Постанова

Іменем України

11 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 129/3520/15-ц

провадження № 61-27439св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В.,

суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М., Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 , Кунянська сільська рада Гайсинського району Вінницької області, ОСОБА_3 , товариство з обмеженою відповідальністю «Велес Енержі»,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Глобус»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційні скарги представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4 та публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Глобус» на рішення Апеляційного суду Вінницької області від 19 вересня 2017 року у складі колегії суддів: Міхасішина І. В., Стадника І. М., Войтка Ю. Б.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , Кунянської сільської ради Гайсинського району Вінницької області (далі - Кунянська сільська рада), ОСОБА_3 , товариства з обмеженою відповідальністю «Велес Енержі» (далі - ТОВ «Велес Енержі»), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Глобус» (далі - ПАТ «КБ «Глобус»), про визнання протиправним та скасування рішення, визнання недійсним свідоцтва про право приватної власності на комплекс будівель та споруд, визнання недійсним договору купівлі-продажу, визнання неправомірним рішення про внесення майна до статутного фонду, визнання недійсним свідоцтва про право власності на майно, витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що він володіє майновим паєм на суму 5 556 грн, що складає 0,2088 % від загальної вартості пайового фонду підприємства, відповідно до свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серія ВІ 013128 та є співвласником майнових паїв реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства «Колос» (далі - КСП «Колос») с. Куна Гайсинського району Вінницької області.

На розширеній сесії Кунянської сільської ради, яка відбулась у жовтні 2014 року, зі слів запрошеного ОСОБА_2 йому стало відомо про те, що спілка (об`єднання) громадян орендодавців майна реорганізованого КСП «Колос» (далі - спілка громадян орендодавців ПОП СП «Колос») с. Куна Гайсинського району Вінницької області продала, а ОСОБА_2 придбав комплекс будівель і споруд тваринницького комплексу, який розташований по АДРЕСА_1 .

Вказував, що відсутність законних підстав, за якими спілка громадян орендодавців ПОП СП «Колос» с. Куна Гайсинського району Вінницької області позбавила співвласників майнових паїв, у тому числі і його, права спільної власності на тваринницькі приміщення, які належали КСП «Колос» с. Куна, примусили його звертатися до суду із зазначеним позовом.

11 квітня 2007 року виконавчий комітет Кунянської сільської ради виніс рішення № 14 «Про оформлення права приватної власності на комплекс будівель та споруд тваринницького комплексу в АДРЕСА_1 », за яким на ОСОБА_3 було оформлено право приватної власності на комплекс будівель та споруд тваринницького комплексу по АДРЕСА_1 та вирішено видати свідоцтво про право приватної власності на комплекс будівель та споруд тваринницького комплексу на ОСОБА_3

Видане виконавчим комітетом Кунянської сільської ради рішення порушує встановлений законом порядок володіння та розпорядження спільною частковою власністю та вказує на перевищення повноважень зі сторони виконавчого органу сільської ради.

Зазначав, що жодних підстав для отримання у власність спірного майна відповідачем ОСОБА_3 не було та у виконавчого органу Кунянської сільської ради не було підстав для передачі права власності на спірне майно.

Вказував, що ігноруючи вищезазначені обставини та вимоги законодавства, виконавчий комітет Кунянської сільської ради визнав за ОСОБА_3 право власності на комплекс будівель та споруд тваринницького комплексу по АДРЕСА_1 , позбавивши його права самостійно розпоряджатися своєю часткою майна.

11 квітня 2007 року право власності на комплекс будівель та споруд тваринницького комплексу по АДРЕСА_1 було зареєстровано комунальним підприємством «Гайсинське міжрайонне бюро технічної інвентарізації» за реєстраційним № 18487789 за ОСОБА_3

ОСОБА_3 , який незаконно отримав право власності на комплекс будівель та споруд тваринницького комплексу по АДРЕСА_1 розпорядився ним, уклавши договір купівлі-продажу нежитлової будівлі від 13 квітня 2007 року із відповідачем ОСОБА_2 Вказаний договір був посвідчений приватним нотаріусом Гайсинського районного нотаріального округу Підвашецьким I. B. та зареєстрований в реєстрі за № 1438.

20 квітня 2007 року право власності на комплекс будівель та споруд тваринницького комплексу по АДРЕСА_1 було зареєстровано комунальним підприємством «Гайсинське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» за реєстраційним № 18487789 за ОСОБА_2 . Відповідно до свідоцтва про право власності, яке видано 16 жовтня 2014 року Реєстраційною службою Гайсинського районного управління юстиції у Вінницькій області, спірне майно належить на праві власності ТОВ «Велес Енержи».

Враховуючи вищевикладене з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог просив суд: визнати рішення виконавчого комітету Кунянської сільської ради за № 14 «Про оформлення права приватної власності на комплекс будівель та споруд тваринницького комплексу в АДРЕСА_1 », за яким на ОСОБА_3 було оформлено право приватної власності на комплекс будівель та споруд тваринницького комплексу по АДРЕСА_1 , протиправним та скасувати його; визнати свідоцтво про право приватної власності на комплекс будівель та споруд тваринницького комплексу по АДРЕСА_1 виданого на ім`я ОСОБА_3 , недійсним; визнати договір купівлі-продажу нежитлової будівлі від 13 квітня 2007 року, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , посвідченого приватним нотаріусом Гайсинського районного нотаріального округу Підвашецьким І. В. та зареєстрованого в реєстрі за № 1438, недійсним; визнати рішення про внесення спірного майна до статутного фонду TOB «Велес Енержі» відповідачем ОСОБА_2 неправомірним; визнати свідоцтво, яке підтверджує право власності на зазначене майно за TOB «Велес Енержі», недійсним; захистити право власності шляхом витребування нерухомого майна, яке розташоване по АДРЕСА_1 , з чужого незаконного володіння від TOB «Велес Енержі» та повернути майно співвласникам майнових паїв реорганізованого КСП «Колос» с. Куна Гайсинського району Вінницької області.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

Рішенням Ладижинського міського суду Вінницької області від 26 червня 2017 року у складі судді Патраманського І. О. у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відповідачі не порушували своїми діями прав, свобод чи інтересів позивача, оскільки громадяни орендодавці ПОП СП «Колос», у тому числі й позивач, передали своє право розпоряджатися майном спілці в особі її голови і в такий спосіб позбавилися права індивідуально вирішувати питання, що стосуються розпорядження спірним майном. Таким чином, голова спілки ОСОБА_3 та Кунянська сільська рада, яка оформила на його ім`я свідоцтво про право власності на майно, діяли відповідно до закону, так само й законними були дії ОСОБА_2 , який, як наступний власник спірного майна, вніс його до статутного капіталу господарського товариства, учасником якого він є.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 19 вересня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Ладижинського міського суду Вінницької області від 26 червня 2017 року скасовано та ухвалено нове.

Позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано рішення виконавчого комітету Кунянської сільської ради Гайсинського району Вінницької області від 11 квітня 2007 року № 14 (20) «Про оформлення права приватної власності на комплекс будівель та споруд тваринницького комплексу по АДРЕСА_1 ».

Визнано недійсним свідоцтво про право приватної власності на комплекс будівель та споруд тваринницького комплексу по АДРЕСА_1 від 11 квітня 2007 року серії НОМЕР_2 , загальною площею 25905,5 кв. м, виданого виконавчим комітетом Кунянської сільської ради Гайсинського району Вінницької області ОСОБА_3.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу комплексу будівель та споруд по АДРЕСА_1 від 13 квітня 2007 року, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , посвідченого приватним нотаріусом Гайсинського районного нотаріального округу Вінницької області Підвашецьким І. В. та зареєстрованого в реєстрі № 1438.

Витребувано у ТОВ «Велес Енержі» на користь спілки громадян орендодавців ПОП СП «Колос» с. Куна Гайсинського району Вінницької області нерухоме майно - комплекс будівель та споруд тваринницького комплексу по АДРЕСА_1 , загальною площею 25905,5 кв. м.

В іншій частині позову відмовлено.

Вирішено питання щодо судових витрат.

Рішення апеляційного суду мотивовано тим, що рішення загальних зборів співвласників приймається за згодою не менш як 2/3 співвласників, крім рішень про відчуження майна та виділення в натурі частки майна, які приймаються одностайно. Договір між співвласниками про виділення в натурі частки з нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню. Власники спільної часткової власності здійснюють свої права за спільною згодою і жоден із співвласників самостійно або за згодою декількох власників не вправі вирішувати долю спільного майна без згоди всіх співвласників. Така згода має бути отримана від всіх співвласників. Рішення щодо виділення в натурі частки з майна має прийматися на загальних зборах співвласників одностайно.

Крім того, актами цивільного законодавства взагалі не передбачено оформлення майна, що належить на праві спільної часткової власності кільком співвласникам, одному з співвласників із видачею йому, як фізичній особі й одноосібному власнику, свідоцтва про право власності на майно, що належить кільком співвласникам. Таким чином, рішення виконкому Кунянської сільської ради є незаконним і підлягає скасуванню, а видане на його підставі свідоцтво - визнанню недійсним на підставі статті 21 ЦК України, оскільки воно суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права позивача, як співвласника майна.

Витребовуючи спірне майно від ОСОБА_2 на підставі положень статті 388 ЦК України, апеляційний суд, виходив із того, що останній достовірно знав про те, що спірне майно належить не ОСОБА_3 особисто, а є об`єктом спільної часткової власності співвласників майнових паїв колишнього КСП «Колос», оскільки він був запрошений на збори, де і обговорювались ці питання.

Відмовляючи у задоволенні позову в частині визнання недійсним правочину щодо внесення ОСОБА_2 майна до статутного капіталу ТОВ «Велес Енержі» та скасування свідоцтва про права власності вказаного товариства на спірне майно, апеляційний суд виходив із того, що рішення про задоволення позову про повернення майна, переданого за недійсним правочином, чи витребування майна із чужого незаконного володіння є підставою для здійснення державної реєстрації права власності на майно, що підлягає державній реєстрації, за власником, а також скасування попередньої реєстрації такого майна.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційних скаргах представник ОСОБА_2 - ОСОБА_4 та ПАТ «КБ «Глобус», посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просять рішення суду апеляційної інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09 жовтня 2017 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4 у справі, витребувано цивільну справу і надано строк для подання заперечень на касаційну скаргу.

Ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 жовтня 2017 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ПАТ КБ «Глобус» у справі та надано строк для подання заперечень на касаційну скаргу.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У травні 2018 року справу передано Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ до Верховного Суду.

Відповідно до Розпорядження в.о. керівника секретаріату Касаційного цивільного суду від 03 червня 2019 року № 481/0/226-19 та Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03 червня 2019 року справу призначено судді-доповідачеві.

Ухвалою колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 01 серпня 2019 року справу призначено до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Аргументи учасників справи

Доводи осіб, які подали касаційні скарги

Касаційна скарга представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4 мотивована тим, що під час ухвалення оскаржуваного судового рішення апеляційним судом не було встановлено та враховано всі фактичні обставини у справі. Зокрема, під час судового розгляду справи у суді першої інстанції в судовому засіданні 26 червня 2017 року ОСОБА_2 було подано письмову заяву про застосування наслідків спливу строку позовної давності, оскільки предметом спору у вказаній справі є обставини та факти, які мали місце у 2007 році, а позов подано лише у грудні 2015 року, тобто майже через вісім років.

Крім того, частково задовольняючи позов, суд апеляційної інстанції безпідставно надав перевагу інтересам позивача, який є лише одним із співвласників майна ліквідованого КСП «Колос» та володіє 0,2088 % часткою від загального пайового фонду, що складає у грошовому еквіваленті 5 556 грн. Таким чином, ОСОБА_1 може оскаржувати дії спілки громадян орендодавців ПОП СП «Колос» с. Куна Гайсинського району Вінницької області щодо неналежного розпорядження спільним майном лише в межах належної йому частки в спільному майні. При цьому, зазначає, що позивач не обмежений правом вибору або вимагати від співвласників майна будь-яке інше майно в натурі в межах належної йому частки, або грошову (матеріальну) компенсацію вартості належного йому майнового паю.

Також зазначає, що вищим органом спілки є збори членів спілки, до повноважень яких відповідно до пункту 15 статуту, зокрема, належить прийняття рішень щодо продажу спільного майна.

Крім того, задовольняючи позовні вимоги в частині витребування у ТОВ «Велес Енержі» на користь спілки громадян орендодавців ПОП СП «Колос» с. Куна Гайсинського району Вінницької області спірного майна, апеляційний суд не врахував, що вказана позовна вимога могла бути заявлена лише спілкою громадян орендодавців ПОП СП «Колос» в інтересах інших співвласників або співвласником за наявності належно оформлених повноважень від інших співвласників, проте, ОСОБА_1 діяв лише у власних інтересах і не представляв інтереси інших співвласників або спілки.

Касаційна скарга ПАТ «КБ «Глобус» мотивована тим, що рішення апеляційного суду ґрунтується, зокрема, на Наказі Міністерства аграрної політики України від 20 травня 2008 року № 315, яким затверджено Рекомендації щодо порядку здійснення права спільної часткової власності власниками майнових паїв колишніх колективних сільськогосподарських підприємств. Вказує, що 05 квітня 2006 року загальними зборами спілки було прийнято рішення про продаж ОСОБА_2 спірного майна за грошові кошти у розмірі 365 000 грн. У зв`язку з тим, що статут спілки громадян орендодавців ПОП СП «Колос» с. Куна Гайсинського району Вінницької області, яким передбачені права і обов`язки співвласників майна, не був зареєстрований у державних структурах, тому голова спілки не в змозі підписувати документи при вчинені юридичних дій, збори попросили виконавчий комітет Кунянської сільської ради визнати право власності на спірне майно за головою спілки ОСОБА_3 та видати йому свідоцтво про право власності на майно для його подальшої реалізації в інтересах членів спілки. В даному випадку загальними зборами спілки 05 квітня 2006 року не приймалось рішення про виділення в натурі частки майна, а співвласниками майна було прийнято спільне рішення про його відчуження в цілому, а тому апеляційним судом неправильно застосовано норми Наказу Міністерства аграрної політики України від 20 травня 2008 року № 315.

Крім того, судом не взято до уваги, що 20 червня 2001 року співвласниками спірного майна було укладено договір про спільне володіння, користування і розпорядження майном, що перебуває у спільній частковій власності. Вказаним договором співвласники погодили, у тому числі й позивач, порядок здійснення права спільної часткової власності і передали виключне право розпоряджатися своїх майном спілці співвласників через створений в ній орган управління. Таким чином, кожен окремий співвласник позбавився права індивідуально вирішувати питання, яке стосується розпорядження майном, а здійснював його виключно через участь у зборах співвласників та шляхом участі у органах, створених спілкою.

Також посилається на те, що апеляційним судом неправильно застосовано норми статті 388 ЦК України та не застосовано положення статті 330 ЦК України.

Відзив на касаційну скаргу сторонами не подано

Фактичні обставини справи, встановлені судами

У результаті ліквідації КСП «Колос» с. Куна Гайсинського району Вінницької області його членам зі складу сформованого та уточненого пайового фонду було виділено майнові паї, на підтвердження чого кожному власнику майнових паїв видано свідоцтво про право власності на майновий пай члена реорганізованого КСП «Колос».

ОСОБА_1 має право на пайовий фонд майна КСП «Колос» с. Куна Гайсинського району Вінницької області на суму 5 556 грн., що становить 0,2088%, та підтверджується майновим сертифікатом серії ВІ № 013128 .

20 червня 2001 року власниками майнових паїв КСП «Колос» укладено договір про спільне володіння, користування і розпорядження майном, що перебуває у спільній частковій власності.

Рішенням зборів засновників громадян-орендодавців майна реорганізованого КСП «Колос» від 20 червня 2001 року була створена спілка громадян орендодавців ПОП СП «Колос» та прийнято статут спілки, за яким вказана громадська організація створена для задоволення захисту співвласниками своїх законних соціальних та економічних інтересів, пов`язаних із здійсненням права спільної часткової власності на спільне майно згідно майнових сертифікатів.

Відповідно до пункту 5 статуту спілки громадян орендодавців ПОП СП «Колос» метою створення і діяльності спілки є задоволення і захист законних спільних економічних інтересів, пов`язаних з розпорядженням спільним майном і передачею в оренду землі, отриманих в результаті реструктуризації КСП «Колос». До складу спільного майна членів спілки включено майно (майновий комплекс) колишнього КСП «Колос», яке члени спілки отримали у спільну часткову власність у зв'язку з припиненням діяльності КСП «Колос». Майно (майновий комплекс), яке перебуває у спільній частковій власності членів спілки, передається за цивільно-правовими договорами.

Згідно з пунктом 6 статуту спілки громадян орендодавців ПОП СП «Колос» с. Куна Гайсинського району Вінницької області (далі - статут) завданнями спілки, зокрема, є прийняття рішень спілки про передачу майна в оренду, вирішення питань щодо виділення майнових часток членам спілки, які бажають виділити свою частку зі спільного майна, вирішення питань щодо переоцінки та списання майна, переданого у користування юридичним і фізичним особам, та продаж спільного майна, прийняття рішень про розподіл майна між групами громадян-співвласників.

Організація виконання передбачених завдань покладається на голову спілки та відповідні органи спілки. Так, голова спілки відповідно до пункту 7 її статуту на підставі доручень, завірених в установленому порядку, та відповідного рішення зборів членів спілки (зборів уповноважених): підписує договори; погоджує та вносить зміни та доповнення до укладених договорів; в установленому законодавством порядку за наявності підстав достроково розриває укладені договори; представляє інтереси громадян-співвласників з питань, що стосуються використання їх спільного майна і землі, в державних органах та громадських організаціях, судах. З цією метою голові спілки надається належним чином оформлене доручення.

Пунктом 14 статуту спілки громадян орендодавців ПОП СП «Колос» передбачено, що вищим органом спілки є збори членів спілки (збори уповноважених). Склад уповноважених формується за принципом: один представник від 10 членів спілки.

В пункті 15 статуту спілки статуту спілки громадян орендодавців ПОП СП «Колос» закріплено, що до повноважень зборів уповноважених спілки відносить прийняття рішень з питань, передбачених пунктом 6.5 цього статуту, тобто вирішення питань щодо переоцінки та списання майна, переданого у користування юридичним і фізичним особам, та продажу спільного майна.

Статут спілки громадян орендодавців ПОП СП «Колос» с. Куна Гайсинського району Вінницької області у встановленому законом порядку зареєстровано не було.

Пай ОСОБА_1 також було включено до спільного майна членів орендодавців ПОП СП «Колос».

Із ксерокопії протоколу засідання комісії співвласників майна с. Куна Гайсинського району Вінницької області від 27 березня 2006 року (т. 1, а. с. 61) вбачається, що на цьому засіданні було розглянуто заяву ОСОБА_2 та винесено його пропозицію про купівлю майна на вирішення зборів уповноважених членів спілки.

Відповідно до протоколу зборів уповноважених спілки громадян орендодавців ПОП СП «Колос» від 05 квітня 2006 року на повістці дня було винесено два питання, а саме: використання будівель тваринницького комплексу в с. Куна та вирішення питання відчуження цих будівель шляхом продажу; надання повноважень для організації та підписання відповідних документів, пов`язаних з відчуженням майнових часток співвласників майна с. Куна.

Згідно з протоколом зборів уповноважених спілки громадян орендодавців ПОП СП «Колос» від 05 квітня 2006 року ( т. 1, а. с. 62-66) на зборах були присутні 56 уповноважених осіб членів спілки громадян орендодавців ПОП СП «Колос», які представляли 587 членів спілки, що складає 71 % від всього складу членів спілки.

У зв`язку з тим, що статут спілки громадян орендодавців ПОП СП «Колос» с. Куна Гайсинського району Вінницької області, яким передбачено права і обов`язки співвласників майна, керівництва спілки, зокрема, голові спілки надано повноваження вирішувати та підписувати від імені спілки документи різного характеру, що не шкодить інтересам спілки та проводиться згідно чинного законодавства, не був зареєстрований у державних структурах, а тому голова спілки не мав повноважень підписувати документи при вчиненні юридичних дій, збори просили виконавчий комітет Кунянської сільської ради визнати право приватної власності співвласників майна Кунянського тваринницького комплексу по АДРЕСА_1 за головою спілки ОСОБА_3 та видати йому свідоцтво на право власності на таке майно. За результатами голосування «за» проголосували 53 уповноважених спілки громадян орендодавців ПОП СП «Колос», що складає 95 % від присутніх на зборах, а «проти» - 3 уповноважених спілки громадян орендодавців ПОП СП «Колос», що складає 5 % від присутніх на зборах.

Відповідно до протоколу зборів уповноважених спілки громадян орендодавців ПОП СП «Колос» від 05 квітня 2006 року вирішено продати ОСОБА_2 будівлі та споруди колишнього тваринницького комплексу. За результатами голосування «за» проголосували 53 уповноважених спілки громадян орендодавців ПОП СП «Колос», що складає 95 % від присутніх на зборах, а «проти» - 3 уповноважених спілки громадян орендодавців ПОП СП «Колос», що складає 5 % від присутніх на зборах.

Із копії рішення Виконавчого комітету Кунянської сільської ради № 14 «Про оформлення права приватної власності на комплекс будівель та споруд тваринницького комплексу в АДРЕСА_1 » з додатком від 11 квітня 2007 року № 1 випливає, що виконавчий комітет сільської ради вирішив оформити право приватної власності на комплекс будівель та споруд тваринницького комплексу по АДРЕСА_1 на ОСОБА_3 .

На вимогу суду Державним нотаріальним архівом Вінницької області було надано документи, з яких вбачається, що ОСОБА_3 , оформивши право власності на спірне майно, зібрав пакет документів, необхідний для оформлення договору купівлі продажу, та уклав такий договір із ОСОБА_2 .

Відповідно до договору купівлі - продажу, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , 13 квітня 2007 року ОСОБА_3 продав, а ОСОБА_2 купивналежний продавцю комплекс будівель та споруд по АДРЕСА_1

За домовленістю сторін продаж вчинено за 365 000 грн, з яких 310 000 грн продавець отримав від покупця до підписання договору, а залишок в сумі 55 000 грн, продавець отримає від покупця до 31 травня 2007 року.

Згідно з витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 20 квітня 2007 року № 14312901, виданого комунальним підприємством «Гайсинське міжрайонне бюро технічної інвентаризації», право власності на відчужене майно зареєстроване за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі - продажу від 13 квітня 2007 року.

Із інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 62616131, сформованого через веб-сайт 02 липня 2016 року, вбачається, що 26 вересня 2014 року на підставі свідоцтва про право власності, що видане 16 жовтня 2014 року реєстраційною службою Гайсинського районного управління юстиції у Вінницькій області, за ТОВ «Велес Енержі» зареєстровано право власності на комплекс будівель та споруд по АДРЕСА_1 .

З цієї ж довідки видно, що 24 жовтня 2014 року на підставі іпотечного договору № 46 - ЮЗІ - 14, серія та № 810, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тихоненко Ю. І., зі змінами, ТОВ «Велес Енержі» даний об`єкт нерухомості передало в іпотеку ПАТ «КБ «Глобус».

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційні скарги представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4 та ПАТ «КБ «Глобус» підлягають задоволенню частково.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення не відповідає.

Відповідно до преамбули Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) цей Закон визначає правові, економічні, соціальні та організаційні умови діяльності колективного сільськогосподарського підприємства.

Частинами першою та другою статті 1 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» передбачено, що колективне сільськогосподарське підприємство є добровільним об`єднанням громадян у самостійне підприємство для спільного виробництва сільськогосподарської продукції та товарів і діє на засадах підприємництва та самоврядування. Підприємство є юридичною особою, має поточні та вкладні (депозитні) рахунки в установах банку і печатку із своїм найменуванням.

Статтею 7 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» встановлено, що майно у підприємстві належить на праві спільної часткової власності його членам. Суб`єктом права власності у підприємстві є підприємство як юридична особа, а його члени - в частині майна, яку вони одержують при виході з підприємства.

Згідно зі статтею 9 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) до пайового фонду майна членів підприємства включається вартість основних виробничих і оборотних фондів, створених за рахунок діяльності підприємства, цінні папери, акції, гроші та відповідна частка від участі в діяльності інших підприємств і організацій. Уточнення складу і вартості пайового фонду майна членів підприємства, у тому числі реорганізованих, проводиться за методикою, що затверджується Кабінетом Міністрів України. Пай є власністю члена підприємства. Право розпоряджатися своїм паєм за власним розсудом член підприємства набуває після припинення членства в підприємстві. Пай може успадковуватися відповідно до цивільного законодавства України та статуту підприємства. У разі виходу з підприємства його члени мають право на пай натурою, грішми або цінними паперами відповідно до розміру та структури пайового фонду або в іншій, за згодою сторін, формі.

Судами встановлено, що у результаті ліквідації КСП «Колос» с. Куна Гайсинського району Вінницької області його членам зі складу сформованого та уточненого пайового фонду було виділено майнові паї, на підтвердження чого кожному власнику майнових паїв видано свідоцтво про право власності на майновий пай члена реорганізованого КСП «Колос».

Постановою Кабінету Міністрів України «Про врегулювання питань щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектору економіки» від 28 лютого 2011 року № 177 затверджено, зокрема Методику уточнення складу і вартості пайових фондів майна членів колективних сільськогосподарських підприємств, у тому числі реорганізованих. Пунктом другим цієї Методики визначено, що співвласники - члени підприємства, в тому числі реорганізованого, за якими зберігається право на майнові паї у пайовому фонді підприємства, але які не отримали його в натурі чи не передали як внесок до статутного фонду правонаступника; майновий пай - частка майна члена підприємства у пайовому фонді, виражена у грошовій формі та у відсотках розміру пайового фонду.

Наказом Міністерства аграрної політики України від 14 березня 2001 року № 62 затверджено Порядок розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств. Згідно з пунктами 9, 16 цього Порядку виділення із складу пайового фонду майна у натурі окремим власникам чи групам власників за їх бажанням у процесі вирішення майнових питань здійснюється підприємством-правонаступником (користувачем) на підставі рішення зборів засновників. Визначення конкретного майна для виділення окремому власнику чи групі власників майнових паїв може бути здійснено одним із способів за рішенням зборів засновників: за структурою пайового фонду; конкретним майном за взаємною згодою співвласників; на конкурентних засадах шляхом проведення аукціону. Спірні питання щодо розподілу майна між співвласниками вирішуються в судовому порядку.

Судами встановлено, що КСП «Колос» було реорганізовано, в результаті чого утворилася спілка громадян орендодавців ПОП СП «Колос», яка не є юридичною особою. Статут спілки громадян орендодавців ПОП СП «Колос» у встановленому законом порядку зареєстровано не було. Спірне майно належало на праві спільної часткової власності всім членам спілки громадян-орендодавців ПОП СП «Колос».

Ухвалюючи оскаржуване судове рішення та задовольняючи позов ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції безпідставно посилався та застосовував до спірних правовідносин Рекомендації щодо порядку здійснення права спільної часткової власності власниками майнових паїв колишніх колективних сільськогосподарських підприємств, затверджені Наказом Міністерства аграрної політики України від 20 травня 2008 року № 315, оскільки на час виникнення останніх у 2007 році вказаний нормативно-правовий акт не був прийнятий. Отже, посилання у рішенні апеляційного суду на те, що рішення загальних зборів співвласників щодо відчуження та виділення в натурі частки з майна мали прийматися одностайно, є безпідставними.

Разом із тим слід зазначити таке.

Частиною першої статті 2 ЦК України передбачено, що учасниками цивільних відносин є фізичні особи та юридичні особи. З наведеного випливає, що оскільки спілка громадян орендодавців ПОП СП «Колос» була створена без статусу юридичних осіб й її статут не було зареєстровано у встановленому чинним на час її заснування законодавством, вона не може виступати учасником цивільних правовідносин.

Учасниками правовідносин, пов`язаних с розпорядженням майном, що є спільною частковою власністю членів реорганізованого КСП «Колос», можуть бути лише самі члени реорганізованого КСП «Колос».

Відповідно до частини першої статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до частин першої, третьої статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння і користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Згідно з частиною четвертою статті 364 ЦК України договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Як вбачається з матеріалів справи на зборах уповноважених спілки громадян орендодавців ПОП СП «Колос» від 05 квітня 2006 року було вирішено продати ОСОБА_2 будівлі та споруди колишнього тваринницького комплексу та просити виконавчий комітет Кунянської сільської ради визнати право приватної власності співвласників майна Кунянського тваринницького комплексу по АДРЕСА_1 за головою спілки ОСОБА_3 та видати йому свідоцтво про право власності на таке майно. За результатами голосування по обох питаннях «за» проголосували 53 уповноважених спілки громадян орендодавців ПОП СП «Колос», що складає 95 % від присутніх на зборах, а «проти» - 3 уповноважених спілки громадян орендодавців ПОП СП «Колос», що складає 5 % від присутніх на зборах.

Відповідно до статті 655 ЦК України за договором купівлі продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар0 і сплатити за нього певну грошову суму.

Стаття 657 ЦК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) закріплює, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Статтею 204 ЦК України встановлено презумпцію правомірності правочину, відповідно до якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом, або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу, а зокрема: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до підпункту 10 пункту «б» статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) до делегованих повноважень у віданні виконавчих органів сільських, селищних, міських рад дійсно належали облік та реєстрація відповідно до закону об`єктів нерухомого майна незалежно від форм власності.

Облік і реєстрація об`єктів нерухомого майна здійснюється у відповідності до вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» з урахуванням вимог Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року N 7/5.

Відповідно до пункту 6.1 Положення (у редакції, що діяла на момент оформлення права власності) таке оформлення з видачею свідоцтва про право власності провадиться місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, зокрема: фізичним особам та юридичним особам на новозбудовані, перебудовані або реконструйовані об`єкти нерухомого майна за наявності акта про право власності на землю або рішення про відведення земельної ділянки для цієї мети та за наявності акта комісії про прийняття об`єкта і введення його в експлуатацію; фізичним особам та юридичним особам, які в разі ліквідації (реорганізації) підприємства, об`єднання, організації отримали у власність у встановленому законодавством порядку нерухоме майно підприємства, об`єднання, організації, що ліквідовується; фізичним особам та юридичним особам, що вийшли зі складу засновників підприємства і за рішенням засновників (власників) отримали у власність об`єкт нерухомого майна, переданий їм за актом приймання-передавання; фізичним та юридичним особам при представленні договору про пайову участь у будівництві об`єкта нерухомого майна, акта про прийняття об`єкта в експлуатацію та акта приймання-передавання цього об`єкта; фізичним та юридичним особам на підставі документів, установлених законодавством, які підтверджують їх право власності на об`єкти нерухомого майна, крім правовстановлювальних документів, передбачених у додатку 1 до пункту 2.1 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно тощо.

Суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що сама по собі заява голови спілки разом із випискою протоколу зборів уповноважених спілки громадян орендодавців ПОП СП «Колос» без надання належним чином оформлених доручень від його співвласників не може бути підставою для звернення голови спілки до сільської ради і подальшим оформленням права власності на спірне майно.

Згідно з частиною першою статті 245 ЦК України форма довіреності повинна відповідати формі, в якій відповідно до закону має вчинятися правочин. Враховуючи, що спірні правовідносини передбачали відчуження права спільної часткової власності на нерухоме майно, довіреності мали бути вчинені в нотаріальній формі.

Таким чином, ухвалення рішення виконавчим комітетом Кунянської сільської ради від 11 квітня 2007 року № 14 лише на підставі заяви ОСОБА_3 та виписки з протоколу зборів уповноважених громадян-співвласників майна, як правовий акт індивідуальної дії, є незаконним та підлягає скасуванню, а видане на його підставі свідоцтво про право власності на вказане майно - визнанню недійсним на підставі статті 21 ЦК України, оскільки воно суперечить актам цивільного законодавства та порушує права позивача як співвласника майна.

Витребовуючи спірне майно від ОСОБА_2 на підставі положень статті 388 ЦК України, апеляційний суд виходив із того, що останній достовірно знав про те, що спірне майно належить не ОСОБА_3 особисто, а є об`єктом спільної часткової власності співвласників майнових паїв колишнього КСП «Колос», оскільки він був запрошений на збори, де і обговорювались ці питання.

Разом із тим, судом апеляційної інстанції під час ухвалення оскаржуваного судового рішення не було враховано те, що ОСОБА_2 було подано заяву про застосування строків позовної давності під час розгляду справи у суді першої інстанції (т. 2, а. с. 129-130).

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Позовна давність встановлює строки захисту цивільних прав і протягом часу її дії особа може розраховувати на примусовий захист свого порушеного права судом.

Згідно зі статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Пунктом першим частини другої статті 258 ЦК України передбачено, що позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Положенням статті 267 ЦК України встановлено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

У вказаній заяві ОСОБА_2 зазначав, що позивач звернувся до суду із вказаним позовом лише у грудні 2015 року, хоча спірні правовідносини виникли у квітні 2007 року, а тому вважав, що позивач не був позбавлений права у встановлений законом строк звернутися до суду. Крім того, позивачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що до участі у розширеній сесії Кунянської сільської ради у 2014 році йому не було відомо про продаж та придбання спірного майна, оскільки він також є членом спілки громадян орендодавців ПОП СП «Колос» та проживає у с. Куна Гайсинського району Вінницької області.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі № 369/6892/15-ц (провадження 14-96цс18) зазначено, що суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовних вимог, звернутих позивачем до того відповідача у спорі, який заявляє про застосування позовної давності. Тобто, перш ніж застосовувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи було порушене право, за захистом якого позивач звернувся до суду. Якщо це право порушене не було, суд відмовляє у позові через необґрунтованість останнього. І тільки якщо буде встановлено, що право позивача дійсно порушене, але позовна давність за відповідними вимогами спливла, про що заявила інша сторона у спорі, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності у разі відсутності визнаних судом поважними причин її пропуску, про які повідомив позивач.

Суд першої інстанції вказану заяву по суті не вирішував, оскільки, ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, дійшов висновку, що право позивача спірними правовідносинами порушено не було.

Разом із тим, апеляційний суд у порушення вимог статті 267 ЦК України, статей 263-265, 382 ЦПК України питання щодо застосування строку позовної давності не вирішив, внаслідок чого не забезпечив повний та всебічний розгляд справи, не врахував наведених норм матеріального права, а тому помилково ухвалив рішення про часткове задоволення позову.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд.

Відповідно до частин першої, третьої статті 412 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Враховуючи те, що правовідносини щодо спірного майна виникли у 2007 році, а ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом у 2015 році, тобто з пропуском строку позовної давності, про що було заявлено ОСОБА_2 під час розгляду справи у суді першої інстанції, у задоволенні позову слід відмовити на підставі частини четвертої статті 267 ЦК України.

Оскільки суд апеляційної інстанції неправильно застосував норми матеріального права і ухвалення нового судового рішення не потребує встановлення фактичних обставин справи, рішення апеляційного суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Щодо судових витрат

У частині першій статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

У зв`язку з задоволенням касаційних скарг ОСОБА_2 та ПАТ «КБ «Глобус» і відмовою в задоволенні позову ОСОБА_1 з позивача на користь ОСОБА_2 підлягають стягненню судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді касаційної інстанції, у розмірі 4 608 грн, а на користь ПАТ «КБ «Глобус» - 5 470 грн.

Керуючись статтями 141, 400, 409, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційні скарги представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4 та публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Глобус» задовольнити частково.

Рішення Апеляційного суду Вінницької області від 19 вересня 2017 року скасувати та ухвалити нове.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Кунянської сільської ради Гайсинського району Вінницької області, ОСОБА_3 , товариства з обмеженою відповідальністю «Велес Енержі», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Глобус», про визнання протиправним та скасування рішення, визнання недійсним свідоцтва про право приватної власності на комплекс будівель та споруд, визнання недійсним договору купівлі-продажу, визнання неправомірним рішення про внесення майна до статутного фонду, визнання недійсним свідоцтва про право власності на майно, витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 ) судові витрати, понесені за розгляд справи у суді касаційної інстанції, у розмірі 4 608 (чотири тисячі шістсот вісім) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Глобус» () судові витрати, понесені за розгляд справи у суді касаційної інстанції, у розмірі 5 470 (п`ять тисяч чотириста сімдесят) грн.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Є. В. Синельников

Судді: О. В. Білоконь

О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара

С. Ф. Хопта