Постанова

Іменем України

18 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 592/6095/14-ц

провадження № 61-23664св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є. (суддя-доповідач),

суддів: Бурлакова С. Ю., Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., Курило В. П.,

учасники справи:

позивач - кредитна спілка «Сумська кредитна спілка»,

представники позивача: Федорко Гліб Миколайович, Заман Володимир Олександрович ,

відповідач - ОСОБА_3 ,

представник відповідача - ОСОБА_6,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми у складі судді Костенко В. Г. від 26 грудня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області у складі колегії суддів: Криворотенка В. І., Собини О. І., Хвостика С. Г. від 24 квітня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Підпунктом 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

1.Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2014 року кредитна спілка «Сумська кредитна спілка» (далі - КС «Сумська кредитна спілка») звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовна заява мотивована тим, що 08 липня 2011 року між КС «Сумська кредитна спілка» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 7143, за умовами якого остання отримала кредит у розмірі 3 000 грн, який зобов`язалася повернути до 29 грудня 2012 року зі сплатою 72% річних. Цього ж дня на забезпечення виконання вказаного договору між позивачем та ОСОБА_4 укладено договір поруки № 7143/1, за умовами якого остання зобов`язалася солідарно з ОСОБА_3 відповідати перед позивачем за виконання зобов`язання за указаним кредитним договором.

У порушення умов кредитного договору, а також статей 509, 526, 1054 ЦК України відповідачі зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконували, чим порушили умови кредитного договору. У зв'язку із чим виникла заборгованість, яка станом на 15 червня 2015 року становить 6 621,51 грн, з яких сума боргу за кредитом - 1 675,90 грн, відсотки за користування кредитом з 14 травня по 13 червня 2013 року у розмірі 99,18 грн, підвищений відсоток за користування кредитом з 13 червня 2013 року по 15 червня 2015 року відповідно до пункту 2.5 договору у сумі 4 846,43 грн, яку позивач просив стягнути на свою користь з відповідачів у солідарному порядку.

У вересні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду із зустрічним позовом до КС «Сумська кредитна спілка» про захист прав споживачів, у якому просила визнати недійсним пункт 2.5 кредитного договору від 08 липня 2011 року № 7143, за яким із боржника стягуються підвищені відсотки у розмірі 144% річних з непогашеної суми кредиту, оскільки цим пунктом встановлюються вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації у разі не виконання нею зобов'язань за договором.

Указану справу суди розглядали неодноразово.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 09липня 2015 року у задоволенні позову КС «Сумська кредитна спілка» відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_3 задоволено. Визнано недійсним пункт 2.5 кредитного договору від 08 липня 2011 року № 7143, укладеного між ОСОБА_3 та КС «Сумська кредитна спілка», який передбачає сплату відсотків у розмірі 144% річних, що нараховуються на непогашену суму кредиту за невиконання позичальником свої зобов`язань по поверненню коштів.

Рішенням апеляційного суду Сумської області від 13 жовтня 2015 року рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 09 липня 2015 року в частині відмови у задоволенні позову КС «Сумська кредитна спілка» скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про часткове задоволення позову. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь КС «Сумська кредитна спілка» 1 675,90 грн у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 08 липня 2011 року та 2 066,18 грн процентів за користування кредитом, а всього - 3 742,08 грн. У задоволенні позову КС «Сумська кредитна спілка» до ОСОБА_4 відмовлено. Рішення суду в частині задоволення зустрічного позову залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 березня 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилено, рішення апеляційного суду Сумської області від 13 жовтня 2015 року залишено без змін.

Постановою Верховного суду України від 07 вересня 2016 року рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 09 липня 2015 року, рішення апеляційного суду Сумської області від 13 жовтня 2015 року, ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 березня 2016 року в частині вирішення позовних вимог КС «Сумська кредитна спілка» до ОСОБА_3 скасовано, справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

У грудні 2016 року КС «Сумська кредитна спілка» звернулася до суду із заявою про уточнення позовних вимог, у якій просила стягнути з ОСОБА_3 на свою користь суму боргу по кредиту у розмірі 2 106,88 грн, відсотки за користування кредитом відповідно до облікової ставки НБУ з 29 грудня 2012 року по 15 червня 2015 року у розмірі 1 088,69 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 26 грудня 2016 року з урахуванням ухвали цього суду про виправлення описки від 15 лютого 2017 року позов КС «Сумська кредитна спілка» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь КС «Сумська кредитна спілка» 1 353,93 грн процентів за користування кредитом. В іншій частині позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив із того, що оскільки кредитним договором від 08 липня 2011 року № 7143 не встановлено розмір процентів після закінчення строку його дії, то кредитор має право на отримання від відповідача процентів, визначених на рівні облікової ставки НБУ, за період з 29 грудня 2012 року по 15 червня 2015 року.

Оскільки представник ОСОБА_3 - ОСОБА_6 брав участь у справі як представник відповідача, а не особа, яка надає правову допомогу та не був допущений до участі у справі в порядку, визначеному статтею 56 ЦПК України 2004 року, то відсутні правові підстави стягувати з позивача на користь відповідача витрати на правову допомогу.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Ухвалою апеляційного суду Сумської області від 24 квітня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилено, рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 26 грудня 2016 року залишено без змін.

Судове рішення апеляційного суду мотивоване тим, що висновки суду першої інстанції про те, що кредитор має право на отримання від відповідача відсотки, визначені на рівні облікової ставки НБУ, за період з 29 грудня 2012 року по 15 червня 2015 року та відсутність правових підстав для відшкодування відповідачу витрат на правову допомогу відповідають вимогам закону, обставини справи встановлені повно, а доводи апеляційної скарги не підтверджені належними та допустимими доказами і не спростовують висновків суду першої інстанції.

Узагальнені доводи касаційної скарги

У травні 2017 року ОСОБА_3 подала до Вищого спеціалізованого суду України розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, у якій просить скасувати судові рішення судів попередніх інстанцій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій не врахували, що загальна сума заборгованості, яка була сплачена позичальником складала 4 766,04 грн, що на 79,49 грн більше ніж було встановлено графіком погашення боргу, а тому відповідач фактично погасила і відсотки, які підлягали нарахуванню після 29 грудня 2012 року в повному обсязі. Нарахування відсотків на прострочену суму заборгованості після закінчення строку дії договору не передбачено ні кредитним договором, ні законом. Також суди безпідставно не вирішили питання про стягнення на користь відповідача понесених нею витрат на правову допомогу.

Оскільки судові рішення не оскаржуються в частині відмови у задоволенні позову про стягнення суми боргу за тілом кредиту, то в цій частині не є предметом касаційного перегляду (стаття 400 ЦПК України).

Узагальнені доводи заперечення на касаційну скаргу

У серпні 2017 року КС «Сумська кредитна спілка» подала до Вищого спеціалізованого суду України розгляду цивільних і кримінальних справ заперечення на касаційну скаргу, у яких, посилаючись на безпідставність доводів касаційної скарги та законність і обґрунтованість ухвалених у справі судових рішень, просить касаційну скаргу залишити без задоволення.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 червня 2017 року відкрито касаційне провадження в указаній справі і витребувано цивільну справу № 592/6095/14-ц з Ковпаківського районного суду м. Суми. Зупинено виконання рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 26 грудня 2016 року та ухвали апеляційного суду Сумської області від 24 квітня 2017 року до закінчення касаційного провадження.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України розгляду цивільних і кримінальних справ від 06 листопада 2017 року вказану справу призначено до судового розгляду.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Указана справа передана до Верховного Суду.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Суд установив, що 08 липня 2011 року між КС «Сумська кредитна спілка» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 7143, за умовами якого остання отримала кредит у розмірі 3 000 грн, який зобов`язалася повернути до 29 грудня 2012 року зі сплатою 72% річних.

