КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Головуючий у суді першої інстанції: Коваленко К.В.
Єдиний унікальний номер справи №355/517/19
ПОСТАНОВА

Іменем України

24 вересня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Мережко М.В.,

суддів: Верланова С.М., Савченка С.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Баришівського районного суду Київської області від 15 липня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини,

встановив:

У квітні 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду із вказаним позовом.

В обґрунтування позовних вимог вказувала, що 02 вересня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Баришівського районного управління юстиції у Київській області за актовим записом № 127, між сторонами було зареєстровано шлюб.

Рішенням Баришівського районного суду Київської області від 23 травня 2012 року даний шлюб було розірвано.

Від спільного подружнього життя сторони мають сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з моменту розірвання шлюбу зі позивачем та перебуває на її повному утриманні. В даний час відповідач ухиляється від утримання сина, матеріальної допомоги не надає.

На підставі викладеного ОСОБА_2 просила стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Баришівського районного суду Київської області від 15 липня 2019 року позов задоволено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просив рішення Баришівського районного суду Київської області від 15 липня 2019 року скасувати в частині визначення розміру аліментів та ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

У апеляційній скарзі відповідач заперечував факт ухилення від виконання ним батьківських обов`язків та ненадання матеріальної допомоги в утриманні дитини. Також вказував, що суд першої інстанції не врахував, що на даний час на утриманні відповідача перебуває двоє неповнолітніх дітей, за станом здоров`я він є інвалідом третьої групи та його середньомісячний заробіток становить 4050,18 грн.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 вказувала, що народження дітей від іншого шлюбу не є доказом погіршення матеріального стану відповідача, апелянт є працездатною особою та не позбавлений можливості влаштуватися на більш високооплачувану роботу. Позивач зазначала, що зменшення розміру аліментів призведе до порушення прав неповнолітнього сина апелянта, а тому, просила рішення Баришівського районного суду Київської області від 15 липня 2019 року залишити без змін.

За правилами ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, предметом позову є стягнення аліментів у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що 02 вересня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Баришівського районного управління юстиції у Київській області за актовим записом № 127, між сторонами було зареєстровано шлюб (а.с.5).

Рішенням Баришівського районного суду Київської області від 23 травня 2012 року даний шлюб було розірвано (а.с. 7).

Від спільного подружнього життя сторони мають сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6), який проживає з моменту розірвання шлюбу з матір`ю (а.с. 8) та знаходиться на її утриманні (а.с. 9).

Відповідно до ч.1 ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч.2, 3 ст.181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Задовольняючи позовні вимоги в повному обсязі, судом першої інстанції встановлено, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів, які б були підставою для зменшення розміру аліментів або звільнення від їх сплати.

Колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що середньомісячний заробіток відповідача, виходячи із сукупного доходу, становить 4050, 18 грн, що підтверджується довідкою з місця роботи (а.с. 27).

Крім цього, на утриманні відповідача перебуває двоє малолітніх дітей від іншого шлюбу, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.23, 25, 26).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Задовольняючи позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, суд першої інстанції не врахував матеріальне становище платника аліментів та наявність на його утриманні інших малолітніх дітей, а тому рішення суду в цій частині підлягає зміні.

На підставі викладеного, колегія суддів доходить висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до положень ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції зміні в частині визначення розміру аліментів.

Керуючись ст.ст. 141, 365, 367, 369, 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, колегія суддів,

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Баришівського районного суду Київської області від 15 липня 2019 року змінити в частині визначення розміру аліментів.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову, тобто з 01 квітня 2019 року, і до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, оскарженню не підлягає.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса: АДРЕСА_2 .

Головуючий: М.В. Мережко

Судді: С.М. Верланов

С.І. Савченко