Дата документу 19.09.2019
Справа № 501/1489/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2019 року м. Чорноморськ Одеської області

Іллічівський міський суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Смирнова В.В.

секретаря судового засідання - Кочкіної О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чорноморську Одеської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу

за первинним позовом: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Іпотека та інвестиція»

до

відповідача: ОСОБА_1

предмет та підстави позову: про стягнення заборгованності за договором позики, стягнення несплачених відсотків

та зустрічним позовом: ОСОБА_1

до

відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Стройтехснаб» в особі головного директора Гандери Ю.Д.,

відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Іпотека та Інвестиції» в особі директора Гондери Т.Я.

предмет та підстави позову: про визнання договорів недійсними

учасники справи не з`явились:

негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне:

І. Виклад позиції заявника та представника позивача:

06 червня 2018 ТОВ «Фінансова компанія «Іпотека та інвестиція» (далі позивач) звернулись до суду з позовом про стягнення заборгованності за договором позики до ОСОБА_1 (далі - відповідач) та просили суд стягнути заборгованість за договором позики № 19/04 ФК (с) від 16 квітня 2008 року у розмірі 606 029,90 грн.(шістсот шість тисяч двадцять дев`ять гривень, 90 коп.) та судовий збір у розмірі 9 090,44 грн. (дев`ять тисяч дев`яносто гривень, 40 коп.).

02 серпня 2019 року відповідач за первинним позовом ОСОБА_1 подав до суду позовну заяву до ТОВ «Стройтехснаб» в особі головного директора Гандери Ю.Д., ТОВ «Фінансова компанія «Іпотека та Інвестиції» в особі директора Гондери Т.Я. про визнання договорів недійсними.

07.08.2019 року ТОВ «Фінансова компанія «Іпотека та інвестиція» звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення несплачених відсотків.

Ухвалою від 19 серпня 2019 року вищезазначені позови об`єднані в одне провадження.

В судовому засідання представник позивача за первинним позовом позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, надав відзив на зустрічну позовну заяву.

Відповідач до судового засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив суд відмовити у задоволені первинного позову, зустрічну позовну заяву просив задовольнити. (а.с.179).

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

1.Розпорядження в.о. керівника апарату Джибладзе Г.К. щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ ( а.с. 49);

2.Заява про зменшення позовних вимог від представника позивача за первинним позовом (а.с. 86-87)

3.Позовна заява ОСОБА_1 (а.с. 99-105);

4.Відзив на позовну заяву (а.с. 111-116);

5.Позовна заява ТОВ «ФК «Іпотека та інвестиція» про стягнення несплачених відсотків(а.с. 151-152);

6.Заява від відповідача за первинним позовом про розгляд справи за його відсутності (а.с.179).

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 12 серпня 2018 суддею Максимович Г.В. року відкрито провадження по справі.

Ухвалою від 25 серпня 2018 року суддею Смирновим В.В. прийнято до свого провадження цивільну справу.

Ухвалою від 07 серпня 2019 року відкрито провадження за позовом ОСОБА_1 .

Ухвалою від 07 серпня 2019 року відкрито провадження по справі ТОВ «ФК «Іпотека та інвестиція» до ОСОБА_1 про стягнення несплачених відсотків.

Ухвалою від 19 серпня 2019 року об`єднано в одне провадження позовні вимоги ТОВ «ФК «Іпотека та інвестиція» та ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою всіх учасників судового процесу фіксування судового процесу не здійснювалось.

ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст правовідносини.

16 квітня 2008 року між ОСОБА_1 ТОВ «ФК «Іпотека та інвестиція», яка діяла від імені ТОВ «Стройтехснаб», був укладений договір позики № 19/04 ФК (с), згідно якого ОСОБА_1 отримав позику у розмірі 211 835,21 грн. (двісті одинадцять тисяч вісімсот тридцять п`ять гривень 21 коп.), строком на двісті сорок місяців для інвестування житлового будинку зі сплатою 12% річних за користування позикою (а.с. 6-9).

