Справа № 288/1024/19
Провадження № 2-з/288/14/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2019 року. смт. Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - Рудника М. І.,

з участю секретаря судових засідань - Добрянській В.П.,

представника Позивачів - ОСОБА_1 ,

представників Відповідача - Єльшина В.В, ОСОБА_2 Ю.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт.Попільня Житомирської області в режимі відеоконференції заяву приватного сільськогосподарського підприємства «Жовтневе» про зустрічне забезпечення,

ВСТАНОВИВ:

Приватне сільськогосподарське підприємство «Жовтневе» звернулось до суду з заявою про зустрічне забезпечення в якій вказує, що в провадженні Попільнянського районного суду Житомирської області знаходиться справа № 288/1024/19 за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ПСП «Жовтневе» про стягнення заборгованості по договору іпотеки.

Ухвалою Попільнянського районного суду Житомирської області від 04 липня 2019 року задоволено заяву ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 про забезпечення позову та накладено арешт на рухоме і нерухоме майно, яке належить ПСП «Жовтневе».

Заявник вказує, що заявлення Позивачами абсолютно безпідставного та необґрунтованого позову в пік збирання урожаю 2019 року може поставити під загрозу нормальне існування Відповідача, як суб`єкта господарювання, а саме: сільськогосподарське підприємство, яке забезпечує роботою та заробітною платою місцевих мешканців, а також має періодичний дохід у сезонний період. Більше того, існування вже накладеного арешту на рухоме та нерухоме майно ПСП «Жовтневе» може паралізувати роботу сільськогосподарської техніки під час збирання та перевезення врожаю до його місця переробки/зберігання, у тому числі у зв`язку з тим, що на потужності з переробки та зберігання врожаю накладено арешт за заявою Позивачів, що свідчить про високу ймовірність зазначення збитків Відповідачу від дій Позивачів на орієнтовну суму 600000.00 гривень.

На підставі вищевикладеного, представник Відповідача просить з метою зустрічного забезпечення у справі № 288/1024/19, зобов`язати ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 внести на депозитний рахунок Попільнянського районного суду Житомирської області грошові кошти у розмірі по 200000.00 гривень.

В підготовчому судовому засідання представники Відповідача заяву про зустрічне забезпечення підтримали, просили її задоволити.

Представник Позивачів в підготовчому судовому засіданні заперечувала проти задоволення заяви про зустрічне забезпечення.

Суд, вислухавши представників сторін, дослідивши заяву та письмові матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до частини першої статті 154 ЦПК України, метою зустрічного забезпечення є забезпечення відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову.

Регламентація питання про зустрічне забезпечення позову здійснюється положеннями статті 154 ЦПК України, зокрема вказаною нормою передбачено, що суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

Аналіз наведеної норми вказує на те, що єдиним критерієм застосування судом зустрічного забезпечення позову є забезпечення можливості відшкодування збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову. При цьому можливість таких збитків має бути ретельно досліджена судом, визначено їх потенційний розмір, оцінено співмірність застосованих заходів забезпечення позову розміру таких можливих збитків та розміру зустрічного забезпечення.

В пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» визначено, що особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі, якщо сам позов або пов`язані з матеріально-правовими обмеженнями заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими. Тому, допускаючи забезпечення позову, суд вправі покласти на позивача обов`язок внести на депозитний рахунок суду заставу, достатню для того, щоб запобігти зловживанню забезпеченням позову (проте її розмір не повинен перевищувати розміру ціни позову). За змістом цієї норми суд (суддя), визначивши вид забезпечення позову та розмір застави, повинен зазначити у відповідній ухвалі, що остання звертається до виконання негайно після внесення предмета застави у повному розмірі.

З матеріалів справи вбачається, що предметом спору між сторонами є стягнення з Відповідача заборгованості за договором позики в розмірі 326852.05 доларів США та звертаючись до суду із заявою про накладення арешту на майно підприємства, Позивачі посилалися на те, що Відповідач ухиляється добровільно погасити заборгованість за договором, а тому невжиття таких заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Разом з тим, представником Відповідача не додано до матеріалів заяви розрахунок збитків на підтвердження підстав для визначення розміру зустрічного саме в сумі 600000.00 гривень та не наведено обставин на обґрунтування того, що Відповідач понесе реальні збитки внаслідок застосованого ухвалою суду забезпечення позову.

Таким чином, представник Відповідача не надав доказів щодо вартості арештованого майна та заподіяння збитків Відповідачу, а доводи клопотання, як і визначення розміру зустрічного забезпечення ґрунтується на припущеннях, що вказує на відсутність підстав вважати, що у разі невжиття заходів зустрічного забезпечення Відповідачу будуть завдані реальні збитки.

Не містить також заява та матеріали справи й доказів наявності, передбачених частиною третьою статтею 154 ЦПК України, випадків обов`язкового застосування зустрічного забезпечення.

Окремо слід зазначити, що відповідно до постанови Житомирського апеляційного суду від 10 вересня 2019 року, апеляційну скаргу приватного сільськогосподарського підприємства «Жовтневе» залишено без задоволення, а ухвалу Попільнянського районного суду Житомирської області від 04 липня 2019 року без змін та в даній постанові вказано, що невжиття судом зустрічного забезпечення не є підставою для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки це право, а не обов`язок суду, а обставин за яких суд зобов`язаний застосувати зустрічне забезпечення, представник Відповідача суду не навів.

Реалізація заходів зустрічного забезпечення є правом суду, а не його обов`язком, за виключенням випадків, передбачених частиною третьою статті 154 ЦПК України, в якій зазначено, що суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Аналогічний правовий висновок зроблено Верховним Судом у постанові від 10 квітня 2019 року по справі № 753/2380/18-ц (касаційне провадження № 61-38399св18).

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви представника Відповідача про зустрічне забезпечення.

Керуючись статтею 154, 258-261 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви представника Відповідача приватного сільськогосподарського підприємства «Жовтневе» - Єльшина Валерія Вікторовича про зустрічне забезпечення відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Попільнянського

районного суду М. І. Рудник