Справа № 357/8371/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2019 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий суддя - Цукуров В. П. ,

секретар судового засідання - Александрова А. С.,

за участю заявника - ОСОБА_1 , представника заявника Павловського Б.М. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Біла Церква Київської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Білоцерківська міська рада про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,-

В С Т А Н О В И В :

30.07.2019 року ОСОБА_1 (далі - «Заявник») звернулась до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

В обґрунтування заявлених вимог Заявник посилається на наступні обставини.

Заявник зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_3 , яка після розірвання шлюбу з батьком Заявниці ОСОБА_4 , змінила прізвище на « ОСОБА_3 ».

Починаючи з 06.05.1975 року вона разом з матір`ю були зареєстровані та проживали разом по АДРЕСА_1 .

12.10.2013 року, на прохання матері, в зв`язку з необхідністю отримання нею субсидії, Заявник знялася з реєстрації місця проживання, однак, фактично продовжувала проживати разом з матір`ю в будинку АДРЕСА_1 до дня її смерті.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку по АДРЕСА_1 , а також земельної ділянки площею 0,1098 га, розташованої по АДРЕСА_1 .

Своє майно ОСОБА_3 нікому не заповідала, а тому Заявник, як спадкоємець першої черги за законом, з метою оформлення спадкового майна звернулась до державного нотаріуса Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області Мельничук М.В., однак нотаріус їй роз`яснила, що видача свідоцтва про право на спадщину за законом неможлива, оскільки на день смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_1 були зареєстровані за різними адресами.

В судовому засіданні Заявник ОСОБА_1 та її представник адвокат Павловський Б.М. заяву підтримали та просили задовольнити вимоги в повному обсязі.

Заінтересована особа - Білоцерківська міська рада Київської області в судове засідання свого представника не направила, про місце, час та дату розгляду справи повідомлена належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи за відсутності її представника, заяву просила розглянути за наявними матеріалами.

Суд, вислухавши пояснення Заявника, представника заявника та свідка, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що заявлені вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено наступні обставини.

Так, судом встановлено, що Заявник ОСОБА_1 , до реєстрації шлюбу з ОСОБА_7 , мала дошлюбне прізвище - « ОСОБА_1 », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 , виданого відділом ЗАГС Білоцерківського міськвиконкомом, актовий запис №1148 (а.с.8).

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданого Білоцерківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис №1523, яка є матір`ю Заявника, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого гор.б/ЗАГС м.Біла Церква, актовий запис №383 та вбачається з витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 16.07.2019 року та витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про розірвання шлюбу від 16.07.2019 року (а.с.7, 9, 10, 18,).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 10.01.1974 року вбачається, що ОСОБА_3 на праві власності належав житловий будинок по АДРЕСА_1 (а.с.19).

Померлій ОСОБА_3 на праві власності належала також земельна ділянка площею 0,1098 га, розташована по АДРЕСА_1 , що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії І-КВ № 057454 (а.с.20).

Згідно з довідки, виданої Управлінням адміністративних послуг білоцерківської міської ради № 4648 від 22.07.2019 року, у зазначеному вище будинку станом на 25.09.2018 року була зареєстрована ОСОБА_3 (а.с.17).

В судовому засіданні свідок ОСОБА_9 , пояснила суду, що Заявник є дочкою померлої ОСОБА_3 та вона дійсно проживала разом з нею в житловому будинку АДРЕСА_1 до дня її смерті, Заявник доглядала за нею, а потім взяла на себе поховання.

Відповідно до роз`яснення державного нотаріуса Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області від 17.07.2019 року вих. № 1544/01-16, згідно довідки, наданої управлінням адміністративних послуг Білоцерківської міської ради № 4353 від 12.07.2019 року, на день смерті спадкодавець ОСОБА_3 та спадкоємець ОСОБА_1 були зареєстровані за різними адресами, спадкова справа після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 не заведена. Заявниці рекомендовано звернутися до суду для продовження строків для прийняття спадщини (а.с.21).

Таким чином, надані Заявником докази у своїй сукупності підтверджують вказані ним обставини.

Розглядаючи дану цивільну справу суд керується наступними нормами права.

За змістом норм ст.ст. 1268-1269 ЦК України, порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Частиною 1 ст.1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч.2 ст.1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ч.ч.3,4 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з ч.1 ст.29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Згідно ст.2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

У ст.3 вказаного Закону визначено, що місце перебування особи - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

З аналізу наведених норм можна дійти висновку про те, що законодавець не пов`язує місце відкриття спадщини з місцем реєстрації спадкодавця, а відповідно до статті 1221 ЦК України ототожнює його з останнім місцем проживання останнього, яке може знаходитися поза межами його реєстраційного обліку.

При цьому, відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені ч.3 ст.1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом.

Згідно з п.3.22 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за №296/5, у разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем.

Отже, у випадку, якщо спадкоємець фактично постійно проживав із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, проте у його паспорті відсутня відмітка про реєстрацію місця проживання разом із спадкодавцем, а також відсутні докази, визначені п. 3.22 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, спадкоємець має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Перелік фактів, які підлягають встановленню судом в окремому провадженні, викладений в ч.1 ст.315 ЦПК України та не є вичерпним.

Так, відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно абз.2 п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що заяву ОСОБА_1 необхідно задовольнити, оскільки вона обґрунтована, а її доводи не спростовані та підтверджені належним, достовірними та допустимими доказами. Встановлення цього факту необхідно Заявнику для оформлення спадкових прав за після смерті її матері.

На підставі викладеного та керуючись, ст. ст. 4, 12, 13, 76-81, 293, 273, 315-319, 354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Білоцерківська міська рада про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини - задовольнити.

Встановити факт, що станом на 25.09.2017 року ОСОБА_1 постійно проживала разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за однією адресою - в будинку АДРЕСА_1 .

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 18.09.2019 року.

Повне судове рішення складено 18.09.2019 року.

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської областіВ. П. Цукуров