Справа № 496/4796/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" вересня 2019 р. суддя Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П., розглянувши заяву представника заявника адвоката Короткова В.Д. про забезпечення зустрічного позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу та визнання права власності та за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах доньки ОСОБА_4 , третя особа на стороні відповідачів: Безуглівська сільська рада Згурівського району Київської області про визнання заповіту недійсним, -

В С Т А Н О В И В :

В проваджені судді Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П. знаходиться цивільна справа за вищезазначеним позовом.

На адресу суду 23.09.2019 року надійшла заява представника заявника адвоката Короткова В.Д. про забезпечення зустрічного позову в якій просить суд в порядку забезпечення позову накласти арешт на Ѕ частину автомобіля DAEWOO MATIZ, 2012 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , який зареєстрований за ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 . Обґрунтовуючи вказану заяву про забезпечення зустрічного позову представник заявника адвокат Коротков В.Д. посилається на те, що в провадженні Біляївського районного суду Одеської області знаходиться цивільна справа № 496/4796/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу та визнання права власності та за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах доньки ОСОБА_4 , третя особа на стороні відповідачів: Безуглівська сільська рада Згурівського району Київської області про визнання заповіту недійсним. Предметом спору по вказаній справі є спадкове майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: - житловий будинок по АДРЕСА_2 ; - житловий будинок по АДРЕСА_3 . Однак позивач ОСОБА_7 , зловживаючи процесуальними правами, не зазначила в позові все майно, яке входить до спадкової маси. Так, з 16 липня 2013 року по 06 квітня 2018 року ОСОБА_7 перебувала в шлюбі з ОСОБА_6 . Під час шлюбу, а саме 13 жовтня 2016 року, подружжя придбали автомобіль DAEWOO MATIZ, 2012 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , який зареєстрований за ОСОБА_7 Оскільки автомобіль придбаний подружжям під час шлюбу, тому він належав подружжю на праві спільної сумісної власності, а після смерті чоловіка 1/2 частина автомобіля є спадковим майном. Єдиним спадкоємцем померлого ОСОБА_6 є малолітня ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка є спадкоємцем за заповітом від 12.12.2017 року, посвідченим секретарем Безуглівської сільської ради Згурівського району Київської області Горб С.І., зареєстрованим у реєстрі за № 12. Відповідачем ОСОБА_2 пред`явлений зустрічний позов про визнання за малолітньою ОСОБА_4 права власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 , на Ѕ частину вищезазначеного автомобіля. Враховуючи те, що Ѕ частина автомобіля є предметом спору, а на теперішній час право власності на автомобіль зареєстроване за ОСОБА_7 , тому існує загроза відчуження цього автомобіля, що може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 153 ЦПК України суд розглянув заяву про забезпечення зустрічного позову без виклику осіб.

Дослідивши заяву про забезпечення зустрічного позову, суд вважає, що в її задоволенні слід відмовити виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1, ч. 2 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Вирішуючи питання про забезпечення позову та приймаючи відповідне рішення, суд зобов`язаний враховувати обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, та зазначені ним докази, що підтверджують кожну обставину.

Згідно із п.п. 4, 5, 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

При цьому під забезпеченням позову слід розуміти сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Згідно ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Представником заявника до заяви не додано відомостей щодо права власності на автомобіль, на який він просить накласти арешт, що відповідно, позбавляє суд можливості пересвідчитися у тому, що зазначене майно на час звернення із заявою про накладання арешту належить саме ОСОБА_7 , а отже є майном на яке може бути звернення стягнення у разі примусового виконання рішення та накладення арешту таким чином забезпечить виконання рішення суду в майбутньому.

Отже, суд прийшов до висновку, що заява не підлягає задоволенню, оскільки представником заявника не зазначено, а судом не встановлено обставин, які б свідчили, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, та у заяві наведені лише припущення представника заявника щодо імовірності відчуження автомобіля, на підтвердження вказаних обставин жодних доказів не надано.

Керуючись ст.ст.149, 151 154, 353 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні заяви представника заявника адвоката Короткова В.Д. про забезпечення зустрічного позову шляхом накладення арешту на Ѕ частину автомобіля DAEWOO MATIZ, 2012 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , який зареєстрований за ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня складання ухвали.

Повний текст ухвали складено 24 вересня 2019 року.

Суддя О.П. Галич