КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2019 року Київський апеляційний суд в складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - Заришняк Г.М.

Суддів - Мараєвої Н.Є., Рубан С.М.

при секретарі - Камінської Є.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 04 червня 2019 року, постановленого у складі судді П`ятничук І.В., у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Алькор Інвест», Публічне акціонерне товариство «ОКСІ БАНК», третя особа: Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» про захист прав споживачів шляхом визнання недійсним договорів про відступлення прав вимог за кредитним договором №014/4038/82/59423 від 17.08.2007 р. та договором іпотеки,-

В С Т А Н О В И В :

В серпні 2018 року позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ТОВ «ФК «Алькор Інвест», ПАТ «ОКСІ БАНК», третя особа: ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про захист прав споживачів шляхом визнання недійсним договорів про відступлення прав вимог за кредитним договором №014/4038/82/59423 від 17.08.2007 р. та договором іпотеки.

В обґрунтування позову, з урахуванням поданих уточнених позовних вимог, зазначала, що на підставі договору відступлення права вимоги від 31.05.2018 року та Договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки від 01.06.2018 року, укладених між ПАТ «Оксі Банк» та ТОВ «ФК «Алькор Інвест», останнє придбало право вимоги за кредитним договором № 014/4038/82/59423 від 17.08.2007 року та договором іпотеки від 17.08.2007 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щелковим Д.М., за реєстровим номером 1564.

З листа ТОВ «ФК «Алькор Інвест» від 03.07.2018 року вона дізналась, що у неї перед відповідачем існує заборгованість за кредитним договором в розмірі 15 207 976,89 грн., при цьому позивач зазначала, що дана заборгованість базується на кредитному договорі, який був розірваний вісім років тому, та вказана заборгованість не обґрунтована жодним розрахунком, у зв`язку з чим вона вимушена була звернутись до суду з даним позовом. Посилаючись на ст.ст.203, 215, 216, 639, 653, 654 ЦК України, та з урахуванням уточнених позовних вимог просила позов задовольнити.

Ухвалою судді Святошинського районного суду м.Києва від 08 серпня 2018 р. відкрито провадження по справі.

Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 09 серпня 2018 р. заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задоволено та до розгляду справи по суті, в порядку забезпечення позову, накладено арешт на нерухоме майно - земельну ділянку площею 0,8749 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :08:002:0004, заборонивши будь-яким особам вчиняти дії щодо перереєстрації прав власності стосовно зазначеної земельної ділянки.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 26.11.2018 р. за клопотанням представника позивача до участі в справі залучено в якості третю особу ПАТ «Райффайзен Банк Аваль».

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 04 червня 2019 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачка ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» проти апеляційної скарги заперечував, вважаючи рішення суду законним. Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість постановленого рішення суду в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовуОСОБА_1 про визнання недійсним договорів про відступлення прав вимог за кредитним договором №014/4038/82/59423 від 17.08.2007 р. та договором іпотеки, суд першої інстанції виходив з його недоведеності та необґрунтованості.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу, а саме: зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно зі ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Як вбачається з матеріалів справи і це було встановлено судом, що 17.08.2007р. між ВАТ "Райффайзен Банк Аваль", правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №014/4038/82/59423, відповідно до умов якого ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», надав позивачці кредит на споживчі цілі на умовах його забезпечення, строковості, повернення та плати за користування у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 439 305 доларів США на строк до 17.08.2017р. під 13,50 відсотків річних.

З метою забезпечення виконання умов кредитного договору 17.08.2007р. було укладено договір іпотеки, зареєстрований в реєстрі за № 1564 та посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щелковим Д.М., відповідно до якого у випадку невиконання ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором, ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», має право звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: земельну ділянку площею 0,8749 га за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 № 380167 , виданого Києво-Святошинським районним відділом земельних ресурсів 15.07.2003р.

27.03.2009 року, за заявою позивачки було підписано до кредитного договору додаткову угоду № 1, згідно з п. 1 якої позивачці тимчасово на період з 15.04.2009 р. до 15.03.2010р. зменшено розмір щомісячного платежу за кредитним договором до розміру процентів (встановлені кредитні канікули). Протягом строку кредитних канікулів різниця між розміром щомісячного платежу позивачки полягає сплаті за рахунок додаткових траншів кредиту, що видаються і відносяться на збільшення розміру кредиту. У зв`язку з видачею зазначених додаткових траншів, сума кредиту складає 500 516,86 доларів США.

Встановлено, що ОСОБА_1 не дотримувалась умов кредитного договору, щомісячно відповідно до графіку не погашала кредит та не сплачувала відсотки за його користування, в зв`язку з чим станом на 06.07.2010р. її заборгованість за кредитним договором склала 504 967,28 доларів США, що становить в еквіваленті по курсу НБУ 3 994 089,20 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 430 860,83 доларів США (еквівалентно за курсом НБУ 3 407 936,82 грн.), заборгованість за відсотками - 38 314,35 доларів США (еквівалентно за курсом НБУ 303 051,18 грн.), пеня за прострочення погашення кредиту - 3 670,51 доларів США (еквівалентно за курсом НБУ 29 032,27 грн.), пеня за прострочення погашення відсотків - 32 121,59 доларів США (еквівалентно за курсом НБУ 254 068,93 грн.), що підтверджується розрахунком заборгованості.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 19.10.2010 року у справі №2-2946/2010 за позовом АТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 було розірвано кредитний договір № 014/4038/82/59423 від 17.08.2001р., що був укладений між позивачкою та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», та стягнуто заборгованість за кредитним договором в розмірі 3 994 089,20 грн. шляхом звернення стягнення на земельну ділянку загальною площею 0,8749 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :08:002:0004, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_1 .

Відповідно до ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

У відповідності з положеннями ч.1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч.1 ст. 24 Закону України «Про іпотеку» відступлення прав за іпотечним договором здійснюється без необхідності отримання згоди іпотекодавця, якщо інше не встановлено іпотечним договором, і за умови, що одночасно здійснюється права вимоги за основним зобов`язанням. Якщо не буде доведено інше, відступлення прав за іпотечним договором свідчить про відступлення права вимоги за основним зобов`язанням.

Із аналізу зазначених норм права вбачається, що відступлення права вимоги відбувається без повідомлення та без згоди боржника, оскільки змінюється лише кредитор, а зобов`язання боржника залишається незмінним, однак сторони мають право додатково врегулювати порядок заміни кредитора у договорі.

Судом встановлено, що 31.05.2018 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», та ПАТ «Оксі Банк» було укладено договір відступлення права вимоги за кредитним договором № 014/4038/82/59423 від 17.08.2007 року, що був укладений між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», та ОСОБА_1 , а 01.06.2018 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Оксі Банк» було укладено договір відступлення прав за Договором іпотеки б/н від 17.08.2007 року, укладеним між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», як Іпотекодержателем, та ОСОБА_1 , як Іпотекодавцем, та посвідчений 17.08.2007 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щелковим Д.М., за реєстровим номером 1564.

На підставі п.2.2 Договору відступлення права вимоги (за кредитним договором) права вимоги переходять до нового кредитора в повному обсязі, безвідзивно та без можливості зворотного відступлення (викупу). З дати відступлення права вимоги новий кредитор вправі самостійно розпоряджатися правами вимоги на власний розсуд без шкоди первісного кредитора.

Згідно Договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки від 01.06.2018 року, укладеного між ПАТ «Оксі Банк» та ТОВ «ФК «Алькор Інвест», останнє придбало право вимоги за кредитним договором № 014/4038/82/59423 від 17.08.2007 року та договором іпотеки від 17.08.2007 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щелковим Д.М., за реєстровим номером 1564.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, ОСОБА_1 зазначала, що кредитний договір, укладений між нею та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», є розірваним. При цьому сума заборгованості за кредитним договором на день ухвалення рішення суду про розірвання договору є 3994 089,20 грн. або 152 890,16 доларів США, в той час як сума заборгованості при передачі АТ «Райфайзен Банк Аваль» право вимоги за розірваним договором ПАТ «Оксі Банк», станом на 31 травня 2018 року була зазначена за розсудом сторін - 494 194,61 доларів США.

В укладеному 31 травня 2018 року між ПАТ «Оксі Банк» та ТОВ «Алькор Інвест» договорі про відступлення право вимоги за кредитним договором № 014/4038/82/59423 від 17.08.2007 року з визначення «Права Вимоги» було виключено згадку про рішення Ірпінського міського суду Київської області від 19.10.2010 року, яким кредитний договір було розірвано і встановлено фіксовану ціну боргу ОСОБА_1

Доводи позивачки в апеляційній скарзі про те, що на підставі рішення Ірпінського міського суду Київської області від 19.10.2010 року, зобов`язання за кредитним договором припинені, а відповідно права вимоги за Кредитним договором і Договором іпотеки не могли бути відступлені, не заслуговують на увагу.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 598 ЦК України, за загальним правилом зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з ч.ч. 3,4 ст. 653 ЦК України, у разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 17 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди); з інших підстав, передбачених законом.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 09 вересня 2015 року (справа №6-939цс15), за загальним правилом розірвання договору припиняє його дію на майбутнє, але не скасовує сам факт укладення та дії договору включно до моменту його розірвання, а також залишає в дії окремі його умови щодо зобов`язань сторін, спеціально передбачених для застосування на випадок порушення зобов`язань і після розірвання договору, з огляду на характер цього договору, за яким кредитор повністю виконав умови договору до його розірвання.

Як видно зі справи, позивачкою не виконано рішення Ірпінського міського суду Київської області від 19.10.2010 року про стягнення заборгованості за кредитним договором.

24.04.2017 року старшим державним виконавцем Києво-Святошинського районного відділу ДВС ГТУЮ у Київській області Долженком Д.О. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом №2-2946/2010, виданим 19.12.2010 року Ірпінським міським судом Київської області.

Станом на момент розгляду справи, виконавче провадження є відкритим, а в його межах проводяться певні виконавчі дії.

Відповідно до розділу 1 Договору відступлення права вимоги від 31.05.2018 року, укладеного між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Оксі Банк», Права вимоги - це право грошової вимоги Первісного кредитора до Боржника щодо погашення заборгованості по кредиту, процентів за користування кредитом та пенею, що виникло за Кредитним договором № 014/4038/82/59423 від 17.08.2007 року згідно з рішення Ірпінського міського суду Київської області від 19.10.2010 року, справа №2-2946/2010 про розірвання кредитного договору та стягнення заборгованості.

На підставі Договору відступлення права вимоги, ПАТ «ОКСІ БАНК» передав ТОВ «АСКОЛЬД ІНВЕСТ», а ТОВ «АСКОЛЬД ІНВЕСТ» прийняв належні ПАТ «ОКСІ БАНК» права вимоги за Кредитним договором №014/4038/82/59423 від 17.08.2007 з усіма додатковими договорами та угодами до нього, боржником за яким є ОСОБА_1 .

Відповідно до Договору відступлення прав вимоги за іпотечним договором ТОВ «АСКОЛЬД ІНВЕСТ» набуло статусу Іпотекодержателя за Іпотечним договором від 17.08.2007, посвідченим нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щелков Д.М. за реєстровим №1564.

Враховуючи наведене, ПАТ «Оксі Банк» набуло право вимоги за кредитним договором та договором іпотеки на законних підставах та в подальшому скористалося своїм правом на наступне відступлення прав за цими договорами новому кредитору - ТОВ «ФК «Алькор Інвест».

При цьомунеобхідність згоди позивачки, як боржника та як іпотекодавця, на заміну кредитора у зобов`язанні та на відступлення прав за іпотечним договором, законом не встановлено.

У відповідності з вимогами ст.ст.12,81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачкою не надано суд належних та переконливих доказів, які б свідчили про наявність встановлених законом підстав для визнання вказаних правочинів недійсними.

З огляду на викладене, суд першої інстанції повно та всебічно з`ясував обставини справи, зібраним по справі доказам дав належну оцінку та й прийшов до обґрунтованого висновку про недоведеність позовних вимог ОСОБА_1 , обґрунтовано відмовивши в задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги про те, що за договором відступлення права вимоги значно збільшилась сума заборгованості, не можуть бути підставою для визнання правочинів недійсними, оскільки наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником вчасно, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання, оскільки зобов`язання залишається невиконаним (Постанова Верховного Суду від 18 січня 2018 року, справа № 61-1627св17).

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на правильність постановленого рішення суду.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 04 червня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлений 23 вересня 2019 року.

Головуючий:

Судді: