Провадження № 2/522/670/19
17 вересня 2019 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючої судді Науменко А.В.,
за участю секретаря - Лапшинської Н.Б.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів по договору позики від 19.04.2018 року,
В С Т А Н О В И В:
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів по договору позики від 19.04.2018 року, посилаючись на те, що 19.04.2018 року ОСОБА_2 отримано від позивача грошові кошті в борг у сумі 156900,0 гривен що є еквівалентом 6000,0 доларів США 00 центів за офіційним валютним (обмінним) курсом Національного банку України, встановленим на момент повернення грошевих коштів, не пізніше ніж до 03 травня 2018 року з моменту укладення даного договору. Цей договір посвідчено приватним нотаріусом Лемешко О.М. , Одеського міського зріального округу, та зареєстровано в реєстрі за №547.
На теперішній час сума позики не повернута. Позикодавець ОСОБА_1 неодноразово просила повернути борг, але позичальник ОСОБА_2 відмовляється від виконання обов`язків.
Позикодавець ОСОБА_1 надсилала письма - повідомлення через ТОВ «Пост Фінанс» Нова Пошта кв.№ НОМЕР_1 від 21.05.2018 р., кв.№ НОМЕР_2 від 12.06.2018 р. с проханням повернути борг, але позичальник ОСОБА_2 котрий раз відкладає строк повернення. ОСОБА_2 в присутності адвоката Васильєвої Л.О. написала розписку про те, що вона зобов`язується повернути борг до 04.07.2018року, та сплатити річний інфляційний процент, подвійну ставку НБУ, пеню, штрафні санкції, а також послуги адвоката.
Згідно Договору позики, у випадку повернення суми позики, Позикодавець ОСОБА_1 зобов`язаний видати ОСОБА_2 заяву (розписку) про одержання суми позики в повному обсязі або частково, або інший документ, який посвідчує передання йому визначеної суми грошей та передати Позичальнику примірник даного договору.
ОСОБА_1 звернулась до послуг нотаріуса ОСОБА_3 . з проханням оформить розписку про повернення боргу 06.07.2018 року. Неодноразово ОСОБА_2 пропонувала відкласти строк повернення боргу до 10.07.2018 року. Дану обіцянку відповідач не виконала.
Згідно до п.7 Договору позики у разі прострочення виконання зобов`язання Позичальником за даним договором, Позичальник зобов`язаний сплатити Позикодавцю суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.
ОСОБА_1 звернулася до спеціалістів для проведення розрахунку боргу пред`явила розрахунок ОСОБА_2 і та погодилась з цим.
ОСОБА_1 звернулася до державного реєстратора та отримала Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, з якого стало відомо, що фізична особа ОСОБА_2 адимівна немає права власності на нерухоме майно станом на 01.06.2018 року.
Намір продати гараж у ОСОБА_2 не було, тому ОСОБА_1 її довіряла. Час проходив, а гроші не поверталися. Тоді сторони прийшли до згоди оформити договір позики нотаріально.
Станом на дату звернення позивача до суду, відповідач позику не повернула. Сума позики на день звернення до суду встановить:
-(6000,0 доларів США х 26,2280)= 157368,00грн ,
-дні прострочки з 04.05.2018 року по 16.07.2018 року становить: 74 дні;
-інфляції річний: 104,4% =6924,19 грн., за 74 дні =1403,78 грн.;
-процент НБУ: 3% річних за 74 дні = 956,82грн;
В судове засідання сторони не з`явились, були сповіщені про час та місце розгляду справи належним чином, від представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_5 надійшла до суду заява про розгляд справи за її відсутності.
Станом на 17 вересня 2019 року від відповідача письмового відзиву на позов до суду не надходило, тому з урахуванням ч.8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Суд враховує, що на початку розгляду справи відповідач отримувала пошту (а.с.26) та оскаржувала в апеляції ухвалу про відкриття провадження (а.с.52), тобто брала процесуальну участь у справі. Але позицію по суті справи не визначила, надалі пошту не отримувала до суду не з`явилася, у зв`язку з чим суд вважає, що відповідач зловживає своїми процесуальними правами, створюючи перешкоду в об`єктивному розгляді справи.
Суд, у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст. 280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів.
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Проаналізувавши матеріали справи, оглянувши копію договору позики від 19.04.2018 року, суд вважає позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів по договору позики від 19.04.2018 року обґрунтованим, доведеним і таким, та таким, що підлягає частковому задоволенню.
При цьому суд виходить з наступного.
Судом встановлено, що 19.04.2018 року ОСОБА_2 отримано від позивача грошові кошті в борг у сумі 156900,0 гривен що є еквівалентом 6000,0 доларів США 00 центів за офіційним валютним (обмінним) курсом Національного банку України, встановленим на момент повернення грошевих коштів, не пізніше ніж до 03 травня 2018 року з моменту укладення даного договору. Цей договір посвідчено приватним нотаріусом Лемешко О.М. , Одеського міського зріального округу, та зареєстровано в реєстрі за №547.
На теперішній час сума позики не повернута. Позикодавець ОСОБА_1 неодноразово просила повернути борг, але позичальник ОСОБА_2 відмовляється від виконання обов`язків.
Позикодавець ОСОБА_1 надсилала письма - повідомлення через ТОВ «Пост Фінанс» Нова Пошта кв.№ НОМЕР_1 від 21.05.2018 р., кв.№ НОМЕР_2 від 12.06.2018 р. с проханням повернути борг, але позичальник ОСОБА_2 котрий раз відкладає строк повернення. ОСОБА_2 в присутності адвоката Васильєвої Л.О. написала розписку про те, що вона зобов`язується повернути борг до 04.07.2018року, та сплатити річний інфляційний процент, подвійну ставку НБУ, пеню, штрафні санкції, а також послуги адвоката.
Згідно Договору позики, у випадку повернення суми позики, позикодавець ОСОБА_1 зобов`язаний видати ОСОБА_2 заяву (розписку) про одержання суми позики в повному обсязі або частково, або інший документ, який посвідчує передання йому визначеної суми грошей та передати Позичальнику примірник даного договору.
Згідно до п.7 Договору позики у разі прострочення виконання зобов`язання Позичальником за даним договором, Позичальник зобов`язаний сплатити Позикодавцю суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.
Суд знаходить, що між сторонами склалися правовідносини в результаті укладеного між ними договору позики коштів в розмірі 156900,0 гривен, що є еквівалентом 6000,0 доларів США.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України, договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно ст. 545 ЦК України прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає.
Згідно ст.625 Цивільного Кодексу України, боржник котрий прострочений виконання коштовного зобов`язання, на вимогу позичальника зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, у тому разі, коли розмір відсотків не встановлений договором або законом.
Таким чином, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів по договору позики від 19.04.2018 року обґрунтованими і задовольняє їх повністю.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до змісту ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача.
Судом встановлено, що внаслідок невиконання відповідачем умов письмової розписки від 19.04.2018 року, позивач поніс додаткові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1757,24 гривень, що підтверджується наявним у матеріалах справи платіжним дорученням, на зазначену суму.
Разом з тим, на підтвердження витрат на юридичні послуги: (55 (витяг) + 492 (поштове стягнення за відправку листів) + 4100 (нотаріальні послуги) + 500 (розрахунок заборгованості) = 5147грн. стороною позивача за позовом не надано достатніх та належних доказів, в зв`язку з чим суд не вбачає законних та доведених підстав для їх стягнення.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 76,77, 141, 259, 263, 264, 265, 268,272,273 ЦПК України, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів по договору позики від 19.04.2018 року задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг з урахуванням індексу інфляції у розмірі 158771,78 гривен.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 три відсотки річних з простроченої суми боргу у розмірі 956,82 гривні.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1757,24 гривен.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення виготовлений 27.09.2019 року.
Суддя: Науменко А.В.