У Х В А Л А

18 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 367/4562/18

провадження № 61-17108 ск 19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Сімоненко В.М. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ірпінського Міського суду Київської області від 25 червня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду

від 19 березня 2019 року в справі за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И В :

13 вересня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Ірпінського Міського суду Київської області від 25 червня

2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 19 березня 2019 року з пропуском строку на касаційне оскарження.

Заявниця просить поновити строк на касаційне оскарження судових рішень, посилаючись на те, що копію оскаржуваної постанови апеляційного суду від 19 березня 2019 року, отримала 10 вересня 2019 оку від свого представника, а тому вважає, що пропустила строк з поважних причин.

Згідно із частинами першою, другою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Київським апеляційним судом ухвалено постанову 19 березня 2019 року, тому останній день строку на касаційне оскарження постанови апеляційного суду припадав на 18 квітня 2019 року.

Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

В рішенні від 26 квітня 2007 року у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що сторони мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (п.27).

Відповідно до частин 1 та 3 статті 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України. Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Реєстру, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин.

В Єдиному державному реєстрі судових рішень міститься оскаржувана постанова апеляційного суду в цій справі, яка зареєстрована 20 березня 2019 року і оприлюднена 21 березня 2019 року.

Вказане свідчить, що заявниця та її представник мали можливість слідкувати за ходом розгляду справи, дізнатися про його результат та подати касаційну скаргу у встановлені процесуальним законом строки.

Згідно з частиною першою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

У справі «Устименко проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що сама концепція «поважних причин» не є чіткою, тому для національних судів ще важливішим було вказати причини свого рішення про поновлення пропущеного строку і відновлення провадження у справі заявника.

Заявницею не надано жодного доказу, які б свідчили про те, що із часу ухвалення оскаржуваної постанови від 19 березня 2019 року заявницею або її представником, вчинялись дії з метою отримання інформації про стан відомого їм провадження в цій справі, а з урахуванням своєчасного розміщення судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень, зазначені заявницею підстави для поновлення строку є неповажними.

Отже, скаржниці необхідно навести інші підстави на підтвердження поважності пропуску строку на касаційне оскарження для його поновлення, оскільки безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Відповідно до вимог частини третьої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України

У Х В А Л И В :

Визнати неповажними підстави для поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень зазначені ОСОБА_1 .

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ірпінського Міського суду Київської області від 25 червня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду

від 19 березня 2019 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначеного вище недоліку строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Сімоненко