Постанова

Іменем України

11 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 346/949/18

провадження № 61-10723св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І.,

суддів: Антоненко Н. О., Дундар І. О., Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач), Русинчук М. М.,

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство «Дельта Банк»,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

третя особа - приватна торгово-виробнича фірма «Деснянська»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвент» на ухвалу Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 06 лютого 2019 року в складі судді

П`ятковського В. І. та постанову Івано-Франківського апеляційного суду

від 06 травня 2019 року в складі суддів: Максюти І. О., Бойчука І. В.,

Матківського Р. Й.,

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2019 року публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі -

ПАТ «Дельта Банк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа - приватна торгово-виробнича фірма «Деснянська» (далі -

ПТВФ «Деснянська») про звернення стягнення на предмет іпотеки.

У лютому 2019 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали заяву про забезпечення позову, в якій просили накласти арешт на ковальський заготівельний цех (39/1000 комплексу), загальною площею 1 464,2 кв. м, який знаходиться по

АДРЕСА_1 та заборонити товариству з обмеженою відповідальністю «Ресурс ТрейдЕйдженсі» (далі -

ТОВ «Ресурс ТрейдЕйдженсі»), товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвент» (далі - ТОВ «ФК «Інвент») вчиняти дії спрямовані на прийняття предмета іпотеки у власність.

Посилалися на те, що ними готується зустрічний позов про визнання договору іпотеки недійсним, у разі невжиття заходів забезпечення якого виконати відповідне рішення у цій справі буде неможливо або його виконання буде утрудненим.

Короткий зміст рішень суду першої та апеляційної інстанції

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області

від 06 лютого 2019 року, залишеним без змін постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 06 травня 2019 року, заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про забезпечення позовузадоволено.

Накладено арешт на ковальський заготівельний цех (39/1000 комплексу), загальною площею 1 464,2 кв. м, в

АДРЕСА_1 .

Заборонено ТОВ «Ресурс ТрейдЕйдженсі» та ТОВ «ФК «Інвент» вчиняти дії спрямовані на прийняття предмета іпотеки у власність.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив

з того, що відсутність заходів забезпечення, про які просить заявник, може ускладнити або зробити неможливим подальше виконання рішення суду, оскільки вказані сторони мають можливість в будь який момент прийняти предмет іпотеки за спірним договором у власність, який належить на праві спільної часткової власності заявникам.

Аргументи учасників справи

У травні 2019 року ТОВ «ФК «Інвент» подало до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні заяви.

Касаційна скарга мотивована тим, що заява про забезпечення не містить інформації про предмет майбутнього зустрічного позову, ціну позову та пропозиції щодо зустрічного позову, а в частині ідентифікації заявників та осіб, які можуть отримати статус учасників справи, вже містила інформацію про їх статус, хоча це питання мало б бути вирішене лише під час відкриття провадження за зустрічним позовом. Тому заява про забезпечення позову мала б бути повернута заявникам, а натомість була розглянута по суті, що свідчить про те, що оскаржувані рішення ухвалені з порушенням частини дев`ятої статті 153 ЦПК України.

Відзив іншими учасниками справи на касаційну скаргу не подано.

Рух справи

Ухвалою Верховного Суду від 13 червня 2019 року відкрито касаційне провадження в цій справі.

Ухвалою Верховного Суду від 28 серпня 2019 року справу призначено до судового розгляду.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності належав ковальсько-заготівельний цех № 5, який знаходиться по АДРЕСА_1 , про що свідчить витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 29 січня 2008 року № 17539855.

07 березня 2008 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» (далі - ТОВ «Український промисловий банк») та ПТВФ «Деснянська» укладено кредитний договір № 153/К-08 на відкриття відновлюваної лінії.

На забезпечення зобов`язання ПТВФ «Деснянська» за кредитним договором

від 07 березня 2008 року № 153/К-08, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 банку передано в іпотеку належне їм нерухоме майно - ковальсько-заготівельний цех № 5, про що укладено 07 березня 2008 року іпотечний договір № 153/Zкіп-08 (основний іпотечний договір) з наступним договором про внесення змін та доповнень від 27 серпня 2008 року.

30 червня 2010 року між ТОВ «Український промисловий банк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір про передачу активів, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Соколовим О. Є. за реєстровим № 2258 (договір відступлення прав № 1). Новим кредитором за договорами кредиту ПТВФ «Деснянська» та забезпечення ОСОБА_1 та

ОСОБА_2 стало ПАТ «Дельта Банк».

ПАТ «Дельта Банк» відступило право вимоги за цими договорами

ТОВ «ФК «Інвент».

16 липня 2018 року між ТОВ «ФК «Інвент» та товариством з обмеженою відповідальністю «Прикарпаття Вітал-Авто» укладено договір про відступлення права вимоги № 023/18-О.

16 серпня 2018 року між ТОВ «ФК «Інвент» та ТОВ «Ресурс ТрейдЕйдженсі» укладено аналогічний договір про відступлення прав вимоги за цим кредитним договором та договором забезпечення.

17 грудня 2018 року ТОВ «Ресурс ТрейдЕйдженсі» направлено вимогу до

ПТВФ «Деснянська» про усунення порушень за кредитним договором.

25 січня 2019 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подано заяви до начальника управління надання адміністративних послуг Коломийської міської ради про заборону вчинення реєстраційних дій щодо нерухомого майна (ковальсько-заготівельного цеху).

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області

від 06 березня 2019 року заяву ТОВ «ФК «Інвент» задоволено, замінено

ТОВ «ФК «Інвент» на ТОВ «Ресурс ТрейдЕйдженсі».

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності у позасудовому порядку 22 січня 2019 року право власності на ковальсько-заготівельний цех № 5 зареєстровано за ТОВ «Ресурс ТрейдЕйдженсі». Крім того, ТОВ «Ресурс ТрейдЕйдженсі» набуло право орендаря земельної ділянки.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція Верховного Суду

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).Положеннями статті 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову. Одним із видів такого забезпечення є накладення арешту на майно, заборона вчиняти певні дії, тощо.

Згідно з частиною третьою статті 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

При розгляді заяви про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу.

Накладаючи арешт на об`єкти нерухомого майна, із забороною третім особам вчиняти дії спрямовані на прийняття предмета іпотеки у власність, суди виходили із того, що між сторонами виник спір, невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Колегія суддів вважає такі висновки необґрунтованими, оскільки ні заява

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про забезпечення позову, ні оскаржені судові рішення, не містять мотивів співмірності застосованих заходів із предметом позову, підтверджену доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову, підстав обмеження прав та інтересів третіх осіб. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідачів від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

За таких обставин рішення судів попередніх інстанцій про накладення арешту на нерухоме майно та заборону вчиняти дії підлягають скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні вимог заяви про забезпечення позову.

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

З огляду на наслідки вирішення касаційної скарги Верховним Судом, понесені ТОВ «ФК «Інвент» судові витрати у зв`язку з поданням апеляційної та касаційної скарг у розмірі 3 842,00 грн покладаються на ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Керуючись статтями 400, 402, 409, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвент» задовольнити.

Ухвалу Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області

від 06 лютого 2019 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду

від 06 травня 2019 року скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвент» по 1 921,00 грн з кожного.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді: Н. О. Антоненко

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков

М. М. Русинчук