Ухвала

23 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 577/1588/17

провадження № 61-37570св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Курило В. П. (суддя-доповідач), Коротуна В. М., Червинської М. Є.,

розглянув заяву ОСОБА_1 про повернення судового збору, сплаченого за подання касаційної скарги на постанови апеляційного суду Сумської області від 16 травня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Конотопської об`єднаної державної податкової інспекції про зобов`язання внести запис до трудової книжки, стягнення невиплаченої при звільненні належної суми та компенсацію за невикористану відпустку у зв`язку з навчанням,

ВСТАНОВИВ:

02 червня 2018 року ОСОБА_1 через засоби поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанови апеляційного суду Сумської області від 16 травня 2018 року та направити справу на розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судом норм матеріального та порушенням норм процесуального права.

За подання касаційної скарги ОСОБА_1 було сплачено судовий збір у розмірі 2 560,00 грн.

Постановою Верховного Суду від 22 квітня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Постанови апеляційного суду Сумської області від 16 травня 2018 року залишено без змін.

У серпні 2019 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 , в якій заявник просить повернути судовий збір у розмірі 2 560,00 грн та комісію у розмірі 25,60 грн, сплачені ним за подання касаційної скарги на постанови апеляційного суду Сумської області від 16 травня 2018 року.

Листом Верховного Суду від 29 серпня 2019 року витребувано матеріали цивільної справи № 577/1588/17з Конотопського міськрайонного суду Сумської області.

У вересні 2019 року матеріали справи № 577/1588/17 надійшли до Верховного Суду та передано судді-доповідачу.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У статті 1 Закону України «Про судовий збір» визначено поняття судового збору, як збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 в частині повернення 25,60 грн комісії банку слід відмовити, оскільки вказані кошти не є судовим збором і Законом України «Про судовий збір» їх повернення не передбачено.

Відповідно до частини другої статті 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Відповідно до частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: 1) зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом;

2) повернення заяви або скарги; 3) відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі; 4) залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням); 5) закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Відповідно до частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених

статтею 430 цього Кодексу.

Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки постановою Верховного Суду від 22 квітня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, постанови апеляційного суду Сумської області від 16 травня 2018 року залишено без змін, тобто Верховним Судом не змінювалися оскаржувані судові рішення та не ухвалювалося нове судове рішення у даній справі, Верховний Суд дійшов висновку, що підстави, передбачені частиною першою статті 270 ЦПК України, для ухвалення додаткового рішення, відсутні.

Верховним Судом також не встановлено підстав, передбачених частиною першою статті 7 Закону України «Про судовий збір», для повернення судового збору.

Враховуючи викладене,у задоволенні заяви ОСОБА_1 про повернення судового збору, сплаченого ним за подання касаційної скарги на постанови апеляційного суду Сумської області від 16 травня 2018 року слід відмовити.

Керуючись статтями 133, 270 ЦПК України, статтями1, 7 Закону України «Про судовий збір», Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про повернення судового збору, сплаченого за подання касаційної скарги на постанови апеляційного суду Сумської області від 16 травня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Конотопської об`єднаної державної податкової інспекції про зобов`язання внести запис до трудової книжки, стягнення невиплаченої при звільненні належної суми та компенсацію за невикористану відпустку у зв`язку з навчанням.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. П. Курило

В. М. Коротун

М. Є. Червинська