Постанова

Іменем України

18 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 2119/3330/12

провадження № 61-11796св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І. (суддя-доповідач),

суддів: Антоненко Н. О., Дундар І. О., Краснощокова Є. В., Русинчука М. М.,

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство «Мегабанк»,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Херсонської області від 22 лютого 2017 року у складі суддів: Вейтас І. В., Бугрика В. В., Склярської І. В.,

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2011 року публічне акціонерне товариство «Мегабанк» (далі - ПАТ «Мегабанк», банк) звернулося із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги мотивовані тим, що між банком та ОСОБА_1 04 квітня 2007 року було укладено кредитний договір № 157в/2007, згідно з яким банк надав позичальнику кредит у сумі 28 000 доларів США з терміном повернення 03 квітня 2017 року зі сплатою 13,5 % річних. Додатковою угодою № 4 від 06 лютого 2008 року сума наданого кредиту була збільшена до 55 840 доларів США.

04 квітня 2007 року між ПАТ «Мегабанк» ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були укладені (з кожним окремо) договори поруки № 157в/2007-п та № 157в/2007-п-1.

У зв`язку з невиконанням позичальником умов кредитного договору за наслідками звернення банку до суду Скадовським районним судом Херсонської області 31 березня 2011 року ухвалене рішення, яке частково залишене в силі рішенням апеляційного суду Херсонської області від 29 червня 2011 року. Цим рішенням з ОСОБА_1 стягнуто заборгованість за кредитним договором у розмірі 445 950,69 грн, на користь ПАТ «Мегабанк» шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки: будинок, загальною площею 92,2 кв. м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_1 Стягнута сума включає: залишок кредиту 53 568,77 доларів США, несплачені проценти 8 517,46 доларів США, штрафи 16 821,26 грн. Станом на 18 жовтня 2012 року вказане рішення суду не виконане.

ПАТ «Мегабанк», з урахуванням уточнених позовних вимог, просило стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Мегабанк» заборгованість за кредитним договором № 157в/2007 від 04 квітня 2007 року у загальній сумі 11 048,60 доларів США та 17 244,58 грн, а саме залишок нарахованих та несплачених відсотків за користування кредитом - 11 048,60 доларів США, штраф - 17 244,58 грн, з них солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 залишок нарахованих та несплачених відсотків за користування кредитом - 2 450,79 доларів США та штраф - 3 730,17 грн, а також стягнути з відповідачів понесення судові витрати.

Короткий зміст рішень суду першої інстанції

Рішенням Скадовського районного суду Херсонської області у складі судді: Пухальського С. В. від 27 грудня 2016 року позов ПАТ «Мегабанк» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Мегабанк» заборгованість за кредитним договором № 157в/2007 від 04 квітня 2007 року у сумі 11 048,60 доларів США та 17 244,58 грн, а саме: залишок нарахованих та несплачених відсотків за користування кредитом - 11 048,60 доларів США, штраф - 17 244,58 грн. У задоволенні позовних вимог про солідарне стягнення разом з ОСОБА_1 , з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Мегабанк» залишку нарахованих та несплачених відсотків за користування кредитом в розмірі 2 450,79 доларів США, штрафу у розмірі 3 730,17 грн відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат. Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті згідно ухвали Скадовського районного суду Херсонської області від 05 листопада 2012 року про накладення арешту на майно, що належить ОСОБА_2 .

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що станом на 18 жовтня 2012 загальна сума заборгованості позичальника ОСОБА_1 , що підлягає стягненню становить 11 048,60 доларів США та 17 244,58 грн., а саме: залишок нарахованих та несплачених відсотків за користування кредитом - 11 048,60 доларів США, штраф - 17 244,58 грн. Оскільки ОСОБА_1 з умовами кредитного договору була ознайомлена, заборгованість за кредитом не погашена, то позовні вимоги ПАТ «Мегабанк» у цій частині підлягають задоволенню.

При відмові у задоволенні позовних вимог до поручителів суд першої інстанції вказав, що вимогою № 02-1673 від 09 вересня 2009 року (надісланої поштою) та вимоги аналогічного змісту № 02-2041 від 25 вересня 2009 року (врученої позичальнику особисто 25 вересня 2009 року) ПАТ «Мегабанк повідомляв відповідач ОСОБА_1 , що у порушення прийнятих на себе зобов`язань, відповідно до умов кредитного договору нею не сплачені грошові кошти згідно з встановленим графіком за період з 01 квітня 2009 року по 31 серпня 2009 року, станом на 04 вересня 2009 року прострочена заборгованість за кредитом складає 2 645,10 доларів США. У вимогах банк, з посиланням на частину другу статті 1050 ЦК України вимагав: відновити порушені права банку протягом 30 календарних днів з дати отримання вимоги сплативши вказану прострочену заборгованість за кредитом; у разі несплати протягом наданого строку простроченої заборгованості за кредитом, сплатити також частину кредиту достроково в сумі 50 926 доларів США та нараховані проценти за відповідний період. У зв`язку із цим суд першої інстанції зазначив, що банк через невиконання обов`язків позичальником фактично змінив строк виконання основного зобов`язання і встановив його до 25 жовтня 2009 року (25 вересня 2009 року фактичне отримання вимоги ОСОБА_1 + 30 днів).

Суд першої інстанції вказав, що строк дії договорів поруки сформульовано таким чином - договори поруки набувають чинності з моменту підписання сторонами та діють протягом трьох років з дня повного виконання позичальником своїх зобов`язань за ними. За таких обставин, враховуючи, що строк поруки договорами не встановлено, тому на підставі частини четвертої статті 559 ЦК України, порука припинилася, оскільки договори поруки діяли до 25 квітня 2010 року (25 жовтня 2009 року + 6 місяців) і банк звернувся із цим позовом 29 жовтня 2012 року.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 22 лютого 2017 року апеляційну скаргу ПАТ «Мегабанк» задоволено.

Рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 27 грудня 2016 року у частині відмови в задоволенні позовних вимог ПАТ «Мегабанк» про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «Мегабанк» заборгованості по нарахованим та несплаченим відсоткам за користування кредитом у сумі 2 450,79 доларів США та штрафу у сумі 3 730,17 грн скасовано, ухвалено у цій частині нове рішення, яким вказані позовні вимоги задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Мегабанк» заборгованість по нарахованим та несплаченим відсоткам у сумі 2 450,79 доларів США, штраф у сумі 3 730,17 грн (за період з 02 травня 2012 по 31 серпня 2012 року). Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Мегабанк» заборгованість по нарахованим та несплаченим відсоткам у сумі 2 450,79 доларів США, штраф у сумі 3 730,17 грн (за період з 02 травня 2012 по 31 серпня 2012 року). Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що у разі пред`явлення банком вимог до поручителя більше ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов`язання, на підставі частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється лише в частині певних щомісячних зобов`язань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку. У той же час правовідносини поруки за договором не можна вважати припиненими в частині, яка стосується відповідальності поручителя за невиконання боржником окремих зобов`язань за кредитним договором по погашенню кредиту, до збігу шестимісячного строку з моменту виникнення права вимоги про виконання відповідної частини зобов`язань. Тому апеляційний суд зазначив, що висновки суду першої інстанції про припинення договору поруки у частині щомісячних платежів за простроченими процентами за період з 02 травня 2012 року до 01 листопада 2012 року, є необґрунтованими і позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню.

Аргументи учасників справи

У березні 2017 року ОСОБА_3 звернувся із касаційною скаргою на рішення апеляційного суду Херсонської області від 22 лютого 2017 року, в якій просить скасувати оскаржене рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції. При цьому посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції неправильно застосував статтю 559 ЦК України, оскільки порука припинилася у зв`язку із закінченням строку, встановленого частиною четвертою статті 559 ЦК України. Зазначає, що строк поруки у договорах не встановлений, тому застосуванню підлягає саме частина четверта статті 559 ЦК України. Оскільки банк через невиконання обов`язків позичальником фактично змінив строк виконання основного зобов`язання і встановив його до 25 жовтня 2009 року (25 вересня 2009 року фактичне отримання вимоги ОСОБА_1 + 30 днів), то на підставі частини четвертої статті 559 ЦК України, порука припинилася, оскільки договори поруки діяли до 25 квітня 2010 року (25 жовтня 2009 року + 6 місяців), проте банк звернувся із цим позовом 29 жовтня 2012 року.

Аналіз змісту рішення апеляційного суду та касаційної скарги свідчить, що рішення суду першої інстанції переглядалося в апеляційному порядку лише у частині відмови у задоволенні позовних вимог ПАТ «Мегабанк» до поручителів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 У частині стягнення заборгованості із боржника рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку не переглядалося. Тому у касаційному порядку рішення суду апеляційної інстанції переглядається лише у частині задоволення позовних вимог ПАТ «Мегабанк» про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 заборгованості по нарахованим та несплаченим відсоткам у сумі 2 450,79 доларів США, штраф у сумі 3 730,17 грн (за період з 02 травня 2012 по 31 серпня 2012 року).

Короткий зміст ухвал суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31 березня 2017 рокувідкрито касаційне провадження у справі.

Ухвалою Верховного Суду від 05 квітня 2018 року зупинено касаційне провадження у справі.

Ухвалою Верховного Суду від 02 серпня 2018 року поновлено касаційне провадження у справі.

Ухвалою Верховного Суду від 09 вересня 2019 року заперечення ПАТ «Мегабанк» на касаційну скаргу ОСОБА_3 залишено без розгляду та справу призначено до судового розгляду.

Позиція Верховного Суду

Колегія суддів частково приймає аргументи, які викладені у касаційній скарзі, з таких мотивів.

Суди встановили, що між банком та ОСОБА_1 04 квітня 2017 року було укладено кредитний договір № 157в/2007, згідно з умовами якого банк надав ОСОБА_1 кредит у сумі 28 000 доларів США з терміном повернення 03 квітня 2017 року зі сплатою 13,5 % річних. Повернення кредиту здійснюється позичальником згідно з графіком погашення кредиту, наведеним в додатку № 1 до договору, який є невід`ємною його частиною (пункт 1.1. договору).

Додатковою угодою № 3 від 11 вересня 2007 року сума наданого кредиту була збільшена до 49 500 доларів США, відповідно внесено зміни до додатку № 1 до кредитного договору (графіку).

Додатковою угодою № 4 від 06 лютого 2008 року сума наданого кредиту була збільшена до 55 840 доларів США відповідно внесено зміни до додатку № 1 до кредитного договору (графіку).

04 квітня 2007 року між банком та ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , укладено договори поруки № 157в/2007-п та № 157в/2007-п-1. Згідно з пунктами 2.1.1 договорів поруки (з урахуванням додаткових угод № 1 від 11 вересня 2007 року та № 2 від 06 лютого 2007 року) поручителі, у випадку невиконання позичальником своїх зобов`язань по кредитному договору, приймають обов`язок виконати за позичальника, невиконані останнім свої обов`язки по поверненню суми отриманого кредиту, сплаті відсотків за користування кредитом та нарахованих штрафних санкцій відповідно до умов кредитного договору № 157в/2007 від 04 квітня 2007 року.

Суд першої інстанції на підставі матеріалів цивільної справи Скадовського районного суду Херсонської області № 2-79/11 за позовом ПАТ «Мегабанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки, встановив вимогами № 02-1673 від 09 вересня 2009 року (надісланої поштою) та вимоги аналогічного змісту № 02-2041 від 25 вересня 2009 року (врученої позичальнику особисто 25 вересня 2009 року) ПАТ «Мегабанк» повідомляв відповідача ОСОБА_1 , що у порушення прийнятих на себе зобов`язань, відповідно до умов кредитного договору нею не сплачені грошові кошти згідно з встановленим графіком за період з 01 квітня 2009 року по 31 серпня 2009 року, станом на 04 вересня 2009 року прострочена заборгованість за кредитом складає 2 645,10 доларів США. У вимогах банк, з посиланням на частину другу статті 1050 ЦК України вимагав: 1) відновити порушені права банку протягом 30 календарних днів з дати отримання вимоги сплативши вказану прострочену заборгованість за кредитом; 2) у разі несплати протягом наданого строку простроченої заборгованості за кредитом, сплатити також частину кредиту достроково у сумі 50 926 доларів США та нараховані проценти за відповідний період.

У зв`язку з невиконанням ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 31 березня 2011 року стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_7 заборгованість за кредитним договором у розмірі 445 950,69 грн на користь ПАТ «Мегабанк», шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки: будинок, загальною площею 92,2 кв. м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_1 , шляхом надання ПАТ «Мегабанк» права продажу будь-якій особі покупцю від імені ПАТ «Мегабанк» за вартістю, яка буде встановлена експертною оцінкою. Стягнута рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 31 березня 2011 року сума заборгованості визначена станом на 05 травня 2010 року та включає: прострочена заборгованість за кредитом 7 074,77 доларів США (у національній валюті 56 073,92 грн), частина кредиту, яка повинна бути сплачена достроково - 46 494 доларів США (у національній валюті 368 506,79 грн); залишок прострочених відсотків - 1 807,95 доларів США (у національній валюті 14 329,63 грн); штрафи 7 040,35 гривень.

Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 29 червня 2011 року рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 31 березня 2011 року у частині задоволення позовних вимог щодо стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором у розмірі 445 950,69 грн на користь ПАТ «Мегабанк», шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки: будинок, загальною площею 92,2 кв. м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та у частині стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 судових витрат скасовано та ухвалено у цій частині нове рішення про відмову в задоволенні цих вимог. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Як свідчить тлумачення статті 526 ЦК України цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання.

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у частині другій статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18) Велика Палата Верховного Суду відступила від правових висновків Верховного Суду України, викладених у постановах: від 23 вересня 2015 року у справі № 6-1206цс15, від 21 вересня 2016 року у справі № 6-1252цс16.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18) зроблено висновок, що звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором, що засвідчено в судовому рішенні. Якщо за рішенням про звернення стягнення на предмет застави заборгованість за кредитним договором указана в такому рішенні у повному обсязі, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України.

Суд першої інстанції на підставі матеріалів цивільної справи Скадовського районного суду Херсонської області № 2-79/11 за позовом ПАТ «Мегабанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки, встановив вимогами № 02-1673 від 09 вересня 2009 (надісланої поштою) та вимоги аналогічного змісту № 02-2041 від 25 вересня 2009 року (врученої позичальнику особисто 25 вересня 2009 року) ПАТ «Мегабанк» повідомляв відповідача ОСОБА_1 , що у порушення прийнятих на себе зобов`язань, відповідно до умов кредитного договору нею не сплачені грошові кошти згідно з встановленим графіком за період з 01 квітня 2009 року по 31 серпня 2009 року, станом на 04 вересня 2009 року прострочена заборгованість за кредитом складає 2 645,10 доларів США. У вимогах банк, з посиланням на частину другу статті 1050 ЦК України вимагав: 1) відновити порушені права банку протягом 30 календарних днів з дати отримання вимоги сплативши вказану прострочену заборгованість за кредитом; 2) у разі несплати протягом наданого строку простроченої заборгованості за кредитом, сплатити також частину кредиту достроково у сумі 50 926 доларів США та нараховані проценти за відповідний період.

Таким чином колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що внаслідок невиконання обов`язків позичальником банк змінив строк виконання основного зобов`язання і встановив його до 25 жовтня 2009 року (25 вересня 2009 фактичне отримання вимоги ОСОБА_1 + 30 днів).

За таких обставин, апеляційний суд неправильний висновок про стягнення відсотків у сумі 2 450,79 доларів США та штрафу в розмірі 3 730,17 грн (за період з 02 травня 2012 по 31 серпня 2012 року), нарахованих після настання строку виконання основного зобов`язання. Оскільки суд першої інстанції правильно встановив, що у жовтні 2009 року настав строк виконання основного зобов`язання, але вважав, що припинилася порука, то рішення суду першої інстанції слід змінити в частині відмови в стягненні відсотків та штрафу, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Доводи касаційної скарги дають підстави для висновку, що рішення апеляційного суду ухвалене без додержання норм матеріального права. У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу необхідно задовольнити частково, рішення апеляційного суду скасувати, рішення суду першої інстанції слід змінити в частині відмови в стягненні відсотків та штрафу, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови, а іншій частині відмови в стягненні відсотків та штрафу рішення суду першої інстанції залишити в силі.

ОСОБА_3 було сплачений судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 1 606,14 грн, а тому з банку на користь ОСОБА_3 підлягають стягненню понесені судові витрати на сплату судового збору.

Керуючись статтями 400, 409, 412, 413, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Херсонської області від 22 лютого 2017 року скасувати.

Рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 27 грудня 2016 року у частині відмови в задоволенні позовних вимог публічного акціонерного товариства «Мегабанк» про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства «Мегабанк» заборгованості по нарахованим та несплаченим відсоткам у сумі 2 450,79 доларів США, штрафу у сумі 3 730,17 гривень (за період з 02 травня 2012 по 31 серпня 2012 року) змінити, виклавши мотивувальну частину рішення в редакції цієї постанови.

З моменту прийняття постанови суду касаційної інстанції рішення апеляційного суду Херсонської області від 22 лютого 2017 року втрачає законну силу та подальшому виконанню не підлягає.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Мегабанк» на користь ОСОБА_3 1 606,14 грн судових витрат, понесених на сплату судового збору.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді: Н. О. Антоненко

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков

М. М. Русинчук