Справа № 591/7422/18
Провадження № 4-с/591/12/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2019 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Кривцової Г.В.

секретаря судового засідання Кальченко М.В.

з участю представника заявника адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою Фізичної-особи підприємця ОСОБА_2 на постанову державного виконавця Зарічного відділу ДВС Головне територіальне управління юстиції в Сумській області ОСОБА_3 про накладення арешту на кошти, заінтересована особа: ОСОБА_4, -

ВСТАНОВИВ:

12 грудня 2018 року ФОП ОСОБА_2, через свого представника, звернувся до суду зі скаргою, в якій просив визнати поважною причину пропуску звернення до суду зі скаргою та поновити його; визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Зарічного ВДВС м. Суми №56759707 від 16 липня 2018 року про накладення арешту на кошти, які знаходяться на рахунках ФОП ОСОБА_2 в АТ «Укрсиббанк» та зобовязати державного виконавця відкликати постанову з ПАТ «Укрсиббанк» без виконання.

Заявник свої вимоги мотивує наступним.

Державним виконавцем Зарічного ВДВС м. Суми ОСОБА_5 відкрито виконавче провадження № 56759707 з примусового виконання виконавчого листа № 591/5875/17, виданого 06 липня 2018 року Зарічним районним судом м. Суми, боржником у якому є ОСОБА_2.

16 липня 2018 року державним виконавцем у вказаному виконавчому упровадженні винесено постанову про арешт коштів, що знаходяться на рахунках ФОП ОСОБА_2, відкритих в ПАТ «Укрсиббанк» у межах суми звернення стягнення 28 152,00 грн.

Заявник вказує, що в постанові боржником вказано ОСОБА_2, тоді як арешт накладено на кошти ФОП ОСОБА_2. і дана постанова прийнята банком.

Вказана постанова 06 серпня 2018 року було оскаржена до Сумського окружного адміністративного суду, який своїм рішенням від 17 серпня 2018 року скасував постанову державного виконавця. Однак постановою від 28 листопада 2018 року Харківський апеляційний адміністративний суд скасував дане рішення, зазначивши, що дана справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

06 грудня 2018 року заявник отримав копію вказаної постанови.

Обґрунтовуючи свою скаргу, заявник вказує, що ФОП ОСОБА_2 не може бути субєктом правовідносин, що склалися між ним та Зарічним ВДВС м. Суми, оскільки в силу ст. 52 ЦК України не може бути притягнутий до майнової відповідальності.

В судовому засіданні представник заявника - адвокат ОСОБА_1 скаргу підтримав, просив задовольнити.

Державний виконавець у судове засідання не зявилася, заяв про відкладення суду не направляла. До суду направлено письмове заперечення проти скарги (а.с.44).

Заінтересована особа стягувач ОСОБА_6 до суду не зявився, однак 08 січня 2019 року направив свої письмові пояснення щодо скарги, в яких просив відмовити в задоволенні скарги на тій підставі, що майно, яке належить ФОП, є таким, що має статус мана належного на праві власності фізичній особі, і рахунки в банках також відносяться до цієї норми. Тому вважає, що арешт на рахунки боржника ФОП накладено правомірно, оскільки ФОП зобовязана відповідати всім своїм майном за зобовязаннями фізичної особи.

Суд, вислухавши представника заявника, вивчивши матеріали справи, вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Із наданих суду письмових доказів, а саме: копії судових рішень Сумського окружного адміністративного суду та Харківського апеляційного адміністративного суду вбачається, що заявником з поважних причин пропущений визначений Законом України «Про виконавче провадження» строк на оскарження постанови державного виконавця про накладення арешт на кошти від 16.07.2018 № 56759707, тому такий строк підлягає поновленню.

Судом встановлено, що постановою старшого державного виконавця Зарічного ВДВС від 16.07.2018 у виконавчому провадженні № 56759707 з примусового виконання рішення Зарічного районного суду м. Суми накладено арешт на кошти, що містяться на рахунку №1965 код валюти UAH та USD (а.с. 8-9).

Згідно із зазначеною постановою, боржником у виконавчому провадженні № 56759707 є ОСОБА_2.

Відповідно до повідомлення АТ "Укрсиббанк" від 06 серпня 2018 року№70-9-33/62, поточний рахунок № 1965 відкрито АТ «Укрсиббанк» клієнту ФОП ОСОБА_2 (а.с.10).

Звернувшись до суду із вимогами про скасування спірної постанови, заявник зазначає, що рахунок № 1965 відкрито ним як фізичною особою-підприємцем, а тому стягнення з нього боргу за зобовязаннями фізичної особи ОСОБА_2 є безпідставним.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. ч. 1-3 ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у касах або інших сховищах боржника - юридичної особи, у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом. Інформацію про наявні у боржника рахунки виконавець отримує в органах доходів і зборів, інших державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях, які зобовязані надати йому інформацію невідкладно, але не пізніше ніж у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача.

