Постанова

Іменем України

18 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 220/1900/16-ц

провадження № 61-26251 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Воробйової І. А., Гулька Б. І. (суддя-доповідач), Кривцової Г. В.,

Лідовця Р. А.,

учасники справи:

позивачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ;

представник позивачів - ОСОБА_5 ;

відповідач - фермерське господарство «С-Колос»;

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 - ОСОБА_5 - на рішення Апеляційного суду Донецької області у складі колегії суддів: Принцевської В. П., Лопатної М. Ю.,

Мироненко І. П., від 24 травня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2016 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 звернулися до суду з окремими позовними заявами до фермерського господарства «С-Колос» (далі - ФГ «С-Колос») про розірвання договорів оренди земельних ділянок.

Позовні заяви мотивовані тим, що кожна із них у 2011-2012 роках (деякі договори без дати) уклала з ФГ «С-Колос» договори оренди належних їм земельних ділянок на 7 років. При підписанні вказаних договорів оренди вони передали представнику відповідача державні акти на право власності на земельні ділянки, які з його слів, необхідні були для державного оформлення договорів. Проте до теперішнього часу державні акти на землю їм не повернуто, належні їм примірники договорів оренди земельних ділянок вони також не отримали. На звернення до відповідача щодо отримання примірників договорів їм було повідомлено, що вони отримають їх після повернення з державної реєстрації. У подальшому вони звернулися до Держкомзему за отриманням копії договорів оренди, з дізналися, що договори з кожним із них укладено на 49 років, про що вини не знали та такий строк оренди з відповідачем не погоджували. Крім того, вказували, що відповідач з часу укладення договорів оренди земельних ділянок жодного разу не виплатив їм орендну плату.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 просили суд розірвати укладені між ними та ФГ «С-Колос» договори оренди земельних ділянок.

Ухвалою Великоновосілківського районного суду Донецької області

від 02 грудня 2016 року позови ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 об`єднано в одне провадження та присвоєно єдиний унікальний номер цивільної справи № 220/1900/16-ц.

Рішенням Великоновосілківського районного суду Донецької області у складі судді Якішиної О. М. від 16 березня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 задоволено.

Розірвано договір оренди землі, укладений між ОСОБА_1 та ФГ «С-Колос», який зареєстрований 23 лютого 2012 року. Зобов`язано ФГ «С-Колос» повернути ОСОБА_1 належну їй земельну ділянку у придатному для використання стані.

Розірвано договір оренди землі, укладений між ОСОБА_2 та ФГ«С-Колос», який зареєстрований 23 лютого 2012 року. Зобов`язано ФГ «С-Колос» повернути ОСОБА_1 належну їй земельну ділянку у придатному для використання стані.

Розірвано договір оренди землі, укладений між ОСОБА_3 та

ФГ «С-Колос», який зареєстрований 26 жовтня 2011 року. Зобов`язано

ФГ «С-Колос» повернути ОСОБА_3 належну їй земельну ділянку

у придатному для використання стані.

Розірвано договір оренди землі, укладений між ОСОБА_4 та

ФГ «С-Колос», який зареєстрований 29 липня 2012 року. Зобов`язано

ФГ «С-Колос» повернути ОСОБА_4 належну їй земельну ділянку

у придатному для використання стані.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням Апеляційного суду Донецької області від 24 квітня 2017 року апеляційну скаргу ФГ «С-Колос» задоволено частково. Рішення Великоновосілківського районного суду Донецької області від 16 березня 2017 рокускасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат

У касаційній скарзі, поданій липні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, представник ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 - ОСОБА_5 , посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржуване рішення апеляційного суду скасувати, а рішення районного суду залишити в силі.

У листопаді 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшло заперечення ФГ «С-Колос» на касаційну скаргу.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04 вересня 2017 року поновлено представнику ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 -

ОСОБА_5 - строк на касаційне оскарження рішення Апеляційного суду Донецької області від 24 травня 2017 року, відкрито касаційне провадження

у вищевказаній справі та витребувано її матеріали з Великоновосілківського районного суду Донецької області. У задоволенні клопотання про зупинення виконання рішення апеляційного суду відмовлено.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України

у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У травні 2018 року справа надійшла до Верховного Суду.

У червні 2019 року згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано судді-доповідачу.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 серпня 2019 року справу за позовами

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ФГ «С-Колос» про розірвання договорів оренди земельних ділянок призначено до судового розгляду.

Разом з тим, 09 листопада 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла належним чином завірена заява ОСОБА_2 , в якій вона відмовляється від пред'явленого нею позову та ознайомлена з наслідками закриття провадження у справі.

03 березня 2018 року від ОСОБА_4 та 28 лютого 2019 року

від ОСОБА_1 надійшли до Верховного Суду аналогічні належним чином завірені заяви, в яких вони також відмовляються від пред'явлених ними позовів та ознайомлені з наслідками закриття провадження у справі.

Така заява не надійшла від ОСОБА_3 .

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до положень статті 334 ЦПК України 2004 року незалежно від того, за касаційною скаргою кого з осіб, які беруть участь у справі, було відкрито касаційне провадження, у суді касаційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони мають право укласти між собою мирову угоду з додержанням правил цього Кодексу, що регулюють порядок і наслідки вчинення цих процесуальних дій.

Аналогічна норма міститься й у частині першій статті 408 ЦПК України.

У частині третій статті 174 ЦПК України 2004 року передбачено, що у разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Згідно з частиною третьою статті 206ЦПК України 2004 року у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду встановлено, що порядок і наслідки відмови ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 від позовів здійснені з дотриманням вимог статей 174, 206 ЦПК України 2004 року.

У пункті 4 частини першої статті 255 ЦПК України передбачено, що суд

своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Відповідно до частини другої статті 408 ЦПК України, якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 206 і 207 цього Кодексу, суд визнає нечинними судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно закриває провадження у справі.

За таких обставин судові рішення в частині позовних вимог ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 у силу пункту 4 частини першої статті 255, частини першої статті 414 ЦПК України підлягають визнанню нечинними із закриттям провадження у справі в цій частині.

Судові рішення в частині позовних вимог ОСОБА_3 до ФГ «С-Колос» про розірвання договору оренди земельної ділянки підлягають перегляду за касаційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_5 - на рішення Апеляційного суду Донецької області від 24 травня 2017 року.

Керуючись статтями 255, 402, 409, 414 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 задовольнити та прийняти їх відмову від позовів.

Рішенням Великоновосілківського районного суду Донецької області

від 16 березня 2017 рокута рішення Апеляційного суду Донецької області

від 24 травня 2017 року в частині вирішення позовів ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 до фермерського господарства «С-Колос» про розірвання договорів оренди земельних ділянок визнати нечинними, провадження у справі за позовами ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 до фермерського господарства «С-Колос» про розірвання договорів оренди земельних ділянок закрити.

Продовжити розгляд справи за позовом ОСОБА_3 до фермерського господарства«С-Колос» за касаційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_5 - на рішення Апеляційного суду Донецької області від 24 травня 2017 року.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: І. А. Воробйова

Б. І. Гулько

Г. В. Кривцова

Р. А. Лідовець