Для забезпечення виконання зобов`язань за договором позики, між відповідачем та ТОВ «Стройтехснаб», від імені якого діяло ТОВ «ФК «Іпотека та інвестиція», був укладений іпотечний договір від 27 червня 2008 року, предметом іпотеки якого виступали майнові права на квартиру АДРЕСА_1 , яка одночасно виступала об`єктом інвестування.(а.с. 24-25).

19 грудня 2008 року, за згодою обох сторін була укладена додаткова угода № 1 до договору позики, згідно якої сторони підтвердили, що заборгованість ОСОБА_1 станом на 19 грудня 2008 року складає 203 705,21 грн. (двісті три тисячі сімсот п`ять гривень,21 коп.), що на той час еквівалентно 39 554,41 дол. США (тридцять дев`ять тисяч п`ятсот п`ятдесят чотири тисячі доларів США, 41 цент). Згідно додаткової угоди був укладений новий графік погашення (а.с.9).

19 серпня 2009 року була укладена додаткова угода № 2, згідно якої ТОВ «Стройтехснаб» передало, а ТОВ «ФК «Іпотека та інвестиція» прийняло усі права та обов`язки ТОВ «Стройтехснаб» за договором позики № 19/04 ФК (с) від 16 квітня 2008 року. Згідно цієї додаткової угоди сторони підтвердили, що заборгованість ОСОБА_1 на 19 серпня 2009 року складає 202 360,34 грн. (двісті дві тисячі триста шістдесят гривень 34 коп.), що на той час еквівалентно 39 378,61 дол. США (тридцять дев`ять тисяч триста сімдесят вісім доларів США 61 цент) (а.с.10).

11 березня 2010 року було укладено договір про внесення змін до чинного договору від 27.06.2008 року, в якому викладено преамбулу іпотечного договору в новій редакції, а саме зазначалося, що іпотечний договір укладається між ТОВ «ФК «Іпотека та інвестиція» та ОСОБА_1 .. Згідно цього договору ОСОБА_4 передав в іпотеку ТОВ «ФК «Іпотека та інвестиція» квартиру АДРЕСА_2 .(а.с.26-27)

01 грудня 2009 року за згодою обох сторін була укладена додаткова угода № 3 до договору іпотеки, згідно якої сторони підтвердили, що заборгованість ОСОБА_1 станом на 01. Грудня 2009 року складає 28 851,21 дол. США (двадцять вісім тисяч вісімсот п`ятдесят один долар США 21 цент) та складено новий графік погашення (а.с.11).

08.10.2013 року від ОСОБА_1 надійшла заява, в якій він просив розглянути можливість відстрочення платежу на шість місяців у зв`язку з матеріальними труднощами. На підставі цієї заяви була укладена додаткова угода № 5 договору позики, згідно якої сторони підтвердили, що заборгованість ОСОБА_1 станом на 08.10.2013 року складає 22 720,12 дол. США (двадцять дві тисячі сімсот двадцять доларів США 12 центів) та складено новий графік погашення (а.с.13-17).

18.02.2016 року від відповідача надійшла заява з проханням не подавати позов до суду про стягнення нього суми заборгованості, та зобов`язався сплатити заборгованість до квітня 2016 року. На підставі цієї заяви між сторонами укладена угода від 18.02.2016 року, згідно якої ОСОБА_1 зобов`язався сплатити заборгованість по відсоткам у термін до 01.05.2016 року(а.с.19).

26.04.2016 року від ОСОБА_1 надійшла заява з проханням перенести сплату заборгованості до 01 вересня 2016 року. На підставі цього між сторонами була укладена угода № 2 від 26.04.2016 року ОСОБА_1 зобов`язався сплатити заборгованість по відсоткам та по тілу позики у термін до 01.09.2016 року (а.с.21).

