ПОСТАНОВА

Іменем України

07 лютого 2019 року м. Кропивницький

справа № 2-620/10

провадження № 22-ц/4809/369/19

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді: Кіселика С.А. (суддя доповідач),

суддів: Дьомич Л.М., Єгорової С.М.

за участю секретаря судового засідання - Савченко Н.В.,

учасники справи: боржник - ОСОБА_1;

стягувач - Публічне акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк»;

державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Улюшев Богдан Валерійович, розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в місті Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою державного виконавця Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області на ухвалу Кіровського районного суду м.Кіровограда від 27 листопада 2018 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Улюшева Богдана Валерійовича, зацікавлена особа Публічне акціонерне товариство «Креді Агріколь»,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернулась із скаргою про: визнання неправомірним рішення державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Улюшева Богдана Валерійовича, оформлене листом № 11039 від 09.10.2018 року, у частині відмови поновити порушене право боржника ОСОБА_1 на доступ до Автоматизованої системи виконавчого провадження шляхом надання належного ідентифікатора доступу до інформації про виконавче провадження ВП 35014071 в Автоматизованій системі виконавчого провадження чи поновити це право іншим ефективним способом; зобов'язання державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Улюшева Богдана Валерійовича поновити порушене право боржника ОСОБА_1 на доступ до Автоматизованої системи виконавчого провадження шляхом надання належного ідентифікатора доступу до інформації про виконавче провадження ВП 35014071 в Автоматизованій системі виконавчого провадження та визнання неправомірним рішення державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Улюшева Богдана Валерійовича, оформлене листом № 11039 від 09.10.2018 року, у частині відмови у задоволенні вимоги боржника ОСОБА_1 повернути виконавчий документ у виконавчому провадженні ВП 35014071 стягувачу ПАТ "Креді Агріколь Банк" на підставі п.4 ч.1 ст.37 Закону України "Про виконавче провадження".

В обґрунтування скарги зазначила, що у провадженні державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Улюшева Богдана Валерійовича перебуває виконавче провадження № 35014071 з примусового виконання виконавчого листа № 2-620, виданого 30.11.2010 року Кіровським районним судом міста Кіровограда, про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Індустріально-експортний банк» заборгованості в сумі 1 257 906,47 грн., по 850 грн. судового збору з кожного та по 15 грн. з кожного витрат на ІТЗ, а всього 1258771,47 грн.

Зазначає, що її право доступу до Автоматизованої системи виконавчого провадження незаконно обмежене, оскільки при спробі доступу, як стороною виконавчого провадження ВП 35014071, із застосуванням наданого при відкритті виконавчого провадження ідентифікатора 277ГГ6642Б98, система повідомляє про неможливість доступу через неправильні дані ідентифікатора.

26.09.2018 року вона звернулась до державного виконавця із заявою, у якій вимагала поновити порушене право доступу до Автоматизованої системи виконавчого провадження шляхом надання належного доступу до інформації про виконавче провадження ВП 35014071 в Автоматизованій системі виконавчого провадження чи поновити це право іншим ефективним способом.

У відповідь державний виконавець у листі № 11039 від 09.10.2018 року повідомив, що непрацюючий ідентифікатор 277ГГ6642Б98 був наданий ще при відкритті виконавчого провадження ВП 35044071 і на цій підставі відмовив у задоволенні вимоги.

Також, у тому ж листі повідомив, що згідно з Положенням про автоматизовану систему виконавчого провадження адміністратором системи є державне підприємство «Національні інформаційні системи» і саме воно відповідає за якість надання послуг з технічного та технологічного забезпечення системи, а відділ примусового виконання рішень не має ні правових підстав, ні технічної можливості виготовляти якісь додаткові ідентифікатори доступу, відмінні від наданого у постанові про відкриття виконавчого провадження.

Тобто, порушене законне право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження так і не було поновлене державним виконавцем з посиланням на відсутність для цього правових підстав та технічної можливості.

Вказує, що відмова державного виконавця стороні виконавчого провадження у поновленні її порушеного права, передбаченого Законом України «Про виконавче провадження», з посиланням на відсутність для цього правових підстав та технічної можливості є незаконною. Вважає, що у даному разі державний виконавець обмежує її у доступі до Автоматизованої системи виконавчого провадження щоб приховати той факт, що виконавчого провадження ВП 35014071 уже не існує.

