Провадження №2/523/1842/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" вересня 2019 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м.Одеси у складі:

головуючої - судді Дяченко В.Г.,

за участю секретаря судового засідання Правди Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом та просив стягнути з відповідача заборгованість за договором позики від 16.10.2015 року в розмірі 1 640341,08 гривень, що складається із основного боргу в розмірі 58283, 61 гривень (еквівалент 2100 доларів США за курсом Національного банку України на час здійснення розрахунку) та пені за прострочення виконання зобов`язань у розмірі 1 581757,47 гривень.

В обґрунтування вимог посилався на те, що 16.10.2015 року, між ним та відповідачем укладено договір позики згідно до якого, відповідач отримав кошти в сумі 49000 грн, що еквівалентно 2100 доларів США. На підтвердження укладання договору позики відповідачем було складено розписку про отримання зазначеної суми коштів. Порядок, строки повернення, обумовлені в розписці та письмовому договорі позики укладеного між сторонами в той же день.

Разом з тим відповідач, у встановлений договором час, а саме до 23.11.2015 року, кошти не повернув.

Відповідно до розрахунку заборгованості зробленого позивачем, сума 2100 доларів США, станом на 08.11.2018 року (день звернення до суду) еквівалентна 58583,61 грн.

В разі прострочення виконання зобов`язання за договором, позичальник виплачує пеню відповідно до п.6 договору, а саме, кількість днів прострочення - 1080 (з 23.11.2015 року по 08.11.2018 року), отже, 58583,61 Х 2,5% Х 1080 = 1581757,47 грн.

Разом основний борг та пеня складають 1629020,00 грн., (58583,61 +1581757,47 = 1640341,08 грн.).

Позивач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність (а.с.29).

Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце та час його проведення повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив, заява про розгляд справи за його відсутності не надходила, відзив на позов не подав.

Суд ухвалює заочне рішення за відсутності учасників справи відповідно до ст. 280 ЦПК України, про що не заперечував позивач (а.с.33).

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Так встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , як позикодавцем з одного боку та позичальником з іншого боку, 16.10.2015 року, було укладено договір позики відповідно до якого, ОСОБА_1 передав, а ОСОБА_2 отримав позику в розмірі 49000,00 грн. та зобов`язався повернути позику в строк до 23.10.2015 року у м.Одесі (а.с.8).

Договором визначено, що позика є безпроцентною, за прострочення виконання зобов`язання позичальник виплачує пеню в розмірі 2,5 відсотка від простроченої суми за кожен день прострочення, а сума має бути виплачена з урахуванням офіційно встановленого індексу інфляції. Підписання позичальником договору підтверджує факт одержання позики.

Також, ОСОБА_2 , на підтвердження отримання позики по договору від 16.10.2015 року надав ОСОБА_1 розписку від 16.11.2015 року (а.с.9).

Суд вважає розрахунок заборгованості за договором позики, який зробив позивач - хибним, так як предметом позики є 49000,00 грн., а тому робить слідуючий розрахунок: 49000 Х 2,5% Х 1080 = 1323000,00 грн.

Разом основний борг та пеня складають 1372000,00 грн., (49000,00 +1323000,00 = 1372000,00 грн.).

За правилами ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність іншій стороні грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність іншій стороні грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів.

Відповідно до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка.

Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

В силу ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно із ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Частиною другою статті 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 533 ЦК України, якщо грошове зобов`язання визначено в іноземній валюті, сума, що підлягає стягненню у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу.

Згідно з частиною першою статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою, порукою, заставою.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Отже, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені та документально підтверджені судовий збір в розмірі 1000,00 грн. (а.с.1).

Керуючись ст. ст. 5, 6, 10, 263-265, 280-283 ЦПК України суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_2 , заборгованість за договором позики від 16.10.2015 року в розмірі 1 372000,00 гривень, що складається із основного боргу в розмірі 49000,00 гривень та пені за прострочення виконання зобов`язань у розмірі 1 323000,00 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_2 судовий збір у сумі 1000,00 гривень.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом 30-ти днів з дня складення повного рішення не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30-ти днів з дня складення рішення.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня складення рішення.

Повне судове рішення складено 24.09.2019 року.

Суддя: