15.02.2019 Єдиний унікальний номер 205/4835/18
Єдиний унікальний номер судової справи: 205/4835/2018
Номер провадження: 2/205/922/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2019 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Мовчан Д.В.

при секретарі Волкобоєвій А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду у м. Дніпрі цивільну справу за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_2 товариства КБ «Приватбанк», Приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_3, ОСОБА_4 відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

ОСОБА_1 (далі Позивач) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 товариства КБ «Приватбанк», Приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_3, ОСОБА_4 відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 16.04.2018 року постановою державного виконавця Новокодацького відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області відкрите виконавче провадження № 56163456 з примусового виконання виконавчого напису від № 9771 від 04.10.2017 року, який вчинено приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_3. Вказаним виконавчим документом запропоновано стягнути заборгованість з позивача на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_6 «Приватбанк» (далі Відповідач-1) по справі заборгованість за Кредитним договором б/н від 21.04.2011 року за період з 21.04.2011 року по 30.06.2017 року у розмірі 46 785 грн. 50 коп. та витрати на вчинення виконавчого напису 1 800 грн. 00 коп. Позивач вважає, що оспорюваний виконавчий напис нотаріуса здійснений з порушенням чинного законодавства України, а тому є достатні правові підстави для звернення до суду.

У звязку з чим, позивач просить суд визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_3 від 04.10.2017 року, реєстровий № 9771, яким запропоновано стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_6 «Приватбанк» заборгованість, що виникла по кредитному договору № б/н від 21.04.2011 року у розмірі 46 785 грн. 50 коп. та витрат на вчинення виконавчого напису у розмірі 1 800 грн. 00 коп., таким, що не підлягає виконанню, а також, стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по справі.

Представник відповідача ОСОБА_2 товариства КБ «Приватбанк» у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження по справі строк відзив на позовну заяву не подав.

Приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_3 у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження по справі строк відзив на позовну заяву не подав.

Представник відповідача ОСОБА_4 Відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження по справі строк подав відзив на позовну заяву (а.с.24-27), в якому просили винести рішення відповідно до чинного законодавства.

Будь-яких інших заяв по суті справи до суду також не надходило.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

Представник позивача подала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. У такій заяві представник позивача зазначає про повне підтримання своїх позовних вимог, просить здійснити розгляд справи за її відсутності, позов задовольнити (а.с.92).

Представник відповідачаОСОБА_2 товариства КБ «Приватбанк» у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомили, ніяких письмових заяв чи клопотань до суду не надходило.

Приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_3 у судове засідання не з'явився, надав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність (а.с.88).

Представник відповідача ОСОБА_4 Відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, також у судове засідання не з'явився, надали до суду письмову заяву про розгляд справи у їх відсутність (а.с.26).

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

Процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) судом не застосовувалися.

Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з'явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

З огляду на викладені вимоги процесуального законодавства, враховуючи нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінку доказів, та аргументів сторін, суд ухвалює рішення виходячи із наступного.

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що 21.04.2011 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та ОСОБА_1 був укладений Договір № б/н, відповідно до якого банк надав позичальнику кредит в розмірі 3 200 (три тисячі двісті) грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.10).

Судом також встановлено, що 04.10.2017 року приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_3, було вчинено виконавчий напис, відповідно до якого було запропоновано стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_6 «Приватбанк» заборгованість, що виникла по Кредитному договору № б/н від 21.04.2011 року у розмірі 46 785 грн. 50 коп. та витрат на вчинення виконавчого напису у розмірі 1 800 грн. 00 коп.(а.с.12).

Матеріалами справи підтверджено, що 16.04.2018 року державним виконавцем Новокодацького Відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_7 з метою виконання зазначеного виконавчого документа (виконавчого напису) було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (а.с. 42).

V. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом.

За загальними правилами статей 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або іншим способом, що встановлений договором або законом.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена глава 14 Закону України «Про нотаріат» та глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595.

Відповідно до положень статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з положеннями статті 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено іншій строк давності. Виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1,3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України).

На підставі викладеного слідує, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов'язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов'язання боржником.

Отже, відповідно право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов'язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 закону України «Про нотаріат»).

З тексту виконавчого напису вбачається, що нотаріус керувався ст.ст. 87-89 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою КМУ від 29.06.1999 року за № 1172.

Пункт 2 вказаного Переліку було доповнено Постановою КМУ від 26.11.2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів».

Таким чином, вчинення нотаріусом спірного виконавчого напису відбулося за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком і мали слугувати підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

Разом із цим, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, яка ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року залишена без змін та яка набрала законної сили, визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, в тому числі п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов'язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості», та зобов'язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постанова набрала законної сили з моменту її проголошення.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14 визнано нечинною Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття.

Згідно положення п. 10.2 постанови Пленуму ВАС України від 20.05.2013 р. №7 «Про судове рішення в адміністративній справі», згідно якого визнання акту суб'єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акту.

Підставою для скасування вказаного нормативного акту слугувало те, що саме по собі включення тих чи інших документів, які встановлюють заборгованість, до Переліку, не засвідчує безспірності заборгованості чи іншої відповідальності боржника перед стягувачем, а їх безспірний характер повинен бути затверджений відповідними документами відповідно до умов вчинення виконавчих написів, закріплених у статті 88 Закону України «Про нотаріат». Встановлення оскаржуваною постановою виключного переліку документів, необхідних для отримання виконавчого напису, звужує передбачені статтею 88 Закону України «Про нотаріат» умови вчинення виконавчих написів і не відповідає положенням статті 87 цього Закону.

З огляду на наведене, вбачається, що нотаріус в день вчинення спірного виконавчого напису 04 жовтня 2017 року керувався пунктом Переліку, який був незаконним та нечинним, та на підставі нечинного нормативного акту дійшов помилкового висновку про існування безспірності заборгованості позивача перед банком на підставі лише документів передбачених пунктом 2 Переліку.

При вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів (правова позиція Верховного суду України в справі за №6-887 цс17).

Зважаючи на наведене, та враховуючи ту обставину що на момент вчинення спірного виконавчого напису нотаріус керувався нечинним нормативним актом, і під час розгляду справи встановлена обставина наявності спору щодо розміру заборгованості за вказаним кредитним договором № б/н від 21.11.2011 року, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 щодо визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору у розмірі 704 грн. 80 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1233, 1247, 1251, 1252, 1269 ЦК України, ст. ст. 4,5, 81, 82, 90, 141, 258, 259, 263-265, 315 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНКОПП: НОМЕР_1, зареєстрований та проживає за адресою:49000, м. Дніпро, вул. Андрійченко, буд.48а) до ОСОБА_2 товариства ОСОБА_6 «Приватбанк» (місце знаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1-д, код ЄДРПОУ 14360570), Приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_3 (місце знаходження: 14005, м. Чернігів, пр. Миру, буд.55), ОСОБА_4 відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (місце знаходження: 49128, м. Дніпро, вул. Юрія Кондратюка, 108, ), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

2. Визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_3 від 04.10.2017 року, реєстровий номер 9771, яким запропоновано стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНКОПП: НОМЕР_1 на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_6 «Приватбанк» заборгованість, що виникла по кредитному договору № б/н від 21.04.2011 року у розмірі 46 785 грн. 50 коп. та витрат на вчинення виконавчого напису у розмірі 1 800 грн. 00 коп., таким, що не підлягає виконанню.

3. Стягнути з ОСОБА_2 товариства ОСОБА_6 «Приватбанк» (місце знаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1-д, код ЄДРПОУ 14360570) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНКОПП: НОМЕР_1, зареєстрований та проживає за адресою:49000, м. Дніпро, вул. Андрійченко, буд.48а) понесені позивачем за документально підтверджені судові витрати по справі у вигляді судового збору у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська, шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Д.В. Мовчан