Дата документу 13.09.2019
Справа № 320/9488/18
Провадження 2/320/792/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2019 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Урупи І.В.

за участі:

секретаря судового засідання - Литвиненко В.Є.,

учасники справи:

позивачка - ОСОБА_1 ,

відповідачка - ОСОБА_2 ,

треті особи - орган опіки та піклування виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області, орган опіки та піклування Мелітопольської районної державної адміністрації Запорізької області,

представник позивачки - адвокат Чеботар Н.А.,

представник відповідачки - адвокат Михайлов Д.О.,

представник третьої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області - Панасенко Н.О.,

представник третьої особи органу опіки та піклування Мелітопольської районної державної адміністрації Запорізької області - Шкурко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи орган опіки та піклування виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області, орган опіки та піклування Мелітопольської районної державної адміністрації Запорізької області, про усунення перешкод у вихованні дитини, встановлення часу на побачення з дитиною,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка в позовній заяві просить зобов`язати відповідачку не чинити перешкоди у особистому спілкуванні з внуком, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та встановити час для спілкування з дитиною з 16 год. п`ятниці до 16 год. суботи щотижня за місцем її проживання та 7 днів у літній період щороку для оздоровлення внука за домовленістю сторін.

Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що вона є бабою ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у шлюбі між її сином, ОСОБА_4 та відповідачкою. Шлюб між ОСОБА_4 та відповідачкою ОСОБА_2 розірвано 22.12.2017. Після народження внука вона приймала участь у його вихованні, спілкувалася з ним. Але, після розірвання шлюбу між її сином та відповідачкою остання змінила ставлення до неї, почала чинити перешкоди у спілкуванні з внуком та перешкоджати реалізації її прав на його виховання. Вона не має можливості спілкуватися з внуком, бачити його. Вона прагне приймати участь у вихованні внука. Крім того, дитина хворіє, потребує профілактичного догляду та лікування, а вона також бажає виконувати цей обов`язок. Одним із основних особистих немайнових прав дитини є її право на сім`ю та сімейне виховання, достатній рівень життя та її розвиток, а також обов`язок знати та поважати усіх своїх рідних (у тому числі і бабу).

Після того як відповідачка перестала надавати їх внука, вона декілька разів провідувала його у дитячому садочку, який знаходиться за місцем проживання відповідачки у с. Семенівка, Мелітопольського району Запорізької області. Але, коли ОСОБА_2 дізналася про це від вихователя, вона заборонила зустрічам у дитячому закладі. Вона має належні умови для забезпечення зустрічей з дитиною за місцем свого проживання, матеріально забезпечена. В квартирі, що належить їй на праві власності, є все необхідне для дитини, а саме: окреме спальне ліжко, іграшки, дитячі книжки та інші речі. в квартирі вона проживає сама. Отже, вона має можливість весь вільний час присвячувати внуку та займатися його розвитком та вихованням. Але відповідачка перешкоджає її праву.

Відповідачка надала відзив на позовну заяву, в якому зазначає, про те, що вимоги позивачки є необґрунтованими та не підлягають задоволенню. При цьому відповідачка посилається на те, що після розірвання шлюбу з ОСОБА_4 вона ніколи не заперечувала проти спілкування позивачки з внуком, але з рахуванням віку та стану здоров`я тільки в її присутності. Вона турбується про стан здоров`я дитини та виконує всі рекомендації лікарів, психологів щодо проведення з ним корекційних занять. Після розірвання шлюбу з сином позивачки, вона ставлення до останньої не змінювала, а навпаки, відношення позивачки до неї погіршилося. Вона жодного разу не забороняла позивачці спілкуватися з сином, а навпаки сприяла зустрічам. Однак, ОСОБА_1 жодного разу не реалізувала своє право, навіть не намагалася узгодити з нею час зустріч. Її син є хворобливою дитиною, потребує значної уваги до себе, з ним необхідно проводити заняття на виконання рекомендацій спеціалістів Інклюзивно-ресурсного центру. Для забезпечення безпеки дитина також потребує більшої уваги.

Позивачка надала письмову відповідь на відзив, в якій зазначила, що внук дійсно має незначні відхилення у рівні розвитку, тобто недорозвиток мовлення, відсутність фразового мовлення та слабо розвинена моторика рук. З наданих відповідачкою доказів вбачається, що у внука спостерігається динаміка у фізичному розвитку, покращення дрібної моторики рук, координація та спритність, збільшилась витривалість організму до фізичних навантажень. Хлопчик дуже енергійний, рухливий.

Вказані обставини свідчать про те, що на теперішній час немає ніяких протипоказань на її особисте спілкування з внуком у відсутність відповідачки. Жодного доказу на підтвердження того, що її особисте спілкування з внуком без присутності матері будуть мати негативні наслідки суду не надані.