29.12.2016 року від ОСОБА_4 надійшла заява з проханням перенести сплату заборгованості до 01.04.2017 року. На підставі заяви між сторонами була укладена угода № 3 від 29.12.2016 року, згідно якої ОСОБА_1 зобов`язався сплатити заборгованість по відсоткам та по тілу позики у термін до 01.04.2017 року(а.с.23).

Всі ці угоди не були виконані з боку відповідача.

Таким чином ОСОБА_1 не дотримується графіка погашення заборгованості відповідно до умов договору позики № 19/04 ФК (с), у зв`язку з чим станом на 28.02.2018 року заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ « ФК «Іпотека та інвестиції» складає 606 029,90 грн. (шістсот шість тисяч двадцять дев`ять гривень 90 коп.):

-Тіло позики - 517 560,01 грн.(п`ятсот сімнадцять тисяч п`ятсот шістдесят гривень 01 коп.), що еквівалентно 19 369,62 дол. США (дев`ятнадцять тисяч триста шістдесят де віть доларів США 62 центи);

-Нараховані але не сплачені відсотки 88 469,89 грн. (вісімдесят вісім тисяч чотириста шістдесят дев`ять гривень 89 коп.) що еквівалентно 3 315,59 дол. США (три тисячі триста п`ятнадцять доларів США 59 центів).

Відповідач за первинним позовом ОСОБА_4 подав до суду позовну заяву про визнання недійсним договорів та пояснив суду наступне.

16 квітня 2008 року між ОСОБА_1 ТОВ «ФК «Іпотека та інвестиція», яка діяла від імені ТОВ «Стройтехснаб», був укладений договір позики № 19/04 ФК (с), згідно якого ОСОБА_1 отримав позику для придбання житла, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_3 (будівельна адреса).

Для забезпечення виконання зобов`язань за договором позики, між відповідачем та ТОВ «Стройтехснаб», від імені якого діяло ТОВ «ФК «Іпотека та інвестиція», був укладений іпотечний договір від 27 червня 2008 року, предметом іпотеки якого виступали майнові права на квартиру АДРЕСА_1 , яка одночасно виступала об`єктом інвестування.

19 грудня 2008 року, за згодою обох сторін була укладена додаткова угода № 1 до договору позики, згідно якої був укладений новий графік погашення.

19 серпня 2009 року на виконання протоколу загальних зборів учасників ТОВ «Стройтехснаб» № 13/09 від 19.08.2009 року та протоколу загальних зборів учасників ТОВ «ФК «Іпотека та інвестиція» № 4/09 від 19.08.2009 була укладена додаткова угода № 2, згідно якої ТОВ «Стройтехснаб» передало, а ТОВ «ФК «Іпотека та інвестиція» прийняло усі права та обов`язки ТОВ «Стройтехснаб» за договором позики № 19/04 ФК (с) від 16 квітня 2008 року.

01 грудня 2009 року за згодою обох сторін була укладена додаткова угода № 3 до договору позики, згідно якої складено новий графік погашення.

08.10.2013 року була укладена додаткова угода № 5 договору позики, згідно якої складено новий графік погашення.

В подальшому між позивачем та відповідачем за первинним позовом погоджувалась сума заборгованості в угодах від 18.02.2016 року, 26.04.2016 року, 29.12.2016 року та узгоджувався графік погашення з новими сумами погашення.

Відповідно до умов додаткової угоди № 2 від 19.08.2009 року до договору позики « 19/04 ФК (с) від 16.04.2008 року, нотаріусом Іллічівського міського нотаріального округу Шевченко В.М. було посвідчено договір про внесення змін до іпотечного договору, посвідченого нотаріусом Іллічівського міського нотаріального округу Шевченко В.М. від 11.03.2010 року за реєстром № 781, в якому у зв`язку з укладенням між сторонами за договором № 31/04 БО про участь у Фонді фінансування будівництва об`єкту будівництва від 11.04.2008 року, додаткової угоди №1 від 30.05.2009 року, закінченням будівництва квартири, майнові права на яку є предметом іпотеки за іпотечним договором, укладеним між сторонами додаткової угоди №2 від 19.08.2009 року до договору позики № 19/04 ФК (с) від 16.04.2008 року, сторони домовились, що іпотекодержателем стає ТОВ «ФК «Іпотека та інвестиція», а в забезпечення своїх зобов`язань за договором позики Іпотекодавець на умовах, передбаченим цим договором , передає іпотекодержателю в іпотеку двокімнатну квартиру під АДРЕСА_2 .

