Справа № 318/272/19
Номер провадження №2/318/223/2019
У Х В А Л А
іменем України

"15" лютого 2019 р. м. Камянка-Дніпровська

Суддя Камянсько-Дніпровського районного суду Запорізької області Комишня Н.І., розглянувши матеріали позовної заяви Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди за недонос речового майна, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 кошти в якості відшкодування майнової шкоди.

Приходжу до висновку про необхідність відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з наступних підстав.

У ч.3 ст.3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із ч.1 ст.19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Згідно з п.17 ч.1 п.1 ст.4 КАС публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Частиною 4 ст.5 КАС України передбачено, що суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду у випадках, визначених Конституцією та законами України.

У даній справі, позов пред`явлено військовою частиною до фізичної особи - колишнього військовослужбовця про стягнення майнової шкоди, завданої ним під час проходження військової служби.

Звертаючись до суду із зазначеним позовом, Військова частина НОМЕР_1 послалась на те, що відповідачі були зараховані до списків особового складу військової частини та всі види забезпечення, на продовольче забезпечення з жовтня 2016 року. Під час проходження служби вони забезпечувались форменим одягом за рахунок державних коштів. Відповідачів було звільнено наказом командира у запас та виключено з усіх видів забезпечення та направлено для зарахування на військовий облік до Кам`янсько-Дніпровського РВК Запорізької області. При звільненні, з відповідачів за речове майно строк носіння якого не закінчився, з урахуванням зносу підлягала утриманню сума коштів - з ОСОБА_2 5724,34 грн., з ОСОБА_1 6111,06 грн. Під час виключення із списків особового складу військоої частини з ОСОБА_2 було утримано частково кошти в сумі 3163,85 грн., з ОСОБА_1 1678,25 грн. Залишилися невідшкодованими вартість виданих відповідачам предметів речового майна строк носіння яких не закінчився з урахуванням зносу в сумі 2560,49 грн. з ОСОБА_2 , 4442,81 грн. з ОСОБА_1 , яка підлягає стягненню з них.

Тобто спірні правовідносини виникли у зв`язку із завданням відповідачами шкоди державі під час проходження публічної служби.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» зводиться не лише до правової основи самого існування суду, але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

З огляду на вищезазначені вимоги закону, указані спори підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства як такі, що пов`язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема, і питанням відповідальності за рішення, дії чи бездіяльність на відповідній посаді, що призвели до завдання шкоди, навіть якщо притягнення цієї особи до відповідальності шляхом подання відповідного позову про стягнення такої шкоди відбувається після її звільнення з військової служби.

Такий висновок зроблено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 05.12.2018 року у справі № 818/1688/16, в якій зазначено про відступ від раніше висловленої правової позиції у постановах від 10 квітня 2018 року у справі № 533/934/15-ц, від 20 червня 2018 року у справі № 815/5027/15, від 3 жовтня 2018 року у справі № 755/2258/17 в аналогічних спорах.

Зазначене підтверджується також і постановою Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 року у справі №734/3102/16-ц.

За правилом п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи вищевикладене, у відкритті провадження у справі необхідно вдмовити, оскільки цей спір не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства. Позивачу належить роз`яснити, що даний спір підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства.

На підставі викладеного та керуючись п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовною заявою Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди за недонос речового майна.

Роз`яснити Військовій частині НОМЕР_1 , що даний спір підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства.

Відповідно ст.ст. 353, 354, п.п.п.15.5 пп.15 п. 1 Розділу XIII (Перехідні положення) ЦПК України, ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду (до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи - через Камянсько-Дніпровський районний суд Запорізької області) шляхом подачі апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня складання даної ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.І.Комишня