КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2019 року м. Київ

Єдиний унікальний номер справи № 757/51709/18-ц

Апеляційне провадження №22-ц/824/7902/2019

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Іванченко М.М.

суддів: Желепи О.В., Білич І.М.

при секретарі: Макаровій К.В.

за участю:

представника позивача: Здора В.К.

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича про зобов`язання вчинити дії

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Печерського районного суду м. Києва ухваленого 14 лютого 2019 року в приміщенні суду під головуванням судді Матійчук Г.О.,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Печерського районного суду м. Києва з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» Кадирова В.В., в якому просить зобов`язати відповідача вчинити дії з метою акцептування Фондом вимог позивача власне в тій сумі (190598 грн 76 к.), яка зазначена у набравшому законної сили рішенні Трускавецького міського суду №457/173/15-ц від 28 вересня 2015 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що рішенням Трускавецького міського суду від 28 вересня 2015 року стягнуто з ПАТ «Дельта Банк» на користь позивача 151911 грн 04 к - заборгованості по депозиту та відсотках, 2689 грн 84 к. - 3% річних, 35997 грн 91 к.- інфляційних втрат, а всього 190598 грн 79 к. та відповідач в добровільному порядку не виконує вказане рішення суду, а тому позивач звернулась до суду із даним позовом.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 14 лютого 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» Кадирова В.В. про зобов`язання вчинити дії - відмолено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, 18 квітня 2019 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати вказане рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Посилається на те, що рішення суд першої інстанції незаконне, та необґрунтоване, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. Зокрема вказує на те, що судом не надано належної оцінку вимогам позовної заяви, внаслідок чого суд ухвалив необґрунтоване рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу та просив рішення суду залишити без змін.

Відповідач у судове засідання не забезпечив явку свого представника хоча, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, тому відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України неявка не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, дійшов наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до наявного в матеріалах справи копії виконавчого листа № 457/173/15-ц виданого 26 жовтня 2015 року, рішенням Трускавецького міського суду Львівської області від 28 вересня 2015 року з ПАТ «Дельта Банк» стягнуто на користь ОСОБА_1 151911 грн 04 к. - заборгованості по депозиту та відсотках, 2689 грн 84 к. - 3% річних, 35997 грн 91 к. - інфляційні втрати.

Постановою державного виконавця ВДВС Печерського районного управління юстиції у м. Києві відмовлено у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №457/173/15-Ц виданого 26 жовтня 2015 року.

Згідно загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, ОСОБА_1 30 червня 2016 року виплачено гарантовану суму відшкодування у розмірі 200000 грн.

Відповідно до витягу з реєстру акцептованих вимог кредиторів АТ «Дельта Банк» акцептована сума по рахункам ОСОБА_1 складає 163253 грн 64 к. та визнано приорітетною виплатою.

Постановою Правління Національного банку України № 150 від 2 березня 2015 року ПАТ «Дельта банк» віднесено до категорії неплатоспроможних, цього ж дня виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта банк» та призначено Уповноважену особу - Кадирова В.В.

Звертаючись із даним позовом до суду позивач просить зобов`язати відповідача вчинити дії з метою акцептування Фондом вимог позивача власне в тій сумі (190598 грн 76 к.), яка зазначена у набравшому законної сили рішенні Трускавецького міського суду №457/173/15-ц від 28 вересня 2015 року.

Апеляційний погоджується з висновком суду про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог з огляду на таке.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлюються Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» № 4452-VI. Цим Законом також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України (далі - НБУ), визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків. Цей Закон є спеціальним у регулюванні спірних правовідносин.

За змістом статті 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. Фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об`єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні.

Згідно із частиною першою статті 4 Закону статті 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Для цього Фонд наділено відповідними функціями, визначеними частиною другою статті 4 Закону № 4452-VI, серед яких, зокрема: ведення реєстру учасників Фонду; здійснення заходів щодо організації виплат відшкодувань за вкладами у строки, визначені цим Законом; здійснення заходів щодо інформування громадськості про функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, захисту прав та охоронюваних законом інтересів вкладників.

На підставі частин першої та другої статті 6 Закону «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» в межах своїх функцій та повноважень Фонд здійснює нормативне регулювання системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. Фонд приймає нормативно-правові акти з питань, віднесених до його повноважень, які є обов`язковими до виконання банками, юридичними та фізичними особами.

Відповідно до частин першої та другої статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 тис. гривень. Вкладник має право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами.

У разі прийняття НБУ рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України від 7 грудня 2000 року № 2121-III «Про банки і банківську діяльність», Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за вкладами, включаючи відсотки, на день початку процедури ліквідації банку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку (частина шоста статті 26 Закону № 4452-VI).

Нормами статті 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» установлено порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами.

Уповноважена особа Фонду складає перелік рахунків вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку (частина перша статті 27 Закону № 4452-VI)

Виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр відшкодувань вкладникам для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду. Фонд не пізніше ніж через 20 робочих днів з дня початку процедури виведення ним банку з ринку розміщує оголошення про початок відшкодування коштів вкладникам на офіційному веб-сайті Фонду. Фонд також оприлюднює оголошення про початок відшкодування коштів вкладникам у газеті «Урядовий кур`єр» або «Голос України» (частина третя статті 27 Закону № 4452-VI).

Відповідно до частини першої статті 28 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів у національній валюті України в порядку та у черговості, встановлених Фондом, не пізніше 20 робочих днів (для банків, база даних про вкладників яких містить інформацію про більше ніж 500 000 рахунків, - не пізніше 30 робочих днів) з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням, зокрема фізичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частини перша та третя статті 13 ЦПК України.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість установлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті чи для закриття провадження у справі. За результатами розгляду справи суд відмовляє у позові до неналежного відповідача.

Отже, у правовідносинах зі складання реєстру акцептованих вимог кредиторів та організації заходів з їх задоволення відповідно до вказаних законів саме Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (Фонд) виступає від імені банку, що ліквідується, а також діє при вирішенні певних питань як орган, уповноважений на ліквідацію банку, а отже в даному випадку вимоги до уповноваженої особи Фонду не підлягають задоволенню.

Інші доводи позивача щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права не дають підстави для висновку для скасування судового рішення.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10 лютого 2010 року, заява №4909/04).

Таким чином вищенаведені доводи сторони позивача є надуманими та спростовуються матеріалами справи.

Порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, апеляційним судом не встановлено.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382-384, 389 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Печерського районного суду м. Києва ухваленого 14 лютого 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 24 вересня 2019 року.

Головуючий:

Судді: