Справа № 645/456/18
Провадження № 2/645/104/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2019 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Ульяніч І.В.

за участю представника позивача - ОСОБА_1.

секретар судового засідання - Савченко В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області, Харківської міської ради, третя особа: ОСОБА_4, про визнання права власності та скасування арешту,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2, звернулась до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_3 відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харкова Головного територіального Управління юстиції у Харківській області про визнання права власності на 59/200 частини будинку № 14 по вул. Саксаганського у м. Харкові, та скасування арешту на вказане нерухоме майно, який в подальшому уточнила. Позов обґрунтовувала тим, що згідно Відомостей з єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна від 01.12.2017 року, за номером 105894628, ВДВС Фрунзенського району м. Харкова, на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 30.06.2004 року, постановою АА № 714243 від 22.06.2004 року наклав арешт на 59/100 частини будинку з надвірними будівлями за адресою: м. Харків, вул. Саксаганського, 14, які належали на праві власності матері позивача - ОСОБА_4. Право власності ОСОБА_4 на нерухоме майно підтверджується договором купівлі-продажу частини житлового будинку від 18.12.1997 року, посвідченого Першою ХДНК, р.№ 5-8033, зареєстрованого в КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» 28.01.1998 року, за № 39851.

На час придбання 59/100 частини будинку з надвірними будівлями за адресою: м. Харків, вул. Саксаганського, 14, ОСОБА_4, яка є матірю позивача, перебувала у шлюбі з батьком позивача - ОСОБА_5, тобто 59/100 частини будинку № 14 по вул. Саксаганського у м. Харкові є спільною сумісною власністю подружжя і кожному із подружжя, припадає по 1/2 частині, а саме по 59/200 або по Ѕ від 59/100 частини.

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 12.11.2004 року були задоволені позовні вимоги батька позивача ОСОБА_5 до її матері ОСОБА_4, ВДВС ОСОБА_6 районного управління юстиції в м. Харкові, про виключення із опису майна, яке знаходиться під арештом. Вказаним рішенням суду із ОСОБА_7 опису та арешту майна, складеного 22.07.2004 року ВДВС ОСОБА_6 районного управління юстиції в м. Харкові, було виключено майно, яке належало ОСОБА_4 І В., а саме Ѕ від 59/100 частини будинку № 14 по вул. Саксаганського в м. Харкові з надвірними будівлями, а саме - 59/200 частини. Але батько позивача за життя не отримав в суді виконавчий лист та не завернувся до державної виконавчої служби з метою виконання рішення суду.

Із змісту листа ВДВС Фрунзенського району м. Харкова від 12.08.2005 року за № 4374 вбачається, що в провадженні виконавчої служби знаходиться виконавчий лист № 2-6940 від 13.12.2004 року Фрунзенського районного суду про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 суми боргу у розмірі 27 300 грн. В цьому листі зазначено, що згідно звіту про оцінку майна ринкова вартість Ѕ частини 59/100 житлового будинку (літ. А-1), а саме квартири № 1 за адресою: вул. Саксаганського, 14 в м. Харкові складає 27 550 грн. Позивач вважає, що таку ж вартість відповідно складає і друга Ѕ частина вказаного нерухомого майна, тобто 59/200 частина, яка належить на праві власності батьку позивача ОСОБА_5

ОСОБА_7 про проведення прилюдних торгів арештованого нерухомого майна, затвердженого 29.11.2005 року начальником ВДВС ОСОБА_6 районного управління юстиції м. Харкова, на прилюдних торгах, які відбулися 15.11.2005 року, позивач ОСОБА_2, купила 1/2 частину 59/100 житлового будинку (59/200 частини), а саме квартиру № 1, розташовану за адресою: м. Харків, вул. Саксаганського, 14 за 23 142 грн.

Постановою ДВС у ОСОБА_6 районі м. Харкова від 24.05.2006 року позивачу ОСОБА_2. було передано Ѕ частину 59/100 житлового будинку (59/200 частини), а саме квартиру АДРЕСА_1, але при цьому не було знято накладений арешт з вказаного нерухомого майна.