Також відповідач за первинним позовом вважає, що при наданні йому позики були порушені норми Конституції України та Цивільного кодексу України.

Пунктом 3.2, договору позики №19/04 ФК(с) від 16 квітня 2008 року зазначається, що позика надається шляхом перерахування коштів з поточного рахунку ТОВ «Стройтехснаб» № НОМЕР_1 в банку ОФ ВАТ КБ «Хрещатик» МФО 388324, на поточний рахунок ВАТ «ФК «СТС-Інвест» № НОМЕР_4 банку ОФ ВАТ КБ «Хрещатик» МФО 388324, .

Тобто, виходячи з вищезазначеного, фактично «на руки» грошових коштів за укладеним між ОСОБА_1 та ТОВ «Стройтехснаб» договором позики відповідач не отримав. Жодних підтверджуючих документів, що свідчили б про передання та отримання ОСОБА_1 цих коштів, зокрема розписними чи іншого документа, який посвідчуєпро передання ОСОБА_1 позикодавцем визначеної грошової суми коштів не має.

Також, 19 серпня 2009 року при укладанні додаткової угоди №2 між ОСОБА_1 , Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Іпотека та інвестиції» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Стройтехснаб», між ТОВ «Стройтехсанб» та TOB «ФК «Іпотека та Інвестиції» було укладено договір відступлення прав вимоги за яким ТОВ «ФК «Іпотека та інвестиції» прийняло усі права та обов`язки позикодавця за договором позики №19/04 ФК (с) від 16.04.2008 року.

Відповідач за первинним позовом вважає, що договір відступлення прав вимоги містить безумовні ознаки договору факторингу і відповідає визначенню, даному у ст. 1077 ЦК України.

Згідно п. 2. ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів», перед укладенням договору позики Позикодавець (ТОВ «Стройтехснаб») зобов`язаний повідомити ОСОБА_1 у письмовій формі про умови договору, зокрема:

а) , для якої позика може бути витрачена;

б) форми її забезпечення;

в) наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, в тому числі між зобов`язаннями споживача;

г) тип відсоткової ставки;

ґ) суму, на яку позика може бути видана;

д) орієнтовну сукупну вартість позики та вартість послуги з оформлення договору про надання позики (перелік усіх витрат, пов`язаних з одержанням позики, її обслуговуванням та поверненням, зокрема таких, як адміністративні витрати, витрати на страхування, юридичне оформлення тощо);

е) строк, на який позика може бути одержана;

є) варіанти повернення позики, включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги;

ж) можливість дострокового повернення позики та його умови;

з) необхідність здійснення оцінки майна та, якщо така оцінка є необхідною, ким вона

здійснюється;

и) податковий режим сплати відсотків та про державні субсидії, на які споживач має правої / або відомості про те, від кого споживач може одержати докладнішу інформацію;

і) переваги та недоліки пропонованих схем кредитування.

Ця інформація в зрозумілій формі в повному обсязі не була надана ОСОБА_1 ..

Відповідач за первинним позовом вважає, що умови договору є дискримінаційними (такими, що суперечать принципу добросовісності та мають наслідком істотний дисбаланс договірних прав і обов`язків на шкоду позичальника), що значно погіршує становище відповідача за первинним позовом, як споживача порівняно з позивачем (надавачем фінансових послуг).

ТОВ «ФК «Іпотека та інвестиція» 07.08.2019 року подано до суду позовну заяву про стягнення несплачених відсотків до ОСОБА_1 , в кому вