Справа № 463/5009/17 Головуючий у 1 інстанції: Леньо С.І.
Провадження № 22-ц/811/101/18 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2019 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Мікуш Ю.Р.,

суддів:Приколоти Т.І., Савуляка Р.В.

секретар Яремко Е.Р.

З участю: представника ГТУЮ у Львівській області Пушкар І.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу №463/5009/17за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Личаківського районного суду м.Львова від 12.06.2018 року ухваленого судом у складі судді Леньо С.І. у справі за позовом ОСОБА_5 до Головного територіального управління юстиції у Львівській області в особі Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби, Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», Державного підприємства «Сетам», третя особа ОСОБА_6 про визнання недійсними електронних торгів. -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до відповідачів про визнання недійсними електронних (публічних) торгів, які відбулись 28.09.2017р. з реалізації квартири АДРЕСА_1, визнання недійсним та скасування протоколу про проведення електронних торгів від 28.09.2017р. з реалізації цієї квартири.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що є власником квартири АДРЕСА_1. Реалізація цієї квартири відбулась в порядку виконання рішення Личаківського районного суду м. Львова та виконавчого листа про стягнення з неї на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 3 923 943,28 грн. Переможцем торгів став ОСОБА_6, який придбав її за стартовою ціною 483 000 грн. В процесі такої реалізації було порушено встановлений законом порядок, а саме вказувався технічний паспорт на квартиру 2004р., хоча свідоцтво про право власності на квартиру було видано у 2007р., тобто в процесі реалізації вказувались характеристики квартири до її перепланування та реконструкції, що суттєво вплинуло на її ціну, можливу зацікавленість третіх осіб у її купівлі, а відтак можливість продажу за значно більшу ціну. Тому, такі прилюдні торги просить визнати недійсними.

Одночасно з позовною заявою, позивач подала до суду заяву про забезпечення позову у виді зупинення реалізації арештованого майна та заборони вчинення реєстраційних дій у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 11.10.2017р. таку заяву задоволено та вжито вказані у ній заходи забезпечення позову.

Рішенням Личаківського районного суду м.Львова від 12 червня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_5 відмовлено.

Скасовано заходи забезпечення позову вжиті ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 11.10.2017 року у виді: зупинення реалізації арештованого майна, а саме квартири, що знаходиться у АДРЕСА_1; заборони вчинення реєстраційних дій у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на житлові приміщення (квартиру) за адресою АДРЕСА_1.

Рішення суду оскаржила позивач ОСОБА_5

В апеляційній скарзі зазначає, що рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають матеріалам справи.

Стверджує, що всупереч вимогам п.1-2 розділу 8 Порядку реалізації арештованого майна, суд вказує, що нею не доведено реальної зміни вартості квартири, хоча на електронних торгах вказувався технічний паспорт на квартиру виданий ще у 2004 році, а свідоцтво про право власності на квартиру було видано у 2007 році, тобто були вказані характеристики квартири до її перепланування та реконструкції, що суттєво вплинуло на ціну чи можливу зацікавленість третіх осіб у її купівлі. Відтак існувала можливість продажу квартири за значно більшу суму грошей та можливість погашення заборгованості перед стягувачем у більшому розмірі.

Вважає, що судом невірно застосовано правову позицію Верховного Суду у складі касаційного господарського суду у справі № 910/8052/17 від 24.01.2018 року, оскільки у даному випадку відбулося не лише формальне порушення процедури електронних торгів, але і безпосереднє порушення її прав як власника квартири, оскільки зацікавлені особи на електронному майданчику могли бачити технічний стан її квартири станом на 2004 рік, тобто до суттєвого покращення її стану у 2007 році, а тому не мали бажання на її придбання, оскільки туалет знаходився не у самій квартирі. Вважає безпідставним посилання на правову позицію Великої палати Верховного Суду у справі № 910/856/17 від 05.06.2018 року, оскільки правові підстави справи, яка розглядалася Верховним Судом і даної справи суттєво відрізняються. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та задовольнити її позов повністю.

Позивач по справі ОСОБА_5, 3-я особа ОСОБА_6, представник ДП «Сетам» та представник ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» в судове засідання не прибули, хоч належним чином були повідомлені про день і час слухання справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Позивачі по справі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 через канцелярію суду 05.02.2019 року подали клопотання про зупинення розгляду справи до вирішення по суті справи № 463/5738/15-ц за їхнім позовом про визнання Кредитного договору недійсним.

Колегією суддів у задоволенні клопотання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про зупинення розгляду справи за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Личаківського районного суду м.Львова від 12.06.2018 року відмовлено.

Державне підприємство «Сетам» в особі генерального директора В.М. Вишньова 24.11.2018 року надало суду Відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_5. Просить справу слухати у відсутності представника.

У Відзиві на апеляційну скаргу зазначає, що вважає рішення суду першої інстанції законним, обґрунтованим. Посилається на те, що позивачем не доведено, що відбулося порушення вимог Порядку реалізації арештованого майна або інших норм законодавства при проведенні електронних торгів, що ці порушення вплинули на результати торгів, що порушені законні інтереси позивача. Просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Заслухавши пояснення представника Головного територіального управління юстиції у Львівській області (далі ГТУЮ) Пушкар І.Є. на заперечення доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Матеріалами справи та судом встановлено, що 28.09.2017 року відбулися електронні торги з реалізації належної позивачу ОСОБА_5 на праві власності квартири АДРЕСА_1.

Реалізація квартири відбулася на виконання рішення Личаківського районного суду м.Львова та виписаного на його підставі Виконавчого листа № 1312/4315/12 виданого 29.01.2016 року про стягнення з ОСОБА_5 в користь ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості за Кредитним договором № МL 601/26/2007 від 05.09.2007 року в сумі 3 923 943, 28 грн.

