РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2019 року

м. Рівне

Справа № 556/1404/19

Провадження № 22-ц/4815/1266/19

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача - Шимківа С.С.,

суддів: - Бондаренко Н.В., Ковальчук Н.М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Товариство з додатковою відповідальністю

Страхова компанія «Професійне страхування»,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Володимирецького районного суду Рівненської області про передачу справи на розгляд іншого суду від 07 серпня 2019 року (постановлену у складі судді Поровського В.А.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Професійне страхування» про стягнення коштів за договором комплексного страхування за кордоном, -

в с т а н о в и в :

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Професійне страхування» про стягнення коштів за договором комплексного страхування за кордоном.

Позовна заява мотивована тим, що 13 жовтня 2018 року він уклав із Відповідачем договір комплексного страхування подорожуючих за кордоном.

Страховий платіж Позивачем було сплачено під час укладення договору.

24 листопада 2018 року він вибув з території України до Чеської Республіки, де 09.12.2018 року потрапив у дорожньо-транспортну пригоду.

Внаслідок цієї пригоди був важко травмований та доправлений до медичного закладу - центрального військового закладу м. Праги.

Після завершення курсу необхідного лікування на автомобілі ЦВЛ він прибув на територію України, про що свідчить відмітка у закордонному паспорті.

За лікування було сплачено 230000 чеських крон (за курсом НБУ станом на 18.12.2018 року 281911 грн.), за надання транспортних послуг спеціалізованим транспортом - 37525,04 чеських крон (за курсом НБУ станом на 19.12.2018 року 42472,70 грн.), а всього понесені витрати складають 267525,04 чеських крон.

Крім того, залишилось не сплачено 41733 чеських крон (за курсом НБУ станом на 01.08.2019 року 45380,46 грн.) за перебування у неврологічному відділенні, які він зобов`язаний сплатити.

08 січня 2019 року Позивач звернувся із заявою про виплату страхового відшкодування до Відповідача та отримав відповідь про необхідність офіційного перекладу наданих документів на українську мову.

У березні 2019 року Позивач направив переклади документів, яке здійснювало офіційне бюро перекладів, а також надав додаткові документи про проведене лікування, проте Відповідач не бажає проводити виплату страхового відшкодування, у зв`язку з чим він змушений звернутися до суду.

Просив стягнути з Відповідача на його користь 369764,16 грн. видатків, понесених за лікування та транспортних видатків.

Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 07 серпня 2019 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Професійне страхування» про стягнення коштів за договором комплексного страхування за кордоном - передано за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва.

Ухвала суду мотивована тим, що при подачі позову позивач покликався на наявність спірних правовідносин щодо стягнення страхового відшкодування, які, на його думку, підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів», у зв`язку з порушенням відповідачем законних прав позивача як споживача послуг, а тому, в силу ч. 5 ст. 28 ЦПК України, пред`являє вказаний позов за місцем свого зареєстрованого проживання.

Однак вказаний позов не підсудний Володимирецькому районному суду Рівненської області, оскільки не випливає із правовідносин, безпосередньо пов`язаних із захистом прав споживача, тому що регулювання страхових зобов`язань не здійснюється законодавством України про захист прав споживачів.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, 16 серпня 2019 року ОСОБА_1 було подано апеляційну скаргу, у якій зазначає, що вважає оскаржувану ухвалу такою, що суперечить діючому законодавству та постановленою з порушенням процесуального права.

Оскільки він уклав договір комплексного страхування для задоволення власних особистих потреб і є споживачем послуг страхової компанії, то даний спір стосується захисту прав споживача, оскільки спірні правовідносини відбулися між споживачем товарів, робіт і послуг та суб`єктом, який надає ці послуги.

Просить оскаржувану ухвалу скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відзив на апеляційну скаргу у встановлений апеляційним судом строк не надходив.

Відповідно до ч. 3 ст.360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про її задоволення з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про передачу справи за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва, суд першої інстанції виходив із того, що після укладення договору страхування подорожуючих за кордон між сторонами виникають страхові правовідносини, які регулюються спеціальним законодавством в системі страхування, зокрема Законом України «Про страхування» та відповідними нормами ЦК України.

Посилання позивача на те, що заявлені позовні вимоги про стягнення страхового відшкодування є позовом про захист прав споживача згідно Закону України «Про захист прав споживачів» є помилковим та таким, що не відповідає змісту заявлених позовних вимог, оскільки предметом спору є порушення стороною умов договору страхування.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Статтею 28 ЦПК України передбачені випадки підсудності справ за вибором позивача.

Так, частиною 5 цієї статті передбачено, що позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Із матеріалів справи вбачається, що між ОСОБА_1 та Товариством з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Професійне страхування» було укладено договір комплексного страхування подорожуючих за кордон № НОМЕР_1 від 13 жовтня 2018 року, який передбачав строк страхування з 13.10.2018 року до 12.10.2019 року, тип страхового покриття А-1, загальна кількість застрахованих днів - 90, територія дії - Європа. Медичні витрати на 1 особу - 30000 Євро.

Під час перебування у Чеській Республіці, 09 грудня 2018 року ОСОБА_1 потрапив у дорожньо-транспортну пригоду, після чого пройшов курс лікування в медичному закладі м. Праги та після його завершення був перевезений в Україну автомобілем медичної допомоги ЦВЗ.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові внески та виконувати інші умови договору.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застраховані або іншій третій особі.

Отже, за своєю правовою природою договір страхування є договором про надання послуг, в якому позивач, в даному випадку, є споживачем, а тому на спірні правовідносини сторін поширюється дія Закону України «Про захист прав споживачів».

Така правова позиція викладена у постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» № 5 від 12.04.1996 року (із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України № 15 від 25.05.98).

За таких обставин суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про передачу справи за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва.

Виходячи з наведеного апеляційний суд вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права, тому вона підлягає скасуванню, а справа - направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 27,28, 367,369,374,379,381,382 ЦПК України, ст. ст. 979, 988 ЦК України суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Володимирецького районного суду Рівненської області від 07 серпня 2019 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач С.С. Шимків

Судді Н.В. Бондаренко

Н.М. Ковальчук