Відповідач належним чином і в установлений договором строк свої зобов'язання не виконувала, унаслідок чого станом 29 грудня 2012 року заборгованість відповідача за тілом кредиту становила 2 531,04 грн, а по відсоткам - 1 431,87 грн.

14 травня 2013 року відповідач сплатила 2 531,04 грн та 440 грн.

2.Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитним договором та пені припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронюваних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Зазначений висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За умовами кредитного договору від 08 липня 2011 року № 7143 сторони погодили щомісячну сплату позичкової заборгованості за кредитними ресурсами та нарахованими відсотками за користування кредитом, який надано до 29 грудня 2012 року.

Оскільки зі спливом строку, на який був наданий кредит, припинилося право позивача нараховувати відсотки за кредитним договором, то після 29 грудня 2012 року позивач не міг нараховувати такі відсотки.

Проте суди попередніх інстанцій визнали обґрунтованим наданий банком розрахунок заборгованості за відсотками за користування кредитом, який включав період після спливу визначеного договором строку кредитування (29 грудня 2012 року по 15 червня 2015 року).

З урахуванням наведеного, висновки судів попередніх інстанцій про стягнення з відповідача процентів за користування кредитом у розмірі 1 353,93 грн є помилковими та не ґрунтуються на вимогах закону.

Відповідно до статті 412 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Колегія суддів суду касаційної інстанції дійшла висновку, що у справі не вимагається збирання або додаткової перевірки чи оцінки доказів, обставини справи встановлені судами повно, але допущено неправильне застосування норм матеріального права, а тому оскаржувані судові рішення судів попередніх інстанцій в частині стягнення з відповідача відсотків за користування кредитом підлягають скасуванню з прийняттям у цій частині нової постанови про відмову в позові.

Колегія суддів суду касаційної інстанції погоджується із висновками судів попередніх інстанцій про відсутність правових підстав для відшкодування відповідачу понесених витрат на правову допомогу, оскільки із матеріалів справи вбачається, що представник ОСОБА_3 - ОСОБА_6 брав участь у справі як представник на підставі нотаріально посвідченої довіреності, доказів того, що ОСОБА_6 є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги матеріали справи не містять. Тому відсутні правові підстави для відшкодування відповідачу витрат на правову допомогу.

Щодо судових витрат

Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Ураховуючи наведене, судові витрати сплачені сторонами у цій справі підлягають перерозподілу.

Оскільки позовні вимоги КС «Сумська кредитна спілка» не підлягають задоволенню, то розмір сплаченого позивачем судового збору при зверненні до суду з цим позовом у розмірі 243,60 грн покладається на позивача. Сплачений відповідачем судовий збір за подання апеляційної скарги підлягає стягненню з позивача на користь відповідача у розмірі 267,96 грн; сплачений відповідачем судовий збір за подання касаційної скарги підлягає стягненню з позивача на користь відповідача у розмірі 292,32 грн.

Керуючись статтями 141, 409, 410, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 26 грудня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 24 квітня 2017 року в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь кредитної спілки «Сумська кредитна спілка» 1 353,93 грн процентів за користування кредитом та стягнення судового збору скасувати.

У задоволенні позову кредитної спілки «Сумська кредитна спілка» до ОСОБА_3 про стягнення 1 353,93 грн процентів за користування кредитом відмовити.

Сплачений кредитною спілкою «Сумська кредитна спілка» судовий збір при зверненні до суду з цим позовом у розмірі 243,60 грн покласти на позивача.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 26 грудня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 24 квітня 2017 року в частині відмови у стягненні з кредитної спілки «Сумська кредитна спілка» на користь ОСОБА_3 витрат на правову допомогу залишити без змін.

Стягнути з кредитної спілки «Сумська кредитна спілка» на користь ОСОБА_3 судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 267,96 грн (двісті шістдесят сім гривень 96 коп.) та за подання касаційної скарги у розмірі 292,32 грн (двісті дев`яності дві гривні 32 коп.).

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді: С. Ю. Бурлаков

А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко

В. П. Курило