Постанова

Іменем України

13 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 574/4561/15-ц

провадження № 61-10174св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Білоконь О. В., Гулька Б. І., Синельникова Є. В., Черняк Ю. В. (суддя-доповідач);

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - ОСОБА_2,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Апеляційного суду Сумської області від 05 липня 2016 року у складі колегії суддів: Хвостика С. Г., Лузан Л. В., Собини О. І.,

ВСТАНОВИВ

Короткий зміст позовних вимог

1. У вересні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

2. Позовну заяву мотивовано тим, що 25 вересня 1993 року сторони зареєстрували шлюб, який рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 05 березня 2015 року розірвано.

3. У період шлюбу вони придбали майно, що належить їм на праві спільної сумісної власності, а саме: житловий будинок АДРЕСА_6; квартиру АДРЕСА_1; автомобіль «Сhevrolet Aveo», реєстраційний номер НОМЕР_1, 2008 року випуску; автомобіль «ЗІЛ - ММЗ 554 М», реєстраційний номер НОМЕР_2, 2002 року випуску; мопед «SIGMA Line 50 Х», реєстраційний номер НОМЕР_3, 2011 року випуску; трактор колісний «Т-25 А», реєстраційний номер НОМЕР_4, 1990 року випуску. Сторони не можуть дійти згоди щодо поділу майна подружжя.

4. Ураховуючи викладене, ОСОБА_1 просив виділити йому у власність житловий будинок АДРЕСА_6, автомобіль «ЗІЛ - ММЗ 554 М», мопед «SIGMA Line 50 Х» та трактор колісний «Т-25 А», відповідачу виділити у власність квартиру АДРЕСА_1 та легковий автомобіль «Сhevrolet Aveo», реєстраційний номер НОМЕР_1, 2008 року випуску.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

5. Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 03 березня 2016 року у складі судді Буток Т. А. позов ОСОБА_1 задоволено.

5.1. Виділено ОСОБА_1 житловий будинок АДРЕСА_6 вартістю 115 575 грн, автомобіль «ЗІЛ - ММЗ 554 М», реєстраційний номер НОМЕР_2, 2002 року випуску, вартістю 40 000 грн, мопед «SIGMA Line 50 Х», реєстраційний номер НОМЕР_3, 2011 року випуску, вартістю 1 000 грн, трактор колісний «Т-25 А», реєстраційний номер НОМЕР_4, 1990 року випуску, вартістю 40 000 грн, а всього на загальну суму 196 575 грн, та визнано за ним право власності на вказане майно.

5.2. Виділено ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_2, вартістю 603 324 грн, автомобіль «Сhevrolet Aveo», реєстраційний номер НОМЕР_1, 2008 року випуску, вартістю 137 046 грн, всього на загальну суму 740 370 грн, та визнано за нею право власності на вказане майно.

6. Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що набуте сторонами за час шлюбу майно може бути реально поділено між ними з урахуванням фактичного порядку користування вказаним майном та інтересів кожної із сторін і даних про те, що кожному з них можливо виділити як жиле приміщення, так і транспортний засіб.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

7. Рішенням Апеляційного суду Сумської області від 05 липня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 03 березня 2016 року в частині поділу житлового будинку АДРЕСА_6 і квартири АДРЕСА_3 змінено та ухвалено в цій частині нове рішення, яким визнано за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в порядку поділу майна колишнього подружжя право власності на 1/2 частку у вказаному майні, а саме: у житловому будинку за вказаною адресою, а також у квартирі за зазначеною адресою, за кожним.

7.1. В іншій частині рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 03 березня 2016 року залишено без змін.

7.2. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 28 023 грн грошової компенсації за надлишково отримане майно.

8. Рішення апеляційного суду мотивоване тим, що спірний житловий будинок та квартира набуті сторонами у період шлюбу, тому є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, яке відповідно до статей 60, 70, 71 Сімейного кодексу України (далі - СК України) підлягає поділу по 1/2 частини кожному. Також суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що оскільки вартість рухомого майна, виділеного позивачу, становить 81 000 грн, вартість рухомого майна виділеного відповідачу, становить 137 046 грн, то з відповідача на користь позивача необхідно стягнути грошову компенсацію за надлишково отримане нею майно в сумі 28 023 грн, що буде відповідати рівності прав сторін.

Короткий зміст касаційної скарги

9. У касаційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

10. Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції не надав належної оцінки тому, що ОСОБА_2 залишила спірний житловий будинок та не проживала у ньому. Суд першої інстанції повно та всебічно з'ясував обставини справи та дотримуючись вимог матеріального та процесуального права, враховуючи неприязні стосунки між сторонами, розподілив майно, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, з урахуванням інтересів сторін.

11. У касаційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати частково рішення апеляційного суду та ухвалити нове рішення, яким визнати за ОСОБА_2 та ОСОБА_1по 1/2 частині на автомобіль «ЗІЛ - ММЗ 554 М», реєстраційний номер НОМЕР_2, трактор колісний «Т-25-А», реєстраційний номер НОМЕР_4, та автомобіль «Сhevrolet Aveo», реєстраційний номер НОМЕР_1.

12. Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції не надав належної оцінки тому, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Таким чином, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають право власності на транспортні засоби в рівних частках. Крім того, нею не було внесено та вона не бажає вносити на депозитний рахунок суду компенсацію за визнаний за нею автомобіль «Сhevrolet Aveo», реєстраційний номер НОМЕР_1.

Надходження касаційної скарги до Верховного Суду

13. 19 вересня 2016 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ відкрито касаційне провадження в указаній справі, за касаційною скаргою ОСОБА_1

14. 23 вересня 2016 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ відкрито касаційне провадження в указаній справі, за касаційною скаргою ОСОБА_2

15. Ухвалою колегії суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 липня 2017 року справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя призначено до судового розгляду.

16. 27 лютого 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Позиція Верховного Суду

17. Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

18. Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що касаційні скарги підлягають частковому задоволенню.

Оцінка аргументів учасників справи та висновків судів першої й апеляційної інстанцій

19. Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

20. Відповідно до вимог частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

21. Відповідно до частин першої, другої та п'ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

22. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

23. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

24. Судами попередніх інстанцій установлено, що сторони з 25 вересня 2003 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 05 березня 2015 року (а. с. 4).

25. За час шлюбу сторони за спільні кошти придбали житловий будинок АДРЕСА_6; квартиру АДРЕСА_4; автомобіль «ЗІЛ - ММЗ 554 М», реєстраційний номер НОМЕР_2, 2002 року випуску; мопед «SIGMA Line 50 X», реєстраційний номер НОМЕР_3, 2011 року випуску; трактор колісний «Т-25 А», реєстраційний номер НОМЕР_4, 1990 року випуску; автомобіль «Сhevrolet Aveo», реєстраційний номер НОМЕР_1, 2008 року випуску (а. с. 5, 6, 12, 13, 14).

26. Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи від 30 листопада 2015 року ринкова вартість житлового будинку АДРЕСА_6 становить 115 575 грн (а. с. 51-61, 62-72).

27. Згідно з висновком судової будівельно-технічної експертизи від 23 листопада 2015 року ринкова вартість квартири АДРЕСА_5 становить 603 324 грн (а. с. 73-83, 84-94).

28. Згідно зі звітом про незалежну оцінку ринкової вартості колісно-транспортного засобу від 23 листопада 2015 року ринкова вартість автомобіля «Сhevrolet Aveo», реєстраційний номер НОМЕР_1, 2008 року випуску, становить 137 046 грн (а. с. 95-101, 102-106).

29. Крім того, між сторонами досягнуто згоди щодо вартості іншого спірного майна, а саме: автомобіля «ЗІЛ - ММЗ 554 М», реєстраційний номер НОМЕР_2, 2002 року випуску, у розмірі 40 000 грн, мопеда «SIGMA Line 50 X», реєстраційний номер НОМЕР_3, 2011 року випуску, у розмірі 1 000 грн, трактора колісного «Т-25 А», реєстраційний номер НОМЕР_4, 1990 року випуску, у розмірі 40 000 грн.

30. Відповідно до частини третьої статті 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

31. Статтею 60 СК України конкретизовано, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

32. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

33. Згідно із частиною першою статті 61 Сімейного кодексу України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

34. Статтею 63 СК України закріплено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

35. Відповідно до частини першої статті 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою.

36. Згідно із частиною 1 першою статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

37. Відповідно до положень частини першої та другої статті 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

38. Згідно із частинами четвертою та п'ятою статті 71 СК України присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України; присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

39. Отже, в разі, коли один з подружжя не вчинив передбачених частиною п'ятою статті 71 СК України дій щодо попереднього внесення відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між сторонами відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

40. Пунктом 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» судам роз'яснено, що вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин четвертої, п'ятої статті 71 СК України щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

41. Стягуючи з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 28 023 грн грошової компенсації за надлишково отримане рухоме майно, суд апеляційної інстанції не надав належної оцінки тому, що присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за двох умов: 1) за наявності згоди того з подружжя, кому присуджується грошова компенсація, 2) за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми компенсації на депозитний рахунок суду.

42. Суд апеляційної інстанції не з'ясував думку ОСОБА_2 щодо передачі автомобіля «Сhevrolet Aveo», реєстраційний номер НОМЕР_1, 2008 року випуску, у її власність, не встановив, чи згодна вона на сплату компенсації вартості частки у праві власності на автомобіль, та чи внесена необхідна грошова сума компенсації на депозитний рахунок суду.

43. Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що суд апеляційної інстанції неправильно застосував до спірних правовідносин норми частини четвертої та п'ятої статті 71 СК України, що призвело до неправильного вирішення спору.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

44. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо: суд не дослідив зібрані у справі докази; або суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів, або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

45. Оскільки суд не встановив фактичних обставин, від яких залежить правильне вирішення справи, та не перевірив доводи сторін і надані на їх підтвердження докази, то ухвалене апеляційним судом судове рішення відповідно до частини третьої статті 411 ЦПК України підлягає скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 402, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити частково.

2. Рішення Апеляційного суду Сумської області від 05 липня 2016 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: О. В. Білоконь

Б. І. Гулько

Є. В. Синельников

Ю. В. Черняк