Справа № 541/2022/16-ц
Провадження № 6/541/33/2019
У Х В А Л А
і м е н е м У к р а ї н и
18 вересня 2019 року м. Миргород
Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:
головуючої судді Куцин В.М.,
з участю секретаря Євдокимової Н.Ю.,
заявника ОСОБА_1
представників заявника ОСОБА_2 О ОСОБА_3 , Сліпченка Ю. А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким що не підлягає виконанню,
ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою в якій просив визнати виконавчий лист №, №2/541/992/2016 виданий Миргородським міськрайонним судом Полтавської області 14 березня 2017 року на виконання рішення Апеляційного суду Полтавської області від 02 березня 2017 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 7975 ,00 грн., таким, що не підлягає виконанню виходячи з положень ч.2 ст. 432 ЦПК України та правової позиції викладеної в рішеннях Великої палати Верховного суду, оскільки спір при вирішенні якого ухвалено про стягнення з нього судового збору є спором про захист його прав, як споживача фінансових послуг ПАТ«Райффайзен Банк Аваль». Просив зупинити провадження по виконанню вказаного рішення та відкликати виконавчий лист на підставі якого проводиться стягнення.
В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 підтримав подану заяву, просив її задовольнити. Вказував, що відсутні правові підстави для стягнення з нього судового збору сплаченого ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» при подачі апеляційної скарги, оскільки судом розглядалася справа про захист його прав, як споживача банківських послуг наданих ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» .
Представник заявника адвокат Брюховецький О. В., підтримуючи заяву вказував, що виконавчий лист не підлягає виконанню виходячи з положень ст.22 ЗУ «Про захист прав споживача» та правового висновку Великої Палати Верховного Суду УкраїниВеликої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі №552/6381/17 (Провадження № 14-626цс18/), оскільки позивач ОСОБА_1 , як споживач, звільнений від сплати судового збору у справах про захист прав споживача, у т.ч. в частині стягнення судового збору за подання апеляційної скарги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 29 грудня 2016 року у справі №541/2022/16-ц за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про захист прав споживача фінансових послуг, незважаючи на те, що скасувавши рішення місцевого суду, суд відмовив в задоволенні його позову задовольнивши апеляційну скаргу банку, яка була оплачена судовим збором. Та враховуючи приписи ч. 1 та ч.2 ст. 432 ЦПК України, якими зокрема встановлено, що суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувана або боржника визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. Стверджував, що в даному випадку наявні інші причини, тобто відсутність обов`язку у споживача послуг який звернувся до суду за захистом порушеного цього права сплачувати судовий збір на будь-якій стадії судового розгляду цього позову. В зв`язку з цим просив задовольнити заяву ОСОБА_1
Представник заявника ОСОБА_4 , просив задовольнити заяву ОСОБА_1 зважаючи на обґрунтування викладені в заяві та пояснення адвоката Брюховецького О.В.
Представник стягувача АТ «Райффайзен Банк Аваль», в судове засідання не з`явився, про місце та час розгляду заяви належно повідомлений, причину неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило, тому суд вважає за можливе розгляд справи за його відсутності.
Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, проаналізувавши матеріали справи №541/2022/16-ц, суд встановив обставини, які підтверджуються належними та допустимими доказами.
Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 02 березня 2017 року у справі № 541/2022/16-ц за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», ( правонаступник Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль»), про захист прав споживача фінансових послуг, стягнення пені, встановленої ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» в редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України "Про захист прав споживачів" від 01.12.2005 року № 3161-IV зі змінами, за неналежне виконання фінансових послуг, рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 29 грудня 2016 року скасовано, ухвалено нове рішення. У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» 7975,00 грн. витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги. Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги у сумі 8000,00 грн. віднесено на користь держави.

На виконання рішення Апеляційного суду Полтавської області у справі №541/2022/16-ц від 02 березня 2017 року, Миргородським міськрайонним судом Полтавської області було видано виконавчий лист за №2/541/992/2016 від 14 березня 2017 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» 7975,00 грн. витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

13 квітня 2017 року головним державним виконавцем Миргородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області винесена постанова про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа Миргородського міськрайонного суду Полтавської області № 2/541/992/2016 виданий 14.03.2017 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» 7975 грн. судового збору.

13 квітня 2017 року Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ постановлена ухвала про відкриття касаційного провадження у справі за касаційними скаргами ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_5 на рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 29 грудня 2016 року та рішення Апеляційного суду Полтавської області від 02 березня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про захист прав споживача фінансових послуг, стягнення пені за неналежне виконання фінансових послуг, якою також зупинено виконання рішення Апеляційного суду Полтавської області від 02 березня 2017 року, в частині стягнення з ОСОБА_1 судового збору в сумі 7975 грн. до закінчення касаційного провадження.

Вищезазначена ухвала суду касаційної інстанції стала підставою для зупинення виконавчого провадження.

11 лютого 2019 року у приміщенні Миргородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Горульку Борису ОСОБА_6 вручена постанова про поновлення вчинення виконавчих дій від 27 грудня 2018 року та постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 27 грудня 2018 року у ВП № 53754420, винесені державним виконавцем Миргородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області.

Заявник ОСОБА_1 суду повідомив, що на даний час проводиться стягнення на підставі спірного виконавчого листа, шляхом звернення стягнення на пенсію.

Згідно ч. З ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів" в редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України "Про захист прав споживачів" від 01.12.2005 року № 3161-IV, споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Велика Палата Верховного Суду (постанова від 21 березня 2018 року у справі №761/24881/16-ц /провадження №14-57цс18/, постанова від 30 січня 2019 року у справі №552/6381/17 /Провадження № 14-626цс18/) відступила від правової позиції, висловленої Верховним Судом України у 2017 році у справах №6-185цс17 і №6-916цс17, згідно з якою споживач звільнявся від сплати судового збору лише при поданні позовної заяви, наголосила на тому, що порушені права споживача можуть бути захищені не лише в суді першої інстанції, але й у судах інших інстанцій, розгляд справи в яких є частиною єдиного цивільного процесу. Зокрема вказавши, якщо інше не передбачено законом, у разі залишення без задоволення позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч. 7 ст. 141 ЦПК України).

З урахуванням вищенаведеного, обов`язок боржника ОСОБА_1 зі сплати судового збору за подання відповідачем АТ «Райффайзен Банк Аваль» (стягувачем) апеляційної скарги у справі № 541/2022/16-ц про захист прав споживача фінансових послуг, стягнення пені, встановленої ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» в редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України "Про захист прав споживачів" від 01.12.2005 року №3161-IV зі змінами, за неналежне виконання фінансових послуг відсутній.

Згідно ч. 1 ст. 432 Цивільного процесуального кодексу України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувана або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Частиною 2 ст. 432 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Зважаючи на встановлені обставини, виходячи з положень ч.2 ст. 432 ЦПК України, суд приходить до висновку що виконавчий лист Миргородського міськрайонного суду Полтавської області №2/541/992/2016 від 14 березня 2017 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» 7975,00 грн. судового збору за подання банком апеляційної скарги не підлягає виконанню з інших причин, якими є позиція Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі №552/6381/17, яка підлягає обов`язковому застосуванню згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України, ч. ч. 5, 6 ст.13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів". Отже необхідно визнати виконавчий лист №, №2/541/992/2016 виданий Миргородським міськрайонним судом Полтавської області 14 березня 2017 року на виконання рішення Апеляційного суду Полтавської області від 02 березня 2017 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 7975,00 грн., таким, що не підлягає виконанню. Витребувати з Миргородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Полтавській області виконавчий лист Миргородського міськрайонного суду №2541/992 від 14 березня 2017 року.

Згідно ч. 3 ст. 432 Цивільного процесуального кодексу України до розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання.

Заявником ОСОБА_1 вимога про зупинення виконання за виконавчим документом в ході судового розгляду заяви не підтримана. Зважаючи на вказане, та оскільки зазначена вимога необґрунтована та не підтверджена будь-якими доказами при поданні заяви, суд не знаходить підстав для її задоволення.

Керуючись ст. 432 ЦПК України, ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів»

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , задовольнити.

Визнати виконавчий лист №, №2/541/992/2016 виданий Миргородським міськрайонним судом Полтавської області 14 березня 2017 року на виконання рішення Апеляційного суду Полтавської області від 02 березня 2017 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 7975 ,00 грн., таким, що не підлягає виконанню.

Витребувати з Миргородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Полтавській області виконавчий лист Миргородського міськрайонного суду №2541/992 від 14 березня 2017 року, виконавче провадження ВП №537754420.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд протягом 15 днів з моменту її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлений 23 вересня 2019 року.

Суддя: В. М. Куцин