Виконавче провадження № 35014071 було відкрите 07.11.2012 року постановою державного виконавця Кіровського ВДВС Кіровського МУЮ Маніцької В.А. на підставі заяви АТ «Креді Агріколь Банк» від 31.10.2012 року (як правонаступника ПАТ «Індустріально-експортний банк») і перебувало у провадженні Кіровського ВДВС Кіровоградського МУЮ, але 08.06.2015 року було завершене на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження», про що заявнику було повідомлено листом заступника начальника Кіровського ВДВС Кіровоградського МУЮ Варакіної С.В. від 20.08.2016 року.

Тобто, з 08.06.2015 року виконавче провадження ВП 35014071 не існувало, а виконавчий лист № 2-620 був повернутий АТ «Креді Агріколь Банк» й перебував у його володінні.

Крім того, листом від 03.02.2017 року АТ «Креді Агріколь Банк» повідомив, що 25.07.2013 року ним був укладений договір факторингу № 07-13 з ТОВ «КреДекс Фінанс», згідно з яким відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № 193 від 03.09.2008 року (на стягнення за яким виданий виконавчий лист № 2-620) ТОВ «КреДекс Фінанс» і тому кредитором у даному зобов'язанні замість АТ «Креді Агріколь Банк» є ТОВ «КреДекс Фінанс».

При цьому, матеріали виконавчого провадження ВП 35014071 не містять документів щодо повторного (після 08.06.2015 року) пред'явлення на виконання виконавчого листа № 2-620 ні самим ПАТ «Креді Агріколь Банк», ні ТОВ «КреДекс Фінанс», як новим кредитором, з доказами належним чином проведеної заміни сторони виконавчого провадження, як і не містять документів державного виконавця щодо повторного відкриття нового виконавчого провадження чи поновлення виконавчого провадження № 35014071 після його завершення 08.06.2015 року.

До цього часу ні ТОВ «КреДекс Фінанс», ні ПАТ "Креді Агріколь Банк" не надали інформації на вимоги державного виконавця, а ПАТ "Креді Агріколь Банк" не повідомив і реквізити для перерахування коштів на погашення заборгованості за виконавчим документом.

Водночас, на підставі постанови державного виконавця від 12.06.2018 року згідно з виконавчим документом, щомісячно, утримується 20% із її заробітної плати у ТОВ "Кіровоградська Сільгоспхімія" та з інших доходів саме на погашення боргу перед ПАТ "Креді Агріколь Банк", якому нічого не винна. До того ж, реально стягнуті кошти не направляються на погашення боргу за виконавчим документом.

Тобто, виконавче провадження здійснюється, кошти стягуються, але при цьому рішення суду не виконується і розмір боргу не зменшується.

Оскільки, таким чином, ПАТ "Креді Агріколь Банк" перешкоджає проведенню виконавчих дій, що повинно мати наслідком повернення виконавчого документа на підставі п.4 ч.1 ст.37 Закону України "Про виконавче провадження", то 26.09.2018 року заявник звернулась до державного виконавця із заявою, у якій вимагала повернути виконавчий документ у виконавчому провадженні ВП 35014071 стягувачу ПАТ "Креді Агріколь Банк" на підставі п.4 ч.1 ст.37 Закону України "Про виконавче провадження".

У відповідь отримала лист державного виконавця № 11039 від 09.10.2018 року, у якому той погодився, що відповідей на його вимоги ПАТ "Креді Агріколь Банк" та ТОВ «КреДекс Фінанс» не надав, однак у задоволенні вимоги про повернення виконавчого документа стягувачу відмовив, заперечивши, що таке невиконання (навіть у сукупності з відсутністю у нього інформації щодо належного стягувача, відсутністю інформації щодо рахунків для перерахування стягнутих з боржника коштів), чомусь не перешкоджає проведенню ним виконавчих дій при тому, що заходи виконавчого провадження крім арешту, вилучення (списання коштів з рахунків) та примусової реалізації майна, передбачають ще й функцію спрямування коштів на задоволення вимоги стягувача, реалізувати яку він позбавлений можливості.

У наслідок цього виконавче провадження здійснюється, кошти державним виконавцем стягуються, але при цьому рішення суду не виконується й розмір боргу не зменшується, чим незаконно порушуються її права.