В судовому засіданні позивачка та її представник адвокат Чеботар Н.А. позовні вимоги підтримали з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідачка та її представник адвокат Михайлов Д.О. в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували з підстав викладених у відповіді на позовну заяву, при цьому відповідачка зазначила, що вона не чинить перешкоди позивачці у спілкуванні з позивачкою, але вважає, що ці зустрічі повинні відбуватися тільки у її присутності та за місцем її проживання так як вона знає як поводитися з сином та як з ним займатися.

Представник третьої особи органу опіки та піклування Мелітопольської районної державної адміністрації Запорізької області Шкурко Т.О. в поясненнях третьої особи зазначила, що вимоги позивачки ґрунтуються на вимогах законодавства, яке гарантує їй право на виховання внука.

В судовому за сіданні представник органу опіки та піклування Мелітопольської районної державної адміністрації Запорізької області Шкурко Т.О. позовні вимоги підтримала частково, при цьому пояснила, що з родиною відповідачки орган опіки спілкується з 2018 року, з того часу як вирішувалося питання щодо участі батька у вихованні дитини, у зв`язку з перешкодами, які чинила ОСОБА_4 Відповідачка також висувала умови батьку щодо зустрічі у її присутність. В даному випадку вимоги позивачки ґрунтуються на вимогах закону. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Керуючись інтересами дитини, враховуючи, що позивачка бажає брати участь у вихованні внука, орган опіки та піклування Мелітопольської райдержадміністрації, з урахуванням раніше призначеного часу на спілкування батька з дитиною, вважає за доцільне встановити ОСОБА_1 дні побачення з внуком ОСОБА_3 за місцем проживання баби кожного тижня з 16 год. п`ятниці до 16 год. суботи та в іншій час за домовленістю із матір`ю дитини.

Представник третьої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, просить ухвалити рішення враховуючи інтереси дитини.

Ухвалою суду від 28.11.2018 прийнято до розгляду та відкрито провадження у зазначеній справі, призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 23.01.2019 залучено до участі у справі в якості третьої особи орган опіки та піклування Мелітопольської районної державної адміністрації Запорізької області.

Ухвалою суду від 22.03.2019 закрито підготовче провадження по справі, справу призначено до судового розгляду.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення своїх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як вбачається з вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд, вислухавши сторони, їх представників, представника третьої особи, допитавши свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити частково.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачаються наступні обставини та правовідносини.

Позивачка є матір`ю ОСОБА_4

12.09.2014 між ОСОБА_4 та відповідачкою ОСОБА_2 , дошлюбне прізвище « ОСОБА_7 », було укладено шлюб. /а.с. 8/

Від вказаного шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 у ОСОБА_4 та ОСОБА_2 народився син, ОСОБА_3 .

Отже, позивачка є бабою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду від 22 грудня 2017 року шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було розірвано. /а.с. 10/

Після розірвання шлюбу батьки дитини проживають окремо.

Дитина проживає разом з матір`ю (відповідачкою), з 20.02.2018 відвідував дитячий садок (ДНЗ «Казка» Семенівської СР МР ЗО), КЗ «Інклюзивно-ресурсний центр» Мелітопольської міської ради, де за результатами обстеження та медичними показниками стану здоров`я дитини фахівцями рекомендовані корекційно-розвиткові заняття, носіння ортопедичного взуття, /а.с. 34,35,61,37,38,67,69,73,75,/

Згідно з частиною восьмою статті 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Відповідно до ст. 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Верховний Суд у постанові від 06.12.2018 (справа № 541/319/17) зробив висновок, що тлумачення частини другої та третьої статті 257 свідчить, що законодавець визначив механізм здійснення права баби та діда, прабаби, прадіда на виховання внуків і правнуків, який проявляється в: (а) покладенні обов`язку на батьків чи інших осіб, з якими проживає дитина не перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків; (б) закріпленні права баби діда, прабаби, прадіда у разі наявності перешкод у вихованні та спілкуванні із внуками, правнуками на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Відповідно до ст. 263 СК України спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 159 СК України встановлено, що суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи лише в окремих випадках і якщо це викликано інтересами дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Тлумачення статті 159 СК України свідчить, що позов про усунення перешкод у вихованні дитини і спілкуванні з нею - є позовом про заборону поведінки особи, яка чинить перешкоди іншій особі у здійсненні нею свого права.

Судом встановлено, що позивачка любить свого внука та бажає приймати участь у його вихованні та спілкуванні з ним, в той же час відповідачка перешкоджає їй в побаченнях з дитиною, через що позивачка позбавлена можливості спілкуватися з онуком, спостерігати як він росте та розвивається, забезпечувати йому відчуття того, що у нього є баба.

В силу ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Одним із завдань Сімейного кодексу України є забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку.

Згідно зі ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та встановлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року № 16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України» роз`яснено, що при розгляді вимог про визначення порядку участі у вихованні дітей і спілкуванні з ними того з батьків, який проживає окремо від них, порядку спілкування діда й баби з онуками, якщо батьки не підкоряються рішенню органів опіки і піклування з цих питань, спорів між батьками про місце проживання дітей, вимог про відібрання батьками дітей в інших осіб, про позбавлення або поновлення батьківських прав та інших спорів, пов`язаних із вихованням дітей, обов`язковими є наявність письмового висновку органів опіки та піклування та їхня участь у судовому засіданні.

Органом опіки та піклування подається суду письмовий висновок щодо розв`язання спору, складений на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Своїм висновком від 18.06.2019 року № 01-24/591 орган опіки та піклування Мелітопольської районної державної адміністрації Запорізької області керуючись інтересами дитини, враховуючи, що ОСОБА_1 бажає брати участь у вихованні внука, відповідно до ст. 257 Сімейного кодексу України, вважає можливим підтримати позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про спосіб участі у вихованні і спілкуванні та встановлення часу зустрічей тому, що, з урахуванням раніше призначеного часу на спілкування батька з дитиною, вимоги позову практично перешкоджають матері спілкуватися з малолітньою дитиною. Орган опіки та піклування пропонує встановити ОСОБА_1 дні побачень з внуком, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за місцем проживання баби, за адресою АДРЕСА_1 кожного тижня з 16 години п`ятниці до 16 години суботи та в інший час за домовленістю із матір`ю дитини.

Позивачка проживає за адресою АДРЕСА_1 . /а.с. 13/

Квартира за вказаною адресою належить позивачці на підставі договору купівлі-продажу від 13.08.2003. /а.с. 11/

Як особа позивачка за місцем проживання характеризується позитивно, є порядною та відповідальною людиною, завжди ввічлива. /а.с. 14/

З акту обстеження умов проживання позивачки вбачається, що житло складається з двох ізольованих кімнат, кухні, санвузлу, коридору. Умови проживання задовільні: квартира упорядкована, зроблено сучасний ремонт, є необхідні меблі, електронно-побутова техніка, в кімнатах чисто, затишно. Для виховання та розвитку дитини створені умови: розкладний диван-ліжко, обладнане місце для відпочинку, є полиці з дитячими книжками, іграшки, розважальні ігри. /а.с. 47/

В судовому засіданні встановлено, що відповідачка перешкоджає вільному спілкуванню баби з внуком, про що свідчать фактичні обставини, встановлені в ході розгляду справи; позиція відповідачки, яка заперечує проти особистого спілкування позивачки з дитиною без її присутності; висунуті в судовому засіданні відповідачкою умови щодо спілкування позивачки з внуком тільки за місцем її проживання; довідкою ДНЗ «Казка», з якої вбачається, що позивачка двічі приходила до навчального закладу, який відвідує ОСОБА_3 , та один раз провела час з дитиною на прогулянці у присутності вихователя, коли прийшла в другий раз, ОСОБА_3 в закладі не було, а мати в усній формі просила вихователів не відволікати дитину від навчально-виховального процесу. /а.с. 82/

Отже, наявність перешкод у вільному спілкуванні баби з внуком, враховуючи інтереси та вік дитини, суд вважає, що позивачка має право на спілкування з внуком та участь у його вихованні незалежно від того, з ким він проживає, а тому позивачці слід визначити час для спілкування з дитиною кожного тижня з 16 год. п`ятниці до 16 год. суботи за місцем її проживання без присутності матері, зобов`язавши відповідачку не чинити перешкоди позивачці у вихованні та спілкуванні з малолітнім ОСОБА_3 та забезпечити зустріч дитини з бабою у встановлений для спілкування час.

При цьому суд враховує вік дитини, стан її здоров`я, наявність належних умов для забезпечення спілкування дитини з бабою за місцем її проживання.

Щодо вимог про надання позивачці щороку семи днів у літній період для оздоровлення, суд вважає, що з урахуванням віку та стану здоров`я дитини слід встановити інший час зустрічей за домовленістю із м матір`ю дитини.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_5 , пояснила, що до розірвання шлюбу з ОСОБА_4 . між сторонами були добрі стосунки, але через рік ці стосунки погіршилися. Відповідачка не чинить перешкод у спілкуванні внука з бабою, але вимагає, щоб це було у її присутності. Син відповідачки хворіє, після зустрічі з позивачкою дитина становилася дратівливою, перестала розмовляти, зі слів відповідачки їй відомо, що позивачка сварила дитину, трясла її за плечі.

Суд критично відноситься до показань свідка ОСОБА_5 в частині негативного впливу позивачки на дитину та неправильної поведінки щодо внука.

В обґрунтування своїх заперечень відповідачка посилається на те, що дитина є хворобливою та потребує значної уваги до себе, з нею треба проводити заняття за рекомендаціями спеціалістів Інклюзивно-ресурсного центру, а також на ту обставину, що квартира позивачки має вихід на неогороджений дах магазину, що потребує більшої уваги до дитини та її безпеки.

Жодного посилання на те, що позивачка негативно впливає на дитину та жорстоко до неї відноситься відповідачка не робила, таких відомостей матеріали справи не містять, а з наданих відповідачкою медичних висновків вбачається, що син відповідачки за станом здоров`я має затримку мовного розвитку, змішані специфічні розлади розвитку, ЛОР захворювання.

При цьому, з наданої позивачкою відповіді дошкільного дитячого закладу «Казка», не вбачається, що спілкування баби з внуком на території закладу мало будь-які негативні наслідки для дитини, її емоціонального та психологічного стану.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що відповідачка не забороняє позивачці приймати участь у вихованні внука, але висунула умову, щоб спілкування відбувалося в її присутності. До розірвання їх шлюбу з відповідачкою, приблизно два роки тому, вони залишали сина з позивачкою, але зараз дитина проживає з відповідачкою та її матір`ю. Щоб наглядати за спілкуванням дитини з позивачкою потрібна присутність матері.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що відповідачка не чинить позивачці перешкоди у спілкуванні з внуком, але бажає, щоб зустрічі відбувалися у її присутність.

Показання свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_6 щодо умови спілкування позиваки з дитиною тільки у присутності матері підтверджують наявність перешкод у вільному спілкуванні баби з внуком.

В обґрунтування заперечень відповідачка посилається на стан здоров`я дитини, необхідність проводити з нею заняття.

Але, наявність у дитини захворювання у вигляді затримки мовного розвитку, змішаного специфічного розладу розвитку, ЛОР захворювання, необхідність проводити корекційно-розвиткові заняття з фахівцями інклюзивно-ресурсного центру, виконання рекомендацій для стимулювання мовленої діяльності дитини вдома не можуть бути підставами для порушення прав позивачки на спілкування з внуком.

При цьому суд враховує, що з наданих відповідачкою доказів вбачається, що відповідачка возить дитину на заняття до спеціалістів Інклюзивно-ресурсного центру тільки два рази на тиждень, а тому у рекомендований органом опіки та піклування час зустрічей не буде перешкодою для відвідування Центру та проведення занять з дитиною.

Крім того, позивачка також має всі належні умови та можливості для забезпечення належного розвитку дитини.

На підтвердження своїх заперечень відповідачка надала характеристики, з яких вбачається, що вона приділяє значну увагу розвитку дитини, проводить з нею заняття, виконує всі рекомендації спеціалістів тощо. /а.с. 61,62,63,64,65,66/

Проте, вказані обставини ніким не оспорюються і для вирішення питання щодо усунення перешкод у спілкуванні баби з внуком особливого значення не мають.

Поведінки дитини у дитячому закладі, викладена у наданій відповідачкою характеристики /а.с. 127/ також не є підставою для порушення прав позивачки на спілкування з внуком.

Доводи представника відповідачки про те, що розлучення матері з сином не відповідає інтересам дитини судом не приймаються, оскільки в даному випадку між сторонами виникли правовідосини з приводу перешкод, які чинить відповідачка своєю поведінкою у спілкуванні позивачки з внуком, а не з приводу обмеження або позбавлення батьківських прав відповідачки, наслідком якого є розлучення дитини з матір`ю.

Керуючись ст. ст. ст.ст.12,81,89,133,263,264,265 ЦПК України, ст. ст. 1, 19, 159, 257 Сімейного Кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи орган опіки та піклування виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області, орган опіки та піклування Мелітопольської районної державної адміністрації Запорізької області, про усунення перешкод у вихованні дитини, встановлення часу на побачення з дитиною, задовольнити частково.

Зобов`язати ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з малолітнім ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у встановлений для спілкування та виховання час.

Встановити ОСОБА_1 час для спілкування з дитиною щотижня з 16 годин п`ятниці до 16 годин суботи за місцем проживання ОСОБА_1 без присутності матері та в інший час за домовленістю із матір`ю дитини, зобов`язавши ОСОБА_2 забезпечити зустріч дитини з бабою у встановлений для спілкування час.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного рішення.

Позивачка - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання за адресою АДРЕСА_1 ;

Відповідачка - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІНОКПП НОМЕР_2 , фактичне місце проживання за адресою АДРЕСА_2 .

Треті особи:

Орган опіки та піклування виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області - місцезнаходження за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Михайла Грушевського, 5, .

Орган опіки та піклування Мелітопольської районної державної адміністрації Запорізької області - місцезнаходження за адресою вул. Івана Алексєєва, 5, .

Повне рішення суду складене 23.09.2019.

Суддя: