Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/1550/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2019 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого - судді Позарецької С.М.

при секретарі Семиволос І.М.

за участю

представника

позивача адвоката Хвостик О.І.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача за довіреністю Харченко О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про визнання відмови незаконною, стягнення матеріальної шкоди, -

в с т а н о в и в :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася в Придніпровський районний суд м. Черкаси із позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про визнання відмови незаконною, стягнення матеріальної шкоди. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 16.01.2017 близько 20 год. 10 хв. водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Хонда Сівік» д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Чорновола у м. Черкаси, при виїзді на перехрестя з вул. Благовісна, не впевнився в безпечності свого маневру та допустив зіткнення з автомобілем «Фіат Гранд Пунто» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3 , який рухався по вул. Благовісній та здійснював маневр повороту ліворуч. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали значні механічні пошкодження, а водії ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , та пасажири ОСОБА_4 і ОСОБА_5 отримали тілесні ушкодження, які відносяться до категорії легких.

За фактом ДТП 17.01.2017 старшим слідчим СВ Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області Семіткіним М.С. порушено кримінальне провадження № 0000319 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України і проведено досудове розслідування.

Згідно із висновком судової авто-технічної експертизи №33/149/18-23 від 19.02.2018 встановлено, що:

1.В даній дорожній обстановці у момент виявлення небезпеки для свого руху, водій автомобіля «Хонда Сівік» д.н.з. НОМЕР_1 - ОСОБА_6 та водій автомобіля «Фіат Гранд Пунто» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_3 повинні були, для уникнення зіткнення, діяти відповідно до вимог п.12.3 Правил Дорожнього руху України;

2.Показання водія автомобіля «Фіат Гранд Пунто» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_3 на слідчому експерименті, який наведений в постанові, технічно обґрунтовані;

3.У момент виникнення небезпеки для руху, який вказано в постанові, водій автомобіля «Фіат Гранд Пунто» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_3 не мав технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем «Хонда Сівік» д.н.з. НОМЕР_1 , шляхом застосування екстреного гальмування в умовах місця пригоди.

Водій автомобіля «Хонда Сівік» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_6 , не змінюючи напрямку руху вліво керованого ним автомобіля, мав би технічну можливість уникнути зіткнення, оскільки на момент зіткнення автомобіль «Фіат Гранд Пунто» д.н.з. НОМЕР_2 звільнив праву смугу руху, по якій, перед зміною напрямку руху вліво, рухався автомобіль «Хонда Сівік» д.н.з. НОМЕР_1 .

В позовній заяві також зазначено, що 26.02.2018 кримінальне провадження № 0000319 постановою старшого слідчого СВ Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області Семіткіним М.С. закрито у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення та виділені матеріали направлено на адресу Управління патрульної поліції в м. Черкаси Департаменту патрульної поліції для притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності.

11.04.2018 на водія ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 131374 за ст. 124 КУпАП, який направлено для притягнення до адміністративної відповідальності до Придніпровського районного суду м. Черкаси. Постановою судді Придніпровського районного суду м. Черкаси Кучеренко В.Г. від. 17.05.2018 водія ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а справу закрито по закінченню строків, передбачених ст. 38 КУпАП. Постанова вступила в законну силу 29.05.2018.

Крім того, під час досудового розслідування, згідно постанови про призначення судової авто- товарознавчої експертизи від 27.01.2017 було проведено експертизу визначення розміру матеріального збитку та згідно висновку експерта № 19 судової авто-товарознавчої експертизи від 20.07.2017 встановлено, що матеріальний збиток, з технічної точки зору, який спричинений власнику автомобіля FIAT GRANDE PUNTO д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 16.01.2017 складає 72460 грн. 89 коп.

07.03.2018 під час отримання копії постанови про закриття кримінального провадження № 0000319 від 26.02.2018 та ознайомлення з матеріалами кримінального провадження позивачеві стало відомо, що автомобіль «Хонда Сівік» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 , на момент ДТП було застраховано в ПАТ «Страхова Група «ТАС» згідно полісу № АЕ/8620946 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів з терміном дії 09.03.2017. До того ж, від водія ОСОБА_2 їй стало відомо, що останній вчасно повідомив відповідача ПАТ «Страхова Група «ТАС» про настання страхового випадку за фактом ДТП, що мало місце.

Позивачка також вказує, що зібравши всі необхідні документи для відшкодування заподіяного матеріального збитку внаслідок ДТП, вона з письмовим повідомленням звернулась до Черкаського регіонального відділення ПАТ «Страхова група «ТАС» про страхове відшкодування.

14.09.2018 відповідач ПАТ «Страхова група «ТАС» направив їй листа за вих. №6383, згідно якого їй відмовлено у виплаті страхового відшкодування, з посиланням на ст. 37.1.4 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є: неподання заяви про страхове відшкодування в продовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Між тим, вона вважає, що строк нею не було пропущено, з наступних причин: 1) про наявність полісу № АЕ/8620946 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів їй стало відомо лише 07.03.2018; 2) про наявність винуватця та потерпілого дорожньо-транспортної пригоди, а саме - винуватця ОСОБА_2 , стало відомо згідно постанови судді Придніпровського районного суду м.Черкаси Кучеренко В.Г. від 17.05.2018 - та саме з цього часу вона отримала можливість звернутись до відповідача за страховим відшкодуванням. А посилання відповідача на пропущення строку звернення із заявою про страхове відшкодування вважає безпідставними.

Згідно із вимогами п.п. 34.2, 34.3 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Вищевказаних дій відповідачем не було зроблено.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 настала лише після вступу в законну силу 29.05.2018 постанови Придніпровського районного суду м. Черкаси.

Таким чином, позивачка просить суд, - визнати відмову відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» у виплаті страхового відшкодування потерпілій ОСОБА_1 , згідно страхового випадку від 16.01.2017, щодо транспортного засобу (автомобіля FIAT GRANDE PUNTO д.н.з. НОМЕР_2 , 2007 року випуску, кузов № НОМЕР_3 ), незаконною, а також стягнути з відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» на її користь матеріальний збиток (страхове відшкодування), згідно страхового випадку від 16.01.2015, щодо транспортного засобу (автомобіля FIAT GRANDE PUNTO д.н.з. НОМЕР_2 , 2007 року випуску, кузов № НОМЕР_3 ), в сумі 72460 грн. 89 коп.

Ухвалою суду від 25.02.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі та призначено підготовче засідання. Дану цивільну справу вирішено розглядати в порядку загального позовного провадження. Сторони заперечень щодо такого порядку розгляду справи не надали. Крім того, сторонам встановлено строки для подання заяв по суті справи.

25.03.2019 відповідачем Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» подано письмові заперечення на позовну заяву. Свої заперечення обґрунтовує тим, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на момент ДТП була застрахована страхувальником ОСОБА_7 в АТ «СГ «ТАС» (приватне) за Полісом АЕ/ від 24.11.2014. Забезпеченим транспортним засобом за даним Полісом є автомобіль «Хонда Цівік», держ. номер НОМЕР_1 . 15.06.2018 (більше ніж через 1,5 року з дня ДТП).

Позивачем ( ОСОБА_1 ) до АТ «СГ «ТАС» (приватне) було надано письмове повідомлення про ДТП з додатками до нього. Страхувальником ( ОСОБА_2 ) відповідне письмове повідомлення про подію № 000529/26/2017/С подано до АТ «СГ «ТАС» (приватне) 18.01.2017.

Страхування наземного транспорту, відповідно до п. 9 ст. 7 Закону України «Про страхування» є видом обов?язкового страхування, тому АТ «СГ «ТАС» (приватне) здійснює його відповідно із Законом України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

В даному ж випадку ДТП сталася, як вже вище зазначено - 16.01.2017, а з відповідним письмовим повідомленням про подію позивач ОСОБА_1 до АТ «СГ «ТАС» (приватне) звернулася аж 15.06.2018 (більше ніж через 1,5 року після дати ДТП.

Також зазначає, що у своє виправдання (пізнього звернення) позивач в позовній заяві вказує, що вона про факт того, що цивільно-правова відповідальність винної в скоєнні ДТП особи ( ОСОБА_2 ) застрахована в АТ «СГ «ТАС» (приватне), дізналася лише 07.03.2018 з постанови слідчого про закриття кримінального провадження, між тим, при поданні до АТ «СГ «ТАС» (приватне) 15.06.2018 письмового повідомлення про подію нею, додано ще й копію Висновку експерта Березовського А.А. № 19 від 20.02.2017 судової авто-товарознавчої експертизи по визначенню розміру матеріального збитку власнику автомобіля «Фіат Гранде Пунто», держ. номер НОМЕР_2 з додатками та актами огляду вище вказаного автомобіля. В акті огляду автомобіля «Фіат Гранде Пунто», держ. номер НОМЕР_2 , складеного 07.02.2017 та додатковому акті огляду, складеному 15.02.2017, зазначено, що при огляді даного автомобіля були присутні: ОСОБА_1 - власник ТЗ та ОСОБА_2 - страхувальник АТ «СГ «ТАС» (приватне) на актах маються особисті підписи обох сторін. Отже про те, в якій страховій компанії застрахована цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 позивач ( ОСОБА_1 ) могла б дізнатися в день огляду її автомобіля у самого ОСОБА_2 , або ж 07.02.2017, або ж 15.02.2017 і подати відповідну заяву про страхове відшкодування до АТ «СГ «ТАС» (приватне) раніше ніж вона її подала (15.06.2018).

На думку відповідача, в даному випадку при вирішенні спору потрібно керуватися Законом України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а не положеннями інших Законів, ЦК України та інших правових актів цивільного законодавства України, на які посилається позивач в своїй позовній заяві, вказуючи на порушення їх вимог страховою компанією.

В своїх діях страхова компанія керувалась виключно вимогами Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не порушуючи жодного його пункту, цілком законно відмовила позивачу в виплаті їй страхового відшкодування в повному обсязі, оскільки вона сама порушила вимоги п. 35.1 ст. 35 Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Тому, керуючись вимогами п. 37.1.4 ст. 37 Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - дає право страховій компанії відмовити у здійсненні страхового відшкодування за пошкоджений в ДТП автомобіль «Фіат Пунто», держ. номер НОМЕР_2 , що й було зроблено страховою компанією в даному випадку та повідомлено гр. ОСОБА_1 відповідним листом (вих. № 6383 від 27.06.2018). Тобто, в даному випадку, з боку страхової компанії, по відношенню до позивача ніяких порушень Закону не допущено і ніяких її прав не порушено. Відмова у виплаті страхового відшкодування сталася тільки з-за невиконанням самим позивачем вимог Закону щодо її дій при настанні страхового випадку та отриманні страхового відшкодування, а тому, просив суд відмовити ОСОБА_1 у задоволенні її позову в повному обсязі.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги на підставі обґрунтування, викладеного у позові та з урахуванням доказів доданих до нього. Крім того, пояснила, що строк звернення до АТ «СГ «ТАС» із письмовим повідомленням про страхове відшкодування нею не порушено, оскільки у неї немає обов?язку з?ясовувати про те, чи застрахована цивільно-правова відповідальність у винуватця ДТП ОСОБА_2 . Також зазначила, що у даній ДТП постраждала її дочка та онука і їй було не до того, щоб звертати увагу на те, чи був присутнім при огляді транспортних засобів страховий агент. Лише 07.03.2018 під час отримання копії постанови про закриття кримінального провадження № 0000319 від 26.02.2018 та ознайомлення з матеріалами кримінального провадження їй стало відомо, що автомобіль «Хонда Сівік» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 , на момент ДТП було застраховано в ПрАТ «Страхова Група «ТАС». Таким чином, просила стягнути з відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» на її користь матеріальний збиток (страхове відшкодування) в сумі 72460 грн. 89 коп., що встановлений за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи.

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_1 - адвокат Хвостик О.І. позовні вимоги підтримав та додатково пояснив, що кримінальне провадження по факту ДТП розслідувалося понад півтора роки. 17.05.2018 постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси водія ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а справу закрито по закінченню строків, передбачених ст. 38 КУпАП. Лише 07.03.2018 під час отримання копії постанови про закриття кримінального провадження № 0000319 від 26.02.2018 та ознайомлення з матеріалами кримінального провадження стало відомо, що автомобіль «Хонда Сівік» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 , на момент ДТП було застраховано в ПрАТ «Страхова Група «ТАС», а тому, строк звернення до АТ «СГ «ТАС» із письмовим повідомленням про страхове відшкодування позивачкою не порушено.

В судовому засіданні представник відповідача ПрАТ «Страхова Група «ТАС» Харченко О.Д. заперечував проти позовних вимог з підстав, зазначених ним у письмових запереченнях, поданих до суду 25.03.2019. Крім того, пояснив, що в своїх діях страхова компанія керувалась виключно вимогами Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», не порушуючи жодного його пункту, цілком законно відмовивши позивачу у виплаті їй страхового відшкодування в повному обсязі, оскільки вона сама порушила вимоги п. 35.1 ст. 35 Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Тому, керуючись вимогами п. 37.1.4 ст.37 Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» їй відмовлено у здійсненні страхового відшкодування за пошкоджений в ДТП автомобіль «Фіат Пунто» держ. номер НОМЕР_2 . Тобто, в даному випадку, з боку страхової компанії, по відношенню до позивача ніяких порушень Закону не допущено і ніяких її прав не порушено. Відмова у виплаті страхового відшкодування сталася тільки через не виконанням самим позивачем вимог Закону. Таким чином, просив суд відмовити ОСОБА_1 у задоволенні її позову в повному обсязі.

Заслухавши доводи позивачки та її представника, а також представника відповідача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, 16.01.2017 близько 20 год. 10 хв. водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Хонда Сівік» д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Чорновола у м. Черкаси, при виїзді на перехрестя з вул. Благовісна, не впевнився в безпечності свого маневру та допустив зіткнення з автомобілем «Фіат Гранд Пунто» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3 , який рухався по вул. Благовісній та здійснював маневр повороту ліворуч. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали значні механічні пошкодження, а водії ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , та пасажири ОСОБА_4 і ОСОБА_5 отримали тілесні ушкодження, які відносяться до категорії легких.

За фактом даної ДТП, 17.01.2017 старшим слідчим СВ Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області Семіткіним М.С. порушено кримінальне провадження № 0000319 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України і проведено досудове розслідування. 26.02.2018 винесено постанову про закриття вказаного кримінального провадження у зв?язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення. Крім того, виділено матеріали, які стосуються вчинення водієм ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та направлено їх на адресу Управління патрульної поліції в м. Черкасах Департаменту патрульної поліції для притягнення останнього до адміністративної відповідальності (а.с. 16-21).

Постановою судді Придніпровського районного суду м. Черкаси Кучеренко В.Г. від. 17.05.2018 (справа № 711/420/17) водія ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а справу закрито по закінченню строків, передбачених ст. 38 КУпАП (а.с. 13-14). Вказана постанова набрала законної сили 29.05.2018.

В судовому засіданні також встановлено, що циільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «СГ «ТАС» за Полісом АЕ/8620946 від 24.11.2014 з лімітом відповідальності за шкоду завдану майну потерпілого в розмірі - 100 000,00 грн. та франшизою за пошкодження нанесені майну потерпілого в розмірі 250,00 гри. Забезпеченим транспортним засобом за даним Полісом є автомобіль «Хонда Цівік», держ. номер НОМЕР_1 (а.с. 12).

Власник автомобіля марки «Хонда Цівік», держ. номер НОМЕР_1 - ОСОБА_2 , звернувся 18.01.2017 до ПрАТ «СГ «ТАС» із відповідним письмовим повідомленням про подію №000529/26/2017/С (а.с. 61).

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, позивачка ОСОБА_1 звернулася до ПрАТ «СГ «ТАС» із відповідним повідомленням лише 15.06.2018 (а.с. 63).

Листом № 6383 від 27.06.2018 відповідач повідомив заявницю ОСОБА_1 , що оскільки ДТП за участю автомобілів Fiat/Punto, н.з. НОМЕР_2 та автомобіля Honda/Civic, н.з. НОМЕР_1 відбулася 16.01.2017, а із заявою на виплату страхового відшкодування позивачка звернулася 15.06.2018, тобто після спливу одного року з моменту скоєння зазначеної ДТП, компанія (відповідач) прийняла рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування на підставі підпункту 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України).

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Згідно з положеннями статті 11 ЦК України, заподіяння внаслідок ДТП шкоди зумовлює виникнення правовідносин, у яких право потерпілого на отримання відшкодування завданої шкоди кореспондується з обов`язком винуватця відшкодувати таку шкоду, а за наявності у винуватця договору (полісу) ОСЦПВВНТЗ, яким застраховано його цивільно-правову відповідальність за завдання шкоди майну третіх осіб внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу, такий обов`язок покладається також і на страховика у визначених законодавством межах його відповідальності, адже між винуватцем та його страховиком у такому випадку існують договірні відносини, в яких останній узяв на себе зобов`язання відшкодувати у визначених межах за винуватця завдану потерпілому шкоду з настанням обумовлених страхових випадків.

У такому випадку потерпілий виступає кредитором стосовно винуватця та страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ, які зі свого боку є боржниками у відповідному зобов`язанні згідно з визначеними законодавством межами їх відповідальності.

Слід зазначити, що Закон № 1961-IV є спеціальним законом, що регулює правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У цьому Законі визначено, що особами, відповідальність яких вважається застрахованою, є страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом, тобто таким, який зазначається у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована (пункти 1.4, 1.7 статті 1).

За вимогами статті 3 Закону № 1961-IV обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

У пункті 33.1.4 статті 33 Закону № 1961-IV передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

Крім того, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування (пункт 35.1 статті 35).

Згідно з пунктом 36.1 статті 36 Закону № 1961-IV страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку.

Якщо дорожньо-транспортна пригода розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили (абзац 4 пункту 36.2 статті 36 Закону № 1961-IV).

При цьому, визначаючи обов`язок страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ виплатити страхове відшкодування законодавцем у положеннях статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» було передбачено випадки, з настанням яких страховик набуває правових підстав для відмови у здійсненні такої виплати, зокрема, у випадку, коли потерпілим чи особою, яка має право на отримання відшкодування, не було протягом року з моменту скоєння ДТП подано заяви про виплату страхового відшкодування.

Тобто, право кредитора (потерпілого) на отримання відшкодування завданої йому шкоди шляхом виконання страховиком за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ узятих на себе зобов`язань не є безумовним, а пов`язується з поданням до такого страховика заяви про здійснення страхової виплати (відшкодування), що у свою чергу законодавець обмежує річним строком з моменту скоєння відповідної ДТП.

Таким чином, набуття права отримання відшкодування завданої шкоди шляхом виконання страховиком за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ узятих на себе зобов`язань виникає виключно за умови подання йому у визначений законодавством строк заяви про здійснення страхової виплати (відшкодування) та пов`язаного з цим ризику, який полягає у можливості реалізації страховиком наданого йому положеннями підпункту 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» права на відмову у виплаті страхового відшкодування в разі неподання заяви про страхове відшкодування впродовж установлених строків.

З огляду на викладене вбачається, що закріплене в положеннях підпункту 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» право страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ відмовити у здійсненні виплати страхового відшкодування у випадку пропуску встановленого строку на звернення до нього із заявою про виплату страхового відшкодування не залежить від суб`єкта звернення з відповідною заявою, тобто підлягає застосуванню, в тому числі у випадку, коли з такою заявою звертається не безпосередньо потерпілий, а особа, яка здійснила відшкодування потерпілому завданого внаслідок пошкодження належного йому транспортного збитку на підставі договору добровільного майнового страхування.

Ураховуючи наведені правові норми та встановлені судом обставини неподання позивачем або третьою особою заяви на виплату страхового відшкодування протягом одного року з моменту ДТП, яка мала місце 16.01.2017 року, суд вважає, що підстави для задоволення позову відсутні.

На думку суду, вирішення даного спору узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду, що викладені у постанові від 05.06.2018 по справі № 910/7449/17, від 03.10.2018 по справі № 753/5293/16-ц.

На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

При подачі позову до суду, відповідно до положень ст. 5 Закону України «Про судовий збір», позивачем ОСОБА_1 не було сплачено судовий збір, враховуючи, що вона є особою з інвалідністю 2 групи, що підтверджується даними пенсійного посвідчення № НОМЕР_4 , а тому судові витрати слід компенсувати за рахунок держави у порядку, передбаченому КМУ.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 6, 11, 15, 16, 993 ЦК України, Законом України «Про страхування», Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 3, 4, 5, 10, 12, 13, 19, 76-81, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України суд, -

в и р і ш и в:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (код 30115243, м. Київ, просп. Перемоги, 65) про визнання відмови незаконною, стягнення матеріальної шкоди, - відмовити.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення через суд першої інстанції до Черкаського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 23.09.2019 (з врахуванням перебування у відпустці).

Головуючий: С. М. Позарецька