пр. № 2/759/4961/19
ун. № 759/9993/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2019 року м. Київ

Суддя Святошинського районного суду м. Києва Марко Я.Р., за участю секретаря судового засідання Шапаренка О.С., представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника відповідача ОСОБА_3 - адвоката Безпалюк Наталії Володимирівни про закриття провадження в частині позовних вимог та скасування заходів забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 ., третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чмирук Олександр Валерійович про визнання договорів дарування земельної ділянки та частини житлового будинку недійсними,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про визнання договорів дарування земельної ділянки та частини житлового будинку недійсними.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 20.06.2019 року прийнято до розгляду та відкрито провадження справі. Постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження.

У підготовче засідання 31.07.2019 року з`явились позивач та його представник, відповідач 1 - ОСОБА_4 та представник відповідача 2 - ОСОБА_5 . У підготовчому засіданні оголошено перерву до 03.09.2019 року.

03.09.2019 року у підготовче засідання з`явився представник позивача. Представник відповідача 2 - ОСОБА_5. на адресу суду направила клопотання про відкладення розгляду справи. Від третьої особи надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Судом поставлено на обговорення клопотання представника відповідача 2 ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_5. про закриття провадження у справі в частині позовних вимог та скасування заходів забезпечення позову.

В обґрунтування клопотання адвокатом ОСОБА_5. зазначено, що позивач ОСОБА_1 , зокрема, просить суд визнати недійсним договір дарування від 22.05.2018 року 33/100 земельної ділянки з кадастровим номером :75:226:0007 , який був укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 та був посвідчений ПН КМНО Чмируком О.В, реєстровий № 1551. Однак, рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 16.01.2019 року у справі № 759/9124/18 визнано недійсним договір дарування 33/100 земельної ділянки з кадастровим номером :75: 226:0007 укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 та був посвідчений ПН КМНО Чмируком О.В, реєстровий № 1551. Постановою Київського апеляційного суду зазначене вище рішення скасовано, ухвалено нове рішення яким позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про визнання правочину недійсним залишено без задоволення, а також скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою суду від 19.06.2018 року. На думку представника підстава та предмет позовних вимог ОСОБА_1 є однаковими, а тому, оскільки судом вже ухвалено рішення за позовом ОСОБА_1 наразі доцільно закрити провадження в частині вимог щодо визнання недійсним договору дарування від 22.05.2018 року 33/100 земельної ділянки з кадастровим номером :75:226:0007 укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 та був посвідчений ПН КМНО Чмируком О.В, реєстровий № 1551 та скасувати заходи забезпечення позову вжиті ухвалою суду від 05.06.2019 року.

Представник позивача ОСОБА_2 . заперечував проти задоволення вищевказаного клопотання.

Суд, дослідивши матеріали справи та клопотання, вислухавши думку представника позивача, дійшов наступної думки.

Відповідно до частини 3 статті 255 Цивільного процесуального кодексу України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

З матеріалів справи вбачається, що підставою визнання недійсним договору дарування 33/100 земельної ділянки з кадастровим номером :75:226:0007 укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у справі № 759/9124/18 стало укладення даного договору всупереч закону, з метою уникнення виконання рішення про стягнення боргу, оскільки ОСОБА_4 не має іншого майна, на яке б можливо було звернути стягнення, вчинення договору дарування зазначеної земельної ділянки фактично було направлено на виведення майна ОСОБА_4 з-під звернення стягнення за невиконаними зобов`язаннями, а укладення такого договору порушувало права позивача, як стягувача.

Суд звертає увагу, що позивачем у позовній заяві зазначено, що підставою звернення до суду в даний час, в межах справи № 759/9993/19 щодо визнання недійсним договору дарування 33/100 земельної ділянки з кадастровим номером :75:226 :0007 укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 стало, зокрема, те, що зазначений договір дарування укладений з порушенням вимог чинного законодавства. Фактично, за твердженням позивача, укладений договір дарування являє собою прихований договір купівлі-продажу, спрямований на припинення права власності у дарувальника і виникнення права власності в обдарованої особи з тією лише різницею, що договір дарування є безоплатним, а тому дарувальник не має права вимагати від обдарованої особи зустрічних дій. Крім того, ОСОБА_4 будучи обізнаною про стягнення з неї боргу у сумі 489 587 грн. на підставі рішення Святошинського районного суду м. Києва у справі № 759/13681/17 від 29.11.2017 року, залишеним без змін постановою Апеляційного суду м. Києва від 12.04.2018 року, а також те, що ухвалою Святошинського районного суду м. Києва у справі № 759/13681/17 від 04.10.2017 року застосовано заходи забезпечення позову, не повідомила про дану обставину ОСОБА_1 . Також, відповідно до п. 6 укладеного договору дарування, зазначено, що дарувальник підтверджує, що земельна ділянка не перебуває під забороною (арештом), однак на дату укладення договору ОСОБА_4 була обізнана про накладення арешту судом на земельну ділянку, яка була предметом договору, однак шляхом обману підписала договір.

Виходячи з наведеного вище, вбачається, що при зверненні до суду, позивач ОСОБА_1 з вимогою про визнання недійсним договору дарування 33/100 земельної ділянки з кадастровим номером :75:226: 0007 укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в межах справи № 759/9993/19 посилається також на інші підстави, які не були предметом розгляду при вирішенні спору у справі № 759/13681/17, відтак, суд не вбачає за доцільне задовольняти заяву представника відповідача ОСОБА_3 - адвоката Безпалюк Наталії Володимирівни про закриття провадження у справі в частині позовних вимог.

Відповідно до вимог частини 1 статті 158 Цивільного процесуального кодексу України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Згідно з частиною 9 статті 158 Цивільного процесуального кодексу України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Враховуючи те, що на даний час підстави для закриття провадження у справі відсутні, вимога щодо скасування заходів забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 158, 255 Цивільного процесуального кодексу України, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволені заяви представника відповідача ОСОБА_3 - адвоката Безпалюк Наталії Володимирівни про закриття провадження в частині позовних вимог та скасування заходів забезпечення позову.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя Я.Р. Марко