Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Номер провадження 2/229/676/2019

Справа № 229/2811/19

04 вересня 2019 року Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Лебеженка В.О.,

за участю: секретаря

судового засідання Слободкіної Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Дружківка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 який діє в інтересах ОСОБА_2 до Спартаківської сільської ради про визнання права власності в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В:

До Дружківського міського суду Донецької області звернувся з позовною заявою законний представник ОСОБА_1 який діє в інтересах позивача ОСОБА_2 до відповідача Спартаківської сільської ради про визнання права власності в порядку спадкування.

В обгрунтування позовних вимог зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 . Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме: пилорама, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що належала померлій на праві приватної власності. ОСОБА_3 набула права власності на вказане нерухоме майно шляхом укладення договору купівлі-продажу №617 від 01.04.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Єніной Л.М. ОСОБА_2 є спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_3

ОСОБА_2 звернулась з заявою про прийняття спадщини до Суворовської державної нотаріальної контори у м.Одеса, відкрито спадкову справу №183/2017 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 - ОСОБА_3 , однак постановою від 21.11.2018 року №494/02-14 державний нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину з причини відсутності оригіналів правовстановлюючих документів.

ОСОБА_2 має право успадкувати та оформити нерухоме майно, що належало за життя ОСОБА_3 , однак через відмову нотаріуса позбавлена можливості здійснити це в позасудовому порядку.

Ухвалою суду від 27 травня 2019 року відкрито провадежння у данній справі та визначено розгляд справи проводити в загальному порядку позовного провадження.

Ухвалою суду від 12 липня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судове засідання законний представник позивача та позивач не з`явилися. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутність.

Відповідач в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повдіомлений належним чином. Причини неявки в судове засідання, суду невідомі.

В супереч вимогам ст. 178 ЦПК України, відповідач не скористався своїм правом надати відзив на позовну заяву у встановлений судом строк.

Враховуючи, що причина неявки відповідача є неповажною, відзив не надано, у справі є наявні дані про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим відповідно до ст. 280 ЦПК України, розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутність відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, за згодою позивача на розгляд справи в порядку заочного провадження.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановивши і факти та відповідні їм правовідносини, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд відповідно до ст. 13 ЦПК України, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до статті 41 Конституції України, частини першої статті 319, частини першої статті 321 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Право приватної власності є непорушним.

У статті першій Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованогоЗаконом України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається за підставами, які не заборонені законом.

Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч.1-3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ст.1297 ЦК України спадкоємець, що прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно ст.1299 ЦК України, якщо в складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов`язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно частини першої статті 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Згідно з п. 4.15 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженогонаказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року за № 296/5(зі змінами та доповненнями), видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 , є донькою ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , яке видане 23 травня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Куйбишевського районного управління юстиції м.Донецьк.

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Донецьк, Донецької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 .

Відповідно до ч.1 ст.182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Згідно ігформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, за ОСОБА_3 зареєстроване право власності на будівлю розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу, 617 від 01.04.2008 року посвідченого приватним нотаріусом Єніной Л.М.

Таким чином, після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина у вигляді нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яке перебувало у власнсоті померлої на підставі договору купівлі-продажу від 01.04.2008 року посвідченого приватним нотаріусом Єніной Л.М..

Положеннями ст.9-1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», визначено, що у разі якщо останнім місцем проживання спадкодавця є населений пункт, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, затверджений рішенням Кабінету Міністрів України, місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, виконавців заповіту, осіб, заінтересованих в охороні спадкового майна, або вимоги кредиторів.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті матері ОСОБА_3 , проте 21.11.2018 року було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Поряд з цим, судом встановлено, що всі оригінали правовстановлюючих документів залишитись на тимчасово окупованій території України. Отже, документ, який засвідчує право власності на нерухоме майно спадкодавця ОСОБА_3 втрачений.

В свою чергу, позивач виконав усі умови, передбачені законом, для прийняття спадщини і отримання свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Але вона позбавлена права отримати свідоцтво про право на спадщину у встановленому законом порядку через причини, які від неї не залежать.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За встановлених обставин, суд вважає, що є всі законні підстави для визнання за позивачем права власності на спадкове майно, а позовна заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 10-13, 76-81, 259, 263-265, 268, 273, 280-282 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 який діє в інтересах ОСОБА_2 до Спартаківської сільської ради про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на нерухоме майно, а саме будівлю, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна 4879778), в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем до Донецького апеляційного суду через Дружківський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи - з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

В разі проголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Вступна та резолютивна частини рішення складені в нарадчій кімнаті 04 вересня 2019 року.

Повний текст рішення суду складено 13 вересня 2019 року.

Суддя: В.О.Лебеженко