Справа № 308/2439/17
У Х В А Л А

про повернення апеляційної скарги

12.02.2019 м. Ужгород

Суддя Закарпатського апеляційного суду Кондор Р.Ю., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання справа спільної сумісної власності подружжя та поділ майна подружжя, за апеляційною скаргою адвоката Колотухи Івана Олексійовича, який представляє інтереси ОСОБА_2 на заочне рішення Ужгородського міськрайонного суду від 06 липня 2017 року, головуючий суддя Шепетко І.О., -

в с т а н о в и в :

06 липня 2017 року Ужгородським міськрайонним судом прийнято заочне рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання справа спільної сумісної власності подружжя та поділ майна подружжя.

24 травня до суду надійшла заява адвоката Колотухи Івана Олексійовича про перегляд заочного рішення, яку ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 31 серпня 2018 року, залишено без задоволення.

Адвокат Колотуха Іван Олексійович, який представляє інтереси ОСОБА_2 29 січня 2019 року подав апеляційну скаргу на заочне рішення Ужгородського міськрайонного суду від 06 липня 2017 року. Одночасно, подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження заочного рішення.

Однак, в ході перевірки відповідності апеляційної скарги вимогам законодавства апеляційним судом встановлено, що у вересні 2018 року адвокат Колотуха Іван Олексійович вже подавав апеляційну скаргу на вказане заочне рішення суду. Ухвалою суду апеляційного суду Закарпатської області від 20 вересня 2018 року апеляційну скаргу залишено без руху. Після цього строк для усунення недоліків апеляційної скарги судом апеляційної інстанції неодноразово продовжувався. Оскільки апелянт, який отримав копію ухвали суду не усунув недоліки апеляційної скарги, ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 18 грудня 2018 року таку визнано неподаною та повернено апелянту. Про це процесуальне рішення стороні відомо.

В даній справі апелянт в черговий раз звертається з апеляційною скаргою на судове рішення, за наявності ухвали апеляційного суду, якою вже вирішувалось питання щодо її подальшого руху.

Відкриття апеляційного провадження здійснюється відповідно до вимог ст.ст. 357-364 ЦПК України. Зокрема, згідно з ч.2 ст.357 цього Кодексу до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 ЦПК України, застосовуються положення ст.185 цього Кодексу, якою визначені дії судді у випадку подання позовної заяви, яка не відповідає вимогам процесуального закону, випадки для повернення позовної заяви про що суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено. Разом з тим, ч.7 ст.185 ЦПК України передбачено, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви. Тобто, з аналізу вказаної норми вбачається, що позивачу у випадку повернення позовної заяви надано право альтернативного вибору вчинення подальших дій: оскаржити ухвалу про повернення позовної заяви або ж звернутися до суду з позовною заявою, яка відповідає встановленим процесуальним законом вимогам щодо форми та змісту.

Що стосується апеляційного провадження, то таке має певні особливості. Так, відповідно до ч.7 ст.357 ЦПК України, про повернення апеляційної скарги постановляється ухвала, яка може бути оскаржена в касаційному порядку. Будь-яких інших дій особи, апеляційну скаргу якої визнано неподаною, законом не передбачено.

Положення ст.185 ч.7 ЦПК України реалізуються на стадії пред'явлення позову та відкриття провадження в справі у суді першої інстанції і у випадку визнання заяви неподаною та повернення її позивачу закінчується провадження у зв'язку з поданням відповідної заяви, а якщо заяву буде подано повторно, матиме місце нове провадження (інша справа). На стадії ж апеляційного провадження в силу її суті та особливостей ідеться про одну і ту саму, а не про іншу справу, передбачену процесуальним законом послідовність взаємопов'язаних і допустимих процесуальних дій і рішень у одній справі.

Відповідно до ст.357 ч.2 ЦПК України законодавець надав додаткову можливість апелянту реалізувати своє право, усунути недоліки скарги, отримати доступ до правосуддя.

Неодноразове (вдруге, втретє і т.д.) подання апеляційної скарги однією і тією ж особою на одне і те саме судове рішення, тим більше - розгляд такої скарги після вирішення суддею апеляційного суду питання щодо руху першої скарги, по суті суперечить процесуальному закону. Протилежне позбавляє смислу цивільний процесуальний закон як формалізований звід обов'язкових правил у частині апеляційної перевірки судових рішень, позаяк невиправдано допускає можливість багаторазово оскаржувати судове рішення. Втрачають сенс процесуальні норми щодо порядку апеляційного оскарження, вимог до скарги тощо, зводяться нанівець дії та процесуальні рішення судді апеляційного суду. Неправильне розпорядження особою належними їй процесуальними правами і, тим більше, зловживання процесуальними правами, не може давати такій особі будь-яких переваг перед іншими учасниками процесу, бути доводом для задоволення її вимог і т.ін. Між тим, саме це має місце у випадку розгляду повторної апеляції після визнання неподаною першої скарги, коли недотримання вимог процесуального закону дає перевагу перед іншими учасниками процесу, що за своєю суттю суперечить праву.

Крім того, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано; у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч. 1,2 ст.273 ЦПК України).

Отже, у випадку визнання неподаною та повернення апелянту скарги судове рішення, що оскаржувалося, реально набирає законної сили у день постановлення суддею апеляційного суду відповідної ухвали. Тобто, особа на власний розсуд реалізувала своє процесуальне право, подала скаргу, яку внаслідок недотримання вимог процесуального закону було залишено без руху, якщо недоліки скарги не були виправлені - скаргу було визнано неподаною та повернуто апелянту, провадження за цією скаргою - закінчено.

Момент набрання судовим рішенням законної сили має істотне значення, судове рішення, що набрало законної сили, є обов'язковим для виконання (ст. 18 ЦПК України). Якщо ухвала судді апеляційного суду про визнання неподаною та повернення апеляційної скарги не скасована у встановлений законом спосіб, провадження за новою апеляційною скаргою, поданою на те ж рішення тією ж особою та його результат не можуть вважатися правомірними та легітимними.

Враховуючи вищезазначене, ч.9 ст. 10 ЦПК України, апеляційну скаргу адвоката Колотухи Івана Олексійовича, який представляє інтереси ОСОБА_2 на заочне рішення Ужгородського міськрайонного суду від 06 липня 2017 року слід повернути апелянту.

Керуючись ч. 9 ст. 10, ч.ч. 7, 8 ст.357 ЦПК України, п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" суддя, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу адвоката Колотухи Івана Олексійовича, який представляє інтереси ОСОБА_2 на заочне рішення Ужгородського міськрайонного суду від 06 липня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання справа спільної сумісної власності подружжя та поділ майна подружжя, повернути заявнику.

Повернути ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, 88000) судовий збір у розмірі 10942,00 (десять тисяч дев'ятсот сорок дві) грн. сплачений на банківські реквізити: отримувач: Казначенйство України, УК у м. Ужгороді/ м. УЖГОРОД/ 22030101; код отримувача (за ЄДРПОУ): 38015610; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: 0004 за квитанцією від 29 січня 2019 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та протягом тридцяти днів може бути оскаржена до Верховного Суду.

Суддя : Р.Ю. Кондор