмеження електропостачання.

Стосовно позовних вимог про стягнення матеріальної шкоди в сумі 5117,10 грн., заподіяних позивачу на лікування, суд звертає увагу, що в якості доказів завданої шкоди позивач надав виписку з медичної карти амбулаторного хворого ОСОБА_1, виписку з амбулаторної карти хворої ОСОБА_3, в яких зафіксовано звернення позивача та третьої особи 20 листопада 2018 року за медичною допомогою у звязку з перенесеним психологічним стресом та призначене лікування, а також товарні чеки від 20 листопада 2018 року про придбання медикаментів на суму 2169,35 грн. і 2947,75 грн. Разом з тим, з зазначених чеків не вбачається, хто саме придбавав ці медикаменти, найменування медикаментів, їх кількість та вартість, що унеможливлює перевірку відповідності придбаних медичних препаратів призначенням лікаря, зазначеним у амбулаторній картці хворого. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що у вимогах про стягнення з відповідача матеріальної шкоди в сумі 5117,10 грн. необхідно відмовити.

Щодо позовних вимог про стягнення моральної шкоди суд зазначає наступне.

Статтею 23 ЦК України встановлено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Відповідно до частини другої цієї статті моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до роз'яснень, які містяться у пунктах 2, 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», спори про відшкодування заподіяної фізичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються лише тоді, коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції або випливає з її положень; у випадках, передбачених законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди, а також при порушенні зобов'язань, які підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобов'язання і передбачають відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Відповідно до положень статей 4, 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі мають право на відшкодування моральної шкоди тільки в разі її заподіяння небезпечною для життя і здоров'я людей продукцією у випадках, передбачених законом.

Наведене свідчить, що у правовідносинах, що виникають з порушень договірного зобов'язання в процесі споживання електричної енергії, не застосовуються положення Закону України «Про захист прав споживачів», норми про відшкодування моральної шкоди відсутні в Законі України «Про ринок електричної енергії» та Правилах роздрібного ринку електричної енергії. Не передбачено право споживача на

відшкодування моральної шкоди також договором №34/17/44 від 28 вересня 2004 року про користування електричною енергією.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 9 листопада 2016 року у справі № 6-1575цс16.

Крім того, до вимог про відшкодування моральної шкоди при наявності між сторонами договірних правовідносин не застосовуються норми ст.1167 ЦК України, якою врегульовано деліктні правовідносини.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що підстав для відшкодування моральної шкоди позивачеві немає, а відтак у задоволенні позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди слід відмовити.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

За змістом ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що повязані з порушенням їх прав

Оскільки позивач ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору, а суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову в частині вимог майнового характеру, то відповідно до положень ст.141 ЦПК України ці витрати підлягають віднесенню за рахунок держави.

Одночасно з цим, частково задоволено позов в частині вимог немайнового характеру, у звязку з чим з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704,80 грн., який повинен був сплачений позивачем фізичною особою за подання позовної заяви немайнового характеру.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго», третя особа ОСОБА_3 про визнання дій протиправними, зобовязання вчинити дії, стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Визнати дії Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго»по відключенню 20 листопада 2018 року ОСОБА_1, як споживача послуг з електропостачання, від електричної мережі за адресою: вул. Вишнева, 29 в м. Василівка Запорізької області, неправомірними.

Провадження в частині позову про зобов'язання Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго»відновити електропостачання закрити в зв'язку з відсутністю предмету спору.

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди відмовити.

Стягнути із Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго», що розташоване за адресою м.Запоріжжя, вул. Сталеварів, 14, 69035, , на користь держави судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення

повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п.15 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складений і підписаний 13 лютого 2019 року.

Суддя Василівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_5