Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.02.2019 Справа №607/9944/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі :

головуючого Ромазана В.В.

з участю секретаря Пастернак О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, укладеним між ними 18.07.2014 року, згідно якого відповідач позичив у нього грошові кошти в розмірі 3 000 доларів США, що підтверджується письмовою розпискою. Позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогами повернути кошти, однак, ОСОБА_2 взятого на себе зобовязання не виконав.

Просить стягнути з відповідача в його користь суму неповернутого боргу в розмірі 3 000 доларів США, що еквівалентно станом на момент звернення із позовом в суд 78 270 грн. (26.09 грн. * 3 000, 00 дол. США=78 270 грн.) та 348 доларів США 3% річних, що разом складає 3 348,00 доларів США, що еквівалентно 87 349,32 грн.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 в судове засідання не зявилися. Від представника позивача до суду надійшла заява, в якій він просив розгляд справи проводити у відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, і не повідомив суд про причину своєї неявки, хоча належним чином повідомлялася про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується документально.

Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Таким чином, суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 вересня 2018 року у даній справі проведено підготовче судове засідання, за наслідками якого закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив

Як вбачається із письмової розписки, оглянутої у судовому засіданні, ОСОБА_2, позичив у ОСОБА_1 3000 доларів США. Крім цього, ОСОБА_2 надав у заставу ОСОБА_1 автомобіль марки «Мерседес 312» д.н.з.НОМЕР_1.

05.02.2018 року ОСОБА_1 звертався до ОСОБА_2 з письмовою вимогою про повернення боргу в сумі 3 000 доларів США, яка залишилася без реагування.

Відповідно до вимог ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ч.2 ст.1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

В силу ч.1 ст. 509 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів;3) показаннями свідків.

У судовому засіданні із, наявних при матеріалах справи, письмових доказів встановлено, що на момент звернення позивача до суду, відповідач не виконав зобовязання за договором позики, оскільки не повернув отримані від нього кошти в сумі 3 000,00 доларів США, що еквівалентно 78 270 грн. 00 коп.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Три відсотки річних буде становити: 3 000 дол. США*3%*1245/365=348 дол. США.

Таким чином, суд вважає, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики підлягає до задоволення.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 13, 82, 263, 265, 280-284, 289 ЦПК України, ст.ст. 625, 1046, 1048, 1051 ЦК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 суму неповернутого боргу в розмірі 3 000 (три тисячі) доларів США, що еквівалентно 78 270 (сімдесят вісім тисяч двісті сімдесят) грн. 00 коп. та три відсотки річних в розмірі 348 (триста сорок вісім) доларів США, що еквівалентно 9079 (девять тисяч сімдесят девять) грн. 32 коп., а також 873 (вісімсот сімдесят три) грн. 50 коп. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні із позовом в суд.

Рішення може бути переглянуте Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Реквізити сторін:

позивач - ОСОБА_1, проживає: 46000, м. Тернопіль вул. Білецька, 16.

відповідач - ОСОБА_4, проживає: 46001, м. Тернопіль вул. Чайковського, 39/27, ІПН НОМЕР_2.

Головуючий суддяОСОБА_5