Виконавець може звернути стягнення на кошти боржника - юридичної особи, розміщені на його рахунках і на рахунках, відкритих боржником - юридичною особою через свої філії, представництва та інші відокремлені підрозділи.

Не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобовязані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

За частиною 7 вищевказаної статті звернення стягнення на кошти та інше майно фізичних осіб - підприємців здійснюється за правилами, визначеними цією статтею.

Судом встановлено, що на обслуговування банківського рахунку № 1 від 27.04.2018, укладеного між ПАТ "Укрсиббанк" та ОСОБА_2 як фізичною особою-підприємцем, ПАТ "Укрсиббанк" відкрито на імя ФОП ОСОБА_2 рахунок № 1965.

Згідно з п. 1 договору, ФОП ОСОБА_2 погоджується на відкриття рахунку для обслуговування банківського рахунку субєкта господарювання, а відповідно до п. 1.1. договору, банк надає послуги, в тому числі, приймання та розміщення на поточному рахунку готівкової виручки.

Згідно з Постановою НБУ № 280 від 17.06.2004 "Про затвердження плану рахунків бухгалтерського обліку банків України та Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку банків України" операції з клієнтами проводяться за рахунками Класу 2 "Операції з клієнтами". Відповідно до даної постанови та Постанови НБУ № 435 від 15.09.2004, якою сформовано та затверджено "перелік згрупованих рахунків" рахунками клієнтів є рахунки групи 26.

У даному випадку рахунок з індексом 2600 "Кошти на вимогу суб'єктів господарювання".

Враховуючи викладене, суд зазначає, що боржником у виконавчому провадженні № 56759707 є фізична особа ОСОБА_2, тоді як арешт на грошові кошти боржника на рахунку № 1965 накладено на рахунок, що належить фізичній особі підприємцю, тобто суб'єкту господарювання.

Дана обставина встановлена судовим рішенням Харківського апеляційного адміністративного суду від 28 листопада 2018 року 1840/3063/18, яке набрало законної сили (а.с.11-13).

Суд зазначає, що під час здійснення господарської діяльності фізичні особи-підприємці реалізують свою господарську компетенцію, тобто сукупність господарських прав та обов'язків. При цьому решта прав та обов'язків фізичної особи, що становлять її правоздатність як людини, набуваються та виконуються нею поза межами здійснення господарської діяльності, в порядку реалізації нею її цивільної дієздатності, передбаченої Цивільним кодексом України, та регулюються ним.

Отже, з огляду на зазначене у державного виконавця відсутні будь-які підстави для проведення виконавчих дій відносно фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, оскільки ОСОБА_2 у статусі фізичної особи-підприємця не є боржником у виконавчому провадженні № 56759707.

Твердження заінтересованої особи - стягувача у виконавчому провадженні ОСОБА_6, що фізична особа-підприємець несе майнову відповідальність, оскільки майно такої особи має статус майна належного на праві власності фізичній особі - не ґрунтується на нормі закону, ст. 52 ЦК України.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За таких обставин скарга ФОП ОСОБА_2 підлягає задоволенню, а постанова державного виконавця № 56759707 від 16 липня 2018 року про накладення арешту на кошти на рахунках підлягає скасуванню.

Щодо зобовязання старшого державного виконавця відкликати постанову № 56759707 від 16 липня 2018 року з ПАТ «Укрсиббанк» без виконання, суд вважає за необхідне в цій частині скарги відмовити, оскільки скасування самої постанови, як такої, що винесена з порушенням ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження», буде достатнім для захисту порушеного права заявника.

На підставі вищевикладеного, керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 447-451 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Скаргу Фізичної-особи підприємця ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1 на постанову державного виконавця Зарічного відділу ДВС Головне територіальне управління юстиції в Сумській області ОСОБА_3, ЄДРПОУ невідомий, місце знаходження: м. Суми, вул. Гамалія, 31-А, про накладення арешту на кошти, заінтересована особа: ОСОБА_4, РНОКПП НОМЕР_2, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2 задовольнити частково.

Визнати неправомірною та скасувати постанову старшого державного виконавця Зарічного відділу державної виконавчої служби м. Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області ОСОБА_3 від 16.07.2018 року про накладення арешту на кошти, які знаходяться на рахунках ФОП ОСОБА_2, у виконавчому провадженні № 56759707.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в пятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали, а в разі проголошення резолютивної частини ухвали в цей же строк з дня складення повного тексту ухвали.

Повна ухвала суду складена 19 лютого 2019 року.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Зарічний районний суд м. Суми.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано.

Суддя Зарічного районного суду м. Суми Г.В. Кривцова