Згідно Протоколу електронних торгів № 287873 від 28.09.2017 року з реалізації предмета іпотеки- двокімнатної квартири АДРЕСА_1 переможцем торгів визнано ОСОБА_6. Цінова пропозиція якого становить 483 000 грн.

За змістом статті 650 Цивільного кодексу України (далі ЦК) такий спосіб реалізації майна, як укладення договорів на біржах, аукціонах (торгах), конкурсах тощо встановлюються відповідними актами цивільного законодавства. На підставі інших нормативних актів, якими повинні встановлюватися особливості укладення цих договорів, їх умови зводяться до ст. 656 ч.4 ЦК згідно з якою до таких договорів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

Порядок і особливості продажу арештованого майна на електронних торгах визначені Порядком реалізації арештованого майна, який затверджений Наказом Міністерства юстиції України № 2831/5 від 29.09.2016. (далі Порядок).

Набуття права власності на придбане на електронних торгах майно виникає на підставі Акту про проведені електронні торги ( п.8 розділ Х Порядку).

Такий акт підписується та скріплюється печаткою приватного виконавця або затверджується начальником відділу ДВС та надсилається або видається переможцеві електронних торгів не пізніше наступного робочого дня з дня його затвердження.

Отже, виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на торгах, яка полягає в продажі майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів та враховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта торгів - проведення торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на торгах, тобто є правочином.

Початкова ціна продажу нерухомого майна визначається в порядку, встановленому статтею 57 Закону України «Про виконавче провадження».

Електронні торги, згідно Порядку - це продаж майна за принципом аукціону засобами системи електронних торгів через веб-сайт, за яким власником стає учасник, який під час торгів запропонував за нього найвищу ціну.

Судом першої інстанції в послідовності, визначеному Порядком, зазначено порядок, особливості та умови проведення електронних торгів та дотримання цього Порядку при проведенні електронних торгів при реалізації квартири, що належала ОСОБА_5

Матеріалами справи встановлено, що квартира АДРЕСА_1 перебувала в іпотеці на забезпечення виконання Кредитного договору № МL 601/26/2007 від 05.09.2007 року.

Згідно ч.7 ст.51 Закону України «Про виконавче провадження» примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку».

Згідно ст. 43 Закону України «Про іпотеку» початкова ціна продажу предмета іпотеки встановлюється рішенням суду або за згодою між іпотекодавцем та іпотекодержателем, а якщо вони не досягли згоди - на підставі оцінки, проведеної відповідно до законодавства про оцінку майна і майнових прав на професійну оціночну діяльність, при цьому початкова ціна продажу майна не може бути нижчою за 90 відсотків його вартості, визначеної шляхом його оцінки.

Із протоколу про проведення електронних торгів в частині опису спірної квартири зазначені її технічні характеристики, площа 53,9 кв.м., що відповідає записам щодо площі квартири у Свідоцтві про право власності на квартиру від 03.07.2007 року (а.с.6), хоч згідно технічного паспорта на квартиру від 20.05.2004 року (а.с.8) її загальна площа із врахуванням підвалу та балкону становить 48,3 кв.м.

Посилання позивача в апеляційній скарзі на невідповідність відомостей щодо технічних характеристик квартири, що вплинуло на її ціну, можливу зацікавленість третіх осіб у її купівлі та їх пропозиції, не спростовують протоколу проведення електронних торгів в частині опису майна. Позивач також не надала суду відомостей про зміну якісних характеристик квартири, які були результатом перепланування, хоч опис квартири, як зазначено вище, відповідав її технічним характеристикам, які зазначені як у Свідоцтві про право власності так і в технічному паспорті від 14.11.2005 року.

Верховний Суд під час розгляду господарської справи № 910/8052/17 у своїй постанові від 24.01.2018 року зазначив, що підставою для пред»явлення позову про визнання електронних торгів недійсними є наявність не лише порушення норм закону під час їх проведення, а й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює.

Позивач ОСОБА_5 як в суді першої інстанції так і в апеляційній скарзі не довела, в чому полягає порушення її прав та інтересів.

Позивачем не надано доказів про те, що оцінка майна, яка проведена в процесі здійснення виконавчих дій, не відповідає ринковій вартості квартири, що позивач повинна була довести.

Згідно пояснень представника ГТУЮ Пушкар І.Є. переможцем торгів визнаний чоловік позивача ОСОБА_6, який в результаті отриманого кредиту, придбав квартиру у власність та сім»я позивача надалі продовжує проживати у АДРЕСА_1.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції підставно посилався на статтю 216 абз.2 щодо наслідків недійсності правочину, які підтверджені правовою позицією Великої Палати Верховного Суду під час розгляду господарської справи №910/856/17.

Судом також вірно зазначено порушення процесуальних норм, які полягають у тому, що позов пред»явлено не до всіх учасників правочину, оскільки переможець торгів ОСОБА_6 визначений позивачем третьою особою, що є ще однією підставою для відмови у задоволенні позову відповідно до ст. 376 ч.2 ЦПК .

Відповідно до вимог ч.1 ст.81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом.

За приписами ст.ст.76-80 ЦПК обов»язок доказування полягає у наданні належних, допустимих та достатніх доказів, чого позивачем ОСОБА_5 не дотримано.

Відповідно до статті 375 ЦПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.374 ч.1 п.1, 375, 383,384, 389- 391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Рішення Личаківського районного суду м.Львова від 12 червня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови, в порядку визначеному ст.ст. 389-391 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 13 лютого 2019 року.

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк