КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2019 року м. Київ

Унікальний номер справи № 759/15040/17

Апеляційне провадження № 22-ц/824/11634/2019

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Левенця Б.Б.,

суддів - Ратнікової В.М., Борисової О.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні) апеляційну скаргу Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 13 червня 2019 року, ухвалене під головуванням судді Шум Л.М., по справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» про відшкодування матеріальної шкоди, -

в с т а н о в и в :

У жовтні 2017 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив стягнути з відповідача 15 233 грн. на відшкодування матеріальної шкоди, судові витрати покласти на відповідача.

В обґрунтування вимог зазначав, що на підставі договору купівлі-продажу від 14 вересня 2001 року він є власником квартири АДРЕСА_1 . Позивач зазначав, що над його квартирою знаходиться технічний поверх, де проходить мережа гарячого та холодного водопостачання. Внаслідок того, що відповідач неналежним чином виконує свої обов`язки щодо обслуговування вказаного будинку, у будинку постійно трапляються пориви мереж гарячого та холодного водопостачання та його квартиру заливає.

Вказував, що починаючи з 2011 року належну йому квартиру неодноразово затоплювало з вини відповідача, у зв`язку з чим позивач звертався з заявами від 27 жовтня 2011 року, 31 січня 2014 року, 15 лютого 2017 року та 22 березня 2017 року до відповідача щодо відшкодування завданої йому шкоди, проте, його заяви були залишені без задоволення.

Звертав увагу на те, що 06 березня 2017 року відбулося чергове залиття його квартири внаслідок пориву мереж гарячого водопостачання на технічному поверсі. Відповідно до локального кошторису на будівельні роботи вартість відновлювального ремонту квартири складає 15 233 грн., які позивач просив стягнути (а.с. 2-3).

У відзиві на позовну заяву представник відповідача Стукалов А. просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на те, що комунальне підприємство капітальних ремонтів житлового фонду не проводить взагалі, витрати на капітальний ремонт не входять до складу тарифу на оплату послуг з утримання та проводиться за кошти міського бюджету. Зазначав, що оскільки строк експлуатації водопровідних труб давно минув підприємством було подано пропозиції щодо формування адресного переліку по видам робіт з капітального ремонту житлового фонду. Фінансування зазначених робіт з міського бюджету здійснено не було. Вказаний відзив був поданий представником без підпису особи, яка його подала, у зв`язку з чим, суд не прийняв його до уваги (а.с. 46-49).

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 13 червня 2019 року позов ОСОБА_1 до КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» про відшкодування матеріальної шкоди задоволено. Стягнуто з КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 15 233 грн. та судові витрати в сумі 3 150,00 грн., а всього підлягає стягненню - 18 383 грн. (а.с. 55, 56-60).

Не погодившись з рішенням районного суду, 19 липня 2019 року представник КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» - Стукалов А.В. звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просив апеляційну скаргу задовольнити, скасувати рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову (а.с. 62-68).

Апеляційну скаргу мотивував тим, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, зокрема ст. 1166 ЦК України, яка встановлює презумпцію лише вини, а не всіх елементів складу делікту. Судом не встановлені, які саме дії чи бездіяльність призвели до заподіяння шкоди, не встановлено причинно-наслідковий зв`язок між діями та шкодою та не оцінено докази та аргументи, що вказують на відсутність вини відповідача. Вказував, що судом також не встановлено на кого покладений обов`язок з проведення капітального ремонту будинку, а саме труб, на яких сталася аварія. Зазначав, що мешканці будинку АДРЕСА_2 ініціативу у прийнятті участі у міських програмах щодо проведення капітального ремонту не виявляють, а такі відповідачем ремонти не проводяться.

14 серпня 2019 року ОСОБА_1 направив до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просив рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення (а.с. 83-87).

За правилами ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 13 червня 2019 року розглянута апеляційним судом в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні).

Розглянувши матеріали позовної заяви, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 14 вересня 2001 року є власником квартири АДРЕСА_3 (а.с. 8).

Вказана квартира розташована на 13 поверсі 13-поверхового будинку, який знаходиться на обслуговуванні КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва».

Відповідно до акту від 06 березня 2017 року, затвердженого головою комісії - головним інженером ЖЕД-7 ОСОБА_5, членами комісії: інженером ОСОБА_4 , мешканцем квартири АДРЕСА_5 - ОСОБА_1 , у квартирі АДРЕСА_3 сталось залиття, в результаті чого в кімнаті - 19,6 кв.м. - стеля: сліди залиття до 7 кв.м., стіни: відшарування та наслідки залиття по всій площі; кухня 7,8 кв.м. - стеля: відшарування шпалер по всій площі, стіни: залиття по всій площі висотою 1,2 м, відшарування плитки 0,8 кв.м., підлога: відшарування плитки по всій площі; коридор - 6,1 кв.м. - стеля: відшарування штукатурного шару по всій площі, стіни: відшарування верхнього штукатурного шару, відшарування штукатурного шару міжпанелевих швів 0,5 м.п., підлога: відшарування плитки площею 0,4 кв.м., руйнування вмонтованої дерев`яної шафи; ванні - 2,8 кв.м. - стеля: відшарування шпалер по всій площі, стіни: відшарування шпалер по периметру висотою 0,6 м; санвузол - 1,0 кв.м. - стеля: відшарування штукатурного шару по всій площі, відшарування штукатурного шару між панельних швів, стіни: відшарування шпалер по всій площі, руйнування стінової перегородки. Причиною залиття є порив мереж гарячого водопостачання на технічному поверсі будинку, який розташований над квартирою позивача(а.с. 20).

Локальним кошторисом на будівельні роботи №2-1-1 квартири АДРЕСА_3 встановлено, що після залиття вартість ремонтних робіт становить 15 233 грн. (а.с. 4-7).

Судом встановлено, що КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» створене на підставі рішення Київської міської ради від 09 жовтня 2014 року №270/270 «Про удосконалення структури управління житлово-комунальним господарством міста Києва», яке набрало чинності з 01 січня 2015 року.

Відповідно до Розпорядження Святошинської РДА від 06 лютого 2015 року № 58 «Про передачу та закріплення житлового і нежитлового фонду за комунальним підприємством» та від 12 березня 2015 року № 118 «Про передачу та закріплення майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва за комунальним підприємством Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» Комунальному підприємству передано весь житловий фонд, інше рухоме та нерухоме майно, яке перебувало на балансі КП «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду в Святошинському районі м. Києва» та КП «РЕО» та відповідно повноваження щодо надання послуг з утримання будинків, споруд, прибудинкових територій та об`єктів благоустрою.

Таким чином, судом встановлено, що на момент залиття квартири АДРЕСА_3 у березні 2017 року обов`язок з надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової територій покладено на відповідача КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва».

Позивач звертався до КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» з заявою від 22 березня 2017 року про відшкодування завданих збитків (а.с. 13).

Відповідач надав відповідь на заяву №107/56/М-178-354 від 19 квітня 2017 року та зазначив, що судом не встановлено вину у заподіянні шкоди, тому питання щодо відшкодування шкоди, завданої майну, може бути вирішено в судовому порядку в межах кошторису наданого підприємством (а.с. 35).

Ухваливши рішення про задоволення позову суд першої інстанції виходив з того, що балансоутримувачем будинку АДРЕСА_2 є КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва», факт залиття квартири та суми шкоди позивачем доведено, а відповідачем доводи позову жодним письмовим доказом не спростовано.

Колегія суддів погодилась з таким висновком суду з огляду на наступне.

Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яки особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

За змістом ст. 1166 ЦК України обов`язок відшкодувати заподіяну шкоду покладається на особу, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Особливістю деліктної відповідальності за завдану шкоду є презумпція вини. Отже, відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам заподіювач шкоди.

Згідно з п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» управитель багатоквартирного будинку - фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб.

Відповідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку.

За змістом п. 7 ч. 4 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» управитель багатоквартирного будинку зобов`язаний за рішенням співвласників багатоквартирного будинку та в межах виділених ними коштів організовувати виконання та виступати замовником робіт з капітального ремонту (заміни) спільного майна багатоквартирного будинку.

Згідно з ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Заперечуючи проти позову відповідач будь-яких належних та допустимих доказів того, що залиття квартири відбулось не з його вини не надав.

При цьому будь-яких доказів того, що КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» належним чином виконував покладені на нього обов`язки Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року, Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджені Наказом № 76 Держжитлокомунгоспу України від 17.05.2005 року щодо перевірки стану внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку із складенням відповідного акта та утримування внутрішньобудинкові мережі у належному технічному стані, здійснення їх технічного обслуговування та ремонту, останнім також не надано.

Належних та допустимих доказів на підтвердження відсутності у відповідача вини у завданні позивачу шкоди, у передбаченому ст.ст. 12, 81 ЦПК України порядку суду не надано, тому судом першої інстанції правомірно покладено на нього обов`язок щодо відшкодування позивачу шкоди, завданої залиттям на підставі ст. 1166 ЦК України.

Так, судом встановлено, що відповідач є балансоутримувачем будинку АДРЕСА_2 , надає співвласникам даного будинку послуги по утриманню будинку та прибудинкової території і, відповідно до вимог ст. 24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», як балансоутримувач зобов`язаний забезпечити умови для своєчасного проведення капітального та поточного ремонтів, відповідно до встановлених стандартів, нормативів, норм та правил, забезпечити належні експлуатацію та утримання майна, що перебуває на його балансі.

Встановивши, що у березні 2017 року з технічного поверху будинку АДРЕСА_2 відбулося залиття квартири АДРЕСА_5 цього будинку, власником якої є позивач, причиною залиття є порив мереж гарячого водопостачання на технічному поверсі, внаслідок чого позивачу заподіяно матеріальну шкоду, розмір якої визначено локальним кошторисом і становить 15 232 грн., суд дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача матеріальної шкоди.

Проте колегія суддів не погоджується з висновком суду щодо стягнення з відповідача судових витрат на правничу допомогу в сумі 2 500 грн. з наступних підстав.

За змістом ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно з ч. 3. ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частинами 1, 2 ст. 134 ЦПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч. 1 ст. 137 ЦПК України).

Враховуючи вищевикладене, оскільки у матеріалах справи відсутні докази того, що позивачу надавав професійну правничу допомогу у даній справі адвокат та разом з позовом не було подано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, вимога позивача про стягнення 2500 грн. витрат на правничу допомогу задоволенню не підлягає.

Вказаний довід апеляційної скарги суд апеляційної інстанції визнав обґрунтованим.

З огляду на положення п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, судові рішення у малозначних справах касаційному оскарженню не підлягають, крім випадків, передбачених цією статтею.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, 374, 376, 381-382, 384 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» - задовольнити частково.

Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 13 червня 2019 року скасувати в частині стягнення з Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» на користь ОСОБА_1 судових витрат в сумі 2 500 грн. і ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні цих вимог ОСОБА_1 .

У зв`язку з цим абзац другий резолютивної частини рішення Святошинського районного суду міста Києва від 13 червня 2019 року викласти в наступній редакції.

Стягнути з Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» (код ЄДРПОУ - 39607507) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) матеріальну шкоду в розмірі 15233 грн. та 650 грн. судового збору за розгляд справи районним судом.

В іншій частині рішення Святошинського районного суду міста Києва від 13 червня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно з моменту прийняття і оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає.

Дата складання повного судового рішення - 20 вересня 2019 року.

Судді Київського апеляційного суду: Б.Б. Левенець

В.М. Ратнікова

О.В. Борисова