Ухвалою Кіровського районного суду м.Кіровограда від 27 листопада 2018 року скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Улюшева Богдана Валерійовича, зацікавлена особа Публічне акціонерне товариство « Креді Агріколь» задоволено частково.

Визнано неправомірними дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Улюшева Богдана Валерійовича щодо відмови у наданні доступу до Автоматизованої системи виконавчого провадження та зобов'язано державного виконавця поновити порушене право на отримання інформації ОСОБА_1 шляхом надання належного ідентифікатора доступу до інформації, чи поновити це право на інформацію щодо виконавчого провадження іншим способом.

В іншій частині скарги відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Улюшев Богдан Валерійович звернувся із апеляційною скаргою на ухвалу в частині визнання неправомірними дій державного виконавця щодо відмови у наданні доступу до Автоматизованої системи виконавчого провадження та зобов'язання державного виконавця поновити порушене право на отримання інформації шляхом надання належного ідентифікатора доступу до інформації та поновлення права на інформацію щодо виконавчого провадження.

В апеляційній скарзі державний виконавець зазначає, що оскаржувана ухвала не відповідає нормам закону, є необґрунтованою та такою, що прийнята за неповного з'ясування суттєвих обставин справи, постановлена з грубим порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального і процесуального права.

На думку державного виконавця, відділ примусового виконання рішень не має ані правових підстав ані технічної можливості виготовляти якісь додаткові ідентифікатори доступу до інформації про виконавче провадження відмінні від вказаного ідентифікатору у постанові про відкриття вказаного виконавчого провадження від 07.11.2012 року Кіровського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції.

Адвокат Усатенко В.Ю., який діє в інтересах скаржника, подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що державний виконавець умисно обмежує право скаржника у доступі до автоматизованої системи виконавчого провадження, а замість поновлення права скаржника зазначає, що обмеження такого доступу не є порушенням прав скаржника. Просив відхилити апеляційну скаргу державного виконавця, а ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27.11.2018 року залишити без змін.

Відповідно до ст.ст. 367, 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Заслухавши доповідь судді доповідача пояснення державного виконавця, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції у межах, передбачених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвала суду першої інстанції не відповідає зазначеним нормам процесуального права.

Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК).

Згідно зі статтею 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності встановленої законом.

Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією із процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Судом встановлено, що в провадженні державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Улюшева Богдана Валерійовича перебуває виконавче провадження № 35014071 з примусового виконання виконавчого листа № 2-620, виданого 30.11.2010 року Кіровським районним судом міста Кіровограда, про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Індустріально-експортний банк» заборгованості в сумі 1 257 906,47 грн., по 850 грн. судового збору з кожного та по 15 грн. з кожного витрат на ІТЗ, а всього 1258771,47 грн.

26.09.2018 року скаржник звернулася до державного виконавця із заявою, у якій вимагала поновити порушене право доступу до Автоматизованої системи виконавчого провадження шляхом надання належного ідентефікатора доступу до інформації про виконавче провадження ВП 35014071 в Автоматизованій системі виконавчого провадження чи поновити це право іншим ефективним способом.

У відповідь державний виконавець у листі № 11039 від 09.10.2018 року повідомив, що непрацюючий ідентифікатор 277ГГ6642Б98 був наданий ще при відкритті виконавчого провадження ВП 35044071, і на цій підставі відмовив у задоволенні вимоги.

Також, у тому ж листі повідомив, що згідно з Положенням про автоматизовану систему виконавчого провадження адміністратором системи є державне підприємство «Національні інформаційні системи» і саме воно відповідає за якість надання послуг з технічного та технологічного забезпечення системи, а відділ примусового виконання рішень не має ні правових підстав, ні технічної можливості виготовляти додаткові ідентифікатори доступу, відмінні від наданого у постанові про відкриття виконавчого провадження.

Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 05.08.2016 року № 2432/5 розроблене відповідно до вимог Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження», визначає механізм функціонування автоматизованої системи виконавчого провадження. Згідно п. 2 розділу І відповідного нормативно-правового акту, адміністратор системи - державне підприємство «Національні інформаційні системи», уповноважене відповідно до законодавства на забезпечення здійснення заходів із створення та технологічного супроводження програмного забезпечення Системи, збереження та захисту даних, що містяться у Системі, виконання інших функцій, передбачених цим Положенням.

Відповідно до п. З розділу XIII вказаного Положення за якість надання послуг з технічного та технологічного забезпечення Системи, які мають відповідати нормам чинного законодавства, відповідає адміністратор Системи.

Згідно п. 6 Розділу І Інструкції з організації відповідного положення Система забезпечує автоматизацію технологічних процесів обробки інформації в органах державної виконавчої служби, у приватного виконавця, а саме: надання сторонам виконавчого провадження інформації про виконавче провадження.

При розгляді скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця суд має враховувати те, що принципом цивільного судочинства є виконуваність рішення суду, а цивільним - процесуальним кодексом України визначено ознаки обов'язковості судових рішень.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку, що держаний виконавець відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Кіровоградській області не має правових підстав і технічної можливості виготовляти додаткові ідентифікатори доступу до інформації про виконавче провадження оскільки даний ідентифікатор надається Системою автоматично при відкритті виконавчого провадження і відповідно до Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 05.08.2016 року № 2432/5 державний виконавець не має доступу до його формування.

Згідно ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до вимог ст. 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Встановлено, і це вбачається із матеріалів справи, що оскаржена ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права.

Визнавши дії державного виконавця Улюшева Б.В. щодо відмови ОСОБА_1 у доступі до Автоматизованої системи виконавчого провадження неправомірними, суд в своїй ухвалі не зазначив, які саме дії, у відповідності до діючого законодавства, мав вчинити державний виконавець у відповідь на заяву ОСОБА_1, спрямовану державному виконавцю, про поновлення її порушеного права на доступ до Автоматизованої системи виконавчого провадження.

Зобов'язуючи державного виконавця поновити порушене право ОСОБА_1 на отримання інформації шляхом надання належного ідентифікатора доступу до інформації, суд у своїй ухвалі не зазначив які саме дії має вчинити державний виконавець та яким нормативним актом вчинення цих дій передбачено.

Крім того, не з'ясувавши питання про наявність інших способів поновлення порушеного права ОСОБА_1 на доступ до автоматизованої системи виконавчого провадження суд зобов'язав державного виконавця при неможливості надання належного ідентифікатора доступу до інформації поновити право на інформацію іншим способом, не зазначаючи яким саме. При цьому суд не взяв до уваги, що ОСОБА_1 має доступ до матеріалів виконавчого провадження у письмовій формі і неодноразово знайомилась із ним.

Враховуючи наведене колегія суддів дійшла висновку, що ухвала Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27 листопада 2018 року в частині визнання неправомірними дій державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Улюшева Богдана Валерійовича щодо відмови у наданні доступу до Автоматизованої системи виконавчого провадження та зобов'язання державного виконавця поновити порушене право на отримання інформації ОСОБА_1 шляхом надання належного ідентифікатора доступу до інформації, чи поновити це право на інформацію щодо виконавчого провадження іншим способом підлягає скасуванню з прийняттям в цій частині нового судового рішення про відмову в задоволенні скарги.

У зв'язку із прийнятим судом апеляційної інстанції рішення про задоволення апеляційної скарги з ОСОБА_1 на користь Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області підлягає стягненню 1762,00 грн. судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 367, 374, 379, 382 - 384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу державного виконавця Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області задовольнити.

Ухвалу Кіровського районного суду міста Кіровограда від 27 листопада 2018 року в частині відмови у наданні доступу до Автоматизованої системи виконавчого провадження та зобов'язання державного виконавця поновити порушене право на отримання інформації ОСОБА_1 шляхом надання належного ідентифікатора доступу до інформації, чи поновити це право на інформацію щодо виконавчого провадження іншим способом, скасувати.

ОСОБА_1 в задоволенні скарги щодо визнання неправомірними дій державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Улюшева Богдана Валерійовича щодо відмови у наданні доступу до Автоматизованої системи виконавчого провадження та зобов'язання державного виконавця поновити порушене право на отримання інформації ОСОБА_1 шляхом надання належного ідентифікатора доступу до інформації, чи поновити це право на інформацію щодо виконавчого провадження іншим способом, відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) на користь Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ( ) 1762,00 грн. судового збору сплаченого за подачу апеляційної скарги.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 18 лютого 2019 року.

Головуючий суддя С.А.Кіселик

Судді: Л.М.Дьомич

С.М.Єгорова