Постанова

Іменем України

04 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 551/164/18

провадження № 61-43601св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Луспеника Д.Д. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

представник позивача - Стасовський Микола Васильович,

відповідач - сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Воскобійники»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - адвоката Стасовського МиколиВасильовича на рішення Шишацького районного суду Полтавської області від 17 травня 2018 року у складі судді Рябченка В. В. та постанову Апеляційного суду Полтавської області від 02 серпня 2018 року у складі колегії суддів: Одринської Т. В., Панченка О. О., Пікуля В. П.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2018 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Воскобійники» (далі - СТОВ «Воскобійники») про визнання договорів оренди землі розірваними та зобов'язання повернути земельні ділянки.

Позовна заява мотивована тим, що він є власником двох земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею по 2,6289 га кожна, які були передані в оренду СТОВ «Воскобійники» згідно із договорами оренди землі від 01 квітня 2009 року.

Вказував, що відповідно до пункту 28 спірних договорів оренди, попередив орендаря за 150 днів, а саме заявою від 07 вересня 2017 року, про намір розірвати договори в односторонньому порядку та обробляти належні йому земельні ділянки самостійно. Проте товариство відмовилося повертати йому земельні ділянки. На його неодноразові звернення щодо повернення земельних ділянок, він отримував письмові відмови у розірванні договорів оренди в односторонньому порядку.

Ураховуючи наведене, ОСОБА_4 просив суд визнати розірваними договори оренди землі від 01 квітня 2009 року, укладені між ним та СТОВ «Воскобійники», а також зобов'язати відповідача повернути належні йому земельні ділянки, кожна площею 2,6288 га, що розташовані на території Воскобійницької сільської ради Шишацького району Полтавської області, які були передані в оренду СТОВ «Воскобійники», у стані, придатному для цільового використання.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Шишацького районного суду Полтавської області від 17 травня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що умовами спірних договорів, зокрема пунктами 38-40, прямо визначено, що розірвання договору в односторонньому порядку не допускається, тому, оскільки орендар не надає згоду на дострокове розірвання договорів, вони на час розгляду справи є чинними та обов'язковими для виконання сторонами протягом строку їх дії відповідно до вимог статей 629, 631 ЦК України.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Постановою Апеляційного суду Полтавської області від 02 серпня 2018 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 - адвоката Стасовського М. В. залишено без задоволення, а рішення Шишацького районного суду Полтавської області від 17 травня 2018 року - без змін.

Апеляційний суд погодився з висновком суду першої інстанції, що положення пункту 28 спірних договорів не є самостійною підставою для їх розірвання орендодавцем в односторонньому порядку, орендар не надає згоду на дострокове розірвання спірного договору, матеріали справи не містять доказів наявності підстав для розірвання договору у зв'язку з невиконанням відповідачем обов'язків та позивач не посилався на такі обставини в обґрунтування позову, тому вважав, що підстави для задоволення позову відсутні.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у вересні 2018 року до Верховного Суду, представник ОСОБА_4 - адвокат Стасовський М. В., посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позов ОСОБА_4

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що суди неправильно розтлумачили умови договорів оренди від 01 квітня 2009 року, не врахувавши, що пунктом 28 встановлена чітка можливість орендодавця розірвати договір в односторонньому порядку, попередивши орендаря про це не менше ніж за 150 днів поточного року.

Вважає, що мав право розірвати договори оренди в односторонньому порядку на підставі пункту 28, при цьому посилається на постанову Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі №420/504/16-ц (провадження № 61-6268св18).

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

У жовтні 2018 року СТОВ «Воскобійники» подало до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, в якому вказує, що доводи скарги є безпідставними, оскільки пунктом 39 спірних договорів чітко встановлено, що розірвання договору в односторонньому порядку не допускається. Крім того зазначає, що пунктом 28 договорів, на який посилається позивач, передбачено право орендодавця на розірвання договору в односторонньому порядку, попередивши орендаря про це не менші ніж за 150 днів поточного року, але позивач порушив і цю умову, подавши заяву про розірвання договорів за 115 днів до кінця року.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга представника ОСОБА_4 - адвоката Стасовського М. В. задоволенню не підлягає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Частиною першою статті 402 ЦПК Українивизначено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Відповідно до вимог частин першої та другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Частиною першою статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з частиною першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 629 ЦК Українидоговір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 651 ЦК Українизміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Згідно із положеннями статті 31 Закону України «Про оренду землі»» договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін, однак на вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом, а розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачене законом або цим договором.

У пункті 28 спірних договорів, на який посилається позивач, визначено правом орендодавця розірвання договору, попередивши орендаря не менше ніж за 150 днів поточного року.

Пунктами 37, 38 договорів передбачені підстави припинення та розірвання договору, відповідно до яких дія договору припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав визначених законом.

Відповідно до пункту 39 договору оренди землі розірвання договору в односторонньому порядку не допускається.

Вивчивши та проаналізувавши умови спірних договорів оренди землі від 01 квітня 2009 року в їх сукупності, суди дійшли обґрунтованого висновку, що договори містять перелік підстав для їх припинення чи розірвання, при цьому розірвання договору в односторонньому порядку не можливе, тому положення пункту 28 повинні розглядатися у сукупності з пунктами 37-40.

Таким чином, встановивши, що пункт 28 не є самостійною підставою для розірвання договору орендодавцем в односторонньому порядку, орендар не надає згоду на дострокове розірвання спірного договору, матеріали справи не містять доказів наявності підстав для розірвання договору у зв'язку з невиконанням відповідачем обов'язків та позивач не посилався на такі обставини в обґрунтування позову, суди дійшли правильного висновку, що підстави для задоволення позову відсутні.

Посилання касаційної скарги на постанову Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі №420/504/16-ц (провадження № 61-6268св18), є безпідставним, оскільки у наведеній справі були встановлені інші обставини ніж у цій, а саме інші умови договору оренди, пункт 39 якого прямо передбачав можливість його достроково розірвання в односторонньому порядку.

Інші доводи, наведені в обґрунтування касаційної скарги, не можуть бути підставами для скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій, оскільки вони ґрунтуються на неправильному тлумаченні представником позивача норм матеріального та процесуального права, були предметом дослідження у судах попередніх інстанцій із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах законодавства, і з якою погоджується суд касаційної інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів попередніх інстанцій не спростовують, на законність та обґрунтованість судових рішень не впливають.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - адвоката Стасовського Миколи Васильовича - залишити без задоволення.

Рішення Шишацького районного суду Полтавської області від 17 травня 2018 року та постанову Апеляційного суду Полтавської області від 02 серпня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Д. Д. Луспеник

Б.І. Гулько

Ю.В. Черняк