ДВС у ОСОБА_6 районі м. Харкова листом від 25.05.2006 року за № 5994 надіслала позивачу документи, необхідні для вступу в право власності на 1/2 частину 59/100 житлового будинку № 14 по вул. Саксаганського.

02.06.2016 року позивач змушена була звернутися з заявою до ВДВС у ОСОБА_6 районі м. Харкова з проханням видати їй копії постанов виконавчої служби про накладення арешту на 59/100 частини спірного домоволодіння та про накладення арешту на все нерухоме майно ОСОБА_4 Але 23.06.2016 року на заяву позивача ОСОБА_6 відділ ДВС м. Харкова повідомив їй, що при перевірці Єдиного Державного реєстру виконавчих проваджень за період з 13.07.2007 року по 28.12.2012 року встановлено, що у них на виконанні перебувало виконавче провадження № 37314231, де є боржником ОСОБА_4. Станом на 23.06.2016 року виконавче провадження знищене через сплив строку зберігання, тому немає можливості надати копії документів.

Позивач зверталась до Жовтневого районного суду м. Харкова з заявою про видачу копії ухвали суду від 30.06.2004 року про накладання арешту на 59/100 частини будинку № 14 по вул. Саксаганського, але їй було повідомлено, що суд не може надати їй копію такої ухвали, оскільки справа за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_4 про стягнення суми боргу, відповідно до постанови від 14.09.2004 року була направлена до Фрунзенського районного суду м. Харкова для розгляду за підсудністю. ОСОБА_7 отриманого рішення суду від 09.11.2004 рок, вбачається, що позовні вимоги ОСОБА_8 до ОСОБА_4 про стягнення суми боргу в сумі 27 030 грн. задоволенні в повному обсязі. На даний час позивач по даній справі ОСОБА_8 помер.

18.07.2006 року батьки позивача розірвали шлюб, а 24.02.2018 року помер батько позивача ОСОБА_5. Батько позивача ОСОБА_5 14.04.2014 року склав заповіт на випадок своєї смерті та зробив розпорядження, яким все належне йому майно, де б таке не було, та з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде йому належати на день смерті і на що він матиме право, він заповідав своїй дочці ОСОБА_2.

На час смерті батька ОСОБА_5 позивач була зареєстрована разом з ним за адресою: м. Харків, вул. Саксаганського, 14, що підтверджується довідкою № 10-07500- 2018 від 03.08.2018 року із Реєстру територіальної громади м. Харкова та довідкою про реєстрацію місця проживання особи за № 03-13334-2018 від 03.08.2018 року.

Позивач просила визнати за нею право власності на 59/200 частини будинку № 14 по вул. Саксаганського в м. Харкові з надвірними будівлями, як придбану при проведенні прилюдних торгів (аукціону) 15.11.2005 року, а також визнати право власності на 59/200 частини будинку № 14 по вул. Саксаганського в м. Харкові з надвірними будівлями, в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_5, який помер 24.02.2018 року.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 30.06.2004 року, на 59/100 частини домоволодіння № 14 по вул. Саксаганського в м. Харкові з надвірними будівлями, яке належало на праві власності ОСОБА_4, а також скасувати арешт, накладений постановою АА № 714243 від 22.06.2004 року відділу державної виконавчої служби Фрунзенського району м. Харкова, на 59/100 частини домоволодіння № 14 по вул. Саксаганського в м. Харкові з надвірними будівлями, які належали на праві власності ОСОБА_4.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просила завдольнити, надавши пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві.

Представники відповідачів ОСОБА_3 відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області та Харківської міської ради, в судове засідання не з»явились, про час та місце розгляду справи були сповіщені своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Третя особа ОСОБА_4, в судове засідання не з»явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, проти задоволення позову не заперечувала.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність у їх задоволення, виходячи з наступного.

Так судом встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі з 10.09.1983 року, 18 липня 2006 року їх шлюб було розірвано, що підтверджується відповідно копіями свідоцтва про укладення шлюбу та розірвання шлюбу.

В період зареєстрованого шлюбу ОСОБА_4 та ОСОБА_5 18.12.1997 року придбали 59/100 частин домоволодіння за адресою: м. Харків, вул. Саксаганського, 14. Право власності було зареєстровано на імя ОСОБА_4, що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 18.12.1997 року. Тобто дана частина житлового будинку, майно нажите подружжям за час шлюбу, є їх спільною сумісною власністю, згідно ст.. 22 Кодексу про шлюб та сім»ю України, що діяв на той час.

Від шлюбу ОСОБА_5 та ОСОБА_4 мають доньку позивача по справі ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження позивача ОСОБА_2.

На належну ОСОБА_4, частину домоволодіння був накладений арешт, на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 30.06.2004 року та постановою АА № 714243 від 22.06.2004 року ВДВС Фрунзенського району м. Харкова, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 01.12.2017 року (а.с.8)

В судовому засіданні було встановлено, що арешт на майно ОСОБА_4 був накладений по цивільній справі за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_4 про стягнення боргу, ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 30.06.2004 року, в подальшому справа була передана до Фрунзенського районного суду м. Харкова для розгляду за підсудністю постановою від 14.09.2004 року. ОСОБА_7 копії рішення по даній справі від 09.11.2004 року із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 було стягнуто 27030 грн., а також державне мито в розмірі 270 грн.

ОСОБА_7 копії рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 12.11.2004 року було задоволено позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 та ВДВС ОСОБА_6 районного управління юстиції в м. Харкові про виключення із опису майна, що знаходиться під арештом. Було виключено із акту опису та арешту майна від 22.07.2004 року належну ОСОБА_5 Ѕ від 59/100 частину будинку № 14 по вул. Саксаганського в м. Харкові, тобто 59/200 частин будинку з надвірними спорудами (а.с.10)

ОСОБА_7 акту проведення прилюдних торгів арештованого нерухомого майна від 29.11.2005 року, затвердженого начальником ВДВС ОСОБА_6 районного управління юстиції м. Харкова, позивач ОСОБА_2 придбала за 23142 грн., Ѕ частину 59/100 житлового будинку, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Саксаганського, 14 (а.с.12)

ОСОБА_7 постанови старшого державного виконавця, затвердженої начальником ВДВС ОСОБА_6 районного управління юстиції м. Харкова, позивачу ОСОБА_2 була передана Ѕ частина 59/100 житлового будинку, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Саксаганського, 14 (а.с.13)

ОСОБА_7 повідомлення начальника ВДВС ОСОБА_6 районного управління юстиції м. Харкова, позивачу ОСОБА_2 23.06.2016 року було повідомлено, що на виконанні ВДВС ОСОБА_6 районного управління юстиції м. Харкова, перебувало виконавче провадження № 17314231, де боржником є ОСОБА_4, але станом на 23.06.2016 року вказане виконавче провадження знищене за спливом строку зберігання (а.с.17) Також судом встановлено, що стягувач за даним виконавчим провадженням ОСОБА_8 помер 11.12.2014 року, що підтверджується випискою із актового запису про смерть № 17768 від 12.12.2014 року.

ОСОБА_7 копії свідоцтва про смерть ОСОБА_5 помер 24.02.2018 року. За життя ОСОБА_5 залишив заповіт від 14.04.2014 року, згідно якого усе належне йому майно заповів доньці ОСОБА_2, що підтверджується копією заповіту від 14.04.2014 року.

Після смерті ОСОБА_5 його донька ОСОБА_2 прийняла спадщину, так як фактично зареєстрована та мешкала на момент смерті батька у будинку за адресою: м. Харків, вул. Саксаганського, 14. Крім того, звернулась до нотаріуса із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадищну.

ОСОБА_7 повідомлення Дванадцятої харківської державної нотаріальної контори від 14.08.2018 року, вбачається, що спадкова справа після смерті ОСОБА_5 не заводилась, свідоцтво про право на спадщину не видавалось.

На звернення позивача до нотаріуса, з метою оформлення спадкових справ після смерті батька, приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу, ОСОБА_9 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька, ОСОБА_5, померлого 24.02.2018 року на 59/200 частин житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться в місті Харкові, вулиця Саксаганського, № 14. Нотаріус повідомив, що при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обовязково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність заповіту, коло спадкоємців, які мають право на обовязкову частку у спадщині, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після надання документів, що встановлюють право власності на вказане майно, щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. В ході розгляду та перевірки документів виявлено наявність арештів на вищезазначене нерухоме майно, а саме: арешт нерухомого майна реєстраційний № 53481, накладений Першою харківською державною нотаріальною конторою 06.07.2004 року на імя ОСОБА_4; арешт нерухомого майна реєстраційний № 83001, накладений Першою харківською державною нотаріальною конторою 28.07.2004 року на імя ОСОБА_4. Нотаріусом було запропоновано позивачу звернутися до суду для захисту її законних прав та інтересів.

В судовому засіданні було встановлено, що арешт на майно ОСОБА_4 був накладений по цивільній справі за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_4 про стягнення боргу, згідно копії рішення по даній справі від 09.11.2004 року із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 було стягнуто 27030 грн., а також державне мито в розмірі 270 грн. В рахунок виконання даного рішення суду відбулась реалізація арештованого майна належного ОСОБА_4, яке було придбано позивачем по справі.

ОСОБА_7 ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

ОСОБА_7 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року - арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

ОСОБА_7 ст. 328 ЦК України - право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом

ОСОБА_7 ст. 1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

ОСОБА_7 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

ОСОБА_7 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» - особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Частиною 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачені підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини.

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Таким чином, оцінюючи в сукупності надані докази в процесі розгляду справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є мотивованими та підлягають задоволенню у повному обсязі, так як позивач придбала частину житлового будинку за адресою: м. Харків, вул. Саксаганського, 14, з підстав не заборонених законом, а саме придбала із прилюдних торгів, а частину будинку прийняла у спадщину у встановленому законом порядку, як спадкоємиця за заповітом. Накладення арешту на майно, яке належить позивачу по справі обмежує здійснення позивачем права власності на належне їй майно, у зв»язку із чим суд вважає можливим зняти арешт з майна та визнати право власності на 59/100 частини будинку за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76, 81, 82, 247, 259, 263, 263-265 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області, Харківської міської ради, третя особа: ОСОБА_4, про визнання права власності та скасування арешту - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на 59/200 частини будинку № 14 по вул. Саксаганського у м. Харкові, з надвірними будівлями, як придбану при проведені прилюдних торгів (аукціону) 15.11.2005 року.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на 59/200 частини будинку № 14 по вул. Саксаганського у м. Харкові, з надвірними будівлями, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5, померлого 24.02.2018 року.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 30.06.2004 року на 59/100 частини будинку № 14 по вул. Саксаганського у м. Харкові, з надвірними будівлями, яке належало ОСОБА_4, реєстраційний номер обтяження 53481, зареєстрованого 06.07.2004 року.

Скасувати арешт, накладений постановою АА № 714243 від 22.06.2004 року відділу державної виконавчої служби Фрунзенського району м. Харкова, на 59/100 частини будинку № 14 по вул. Саксаганського у м. Харкові, з надвірними будівлями, яке належало ОСОБА_4, реєстраційний номер обтяження 83001, зареєстрованого 28.07.2004 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення лише вступної та резолютивної частин судового рішення, а також у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Фрунзенський районний суд м. Харкова.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 06 лютого 2019 року.

Суддя - І.В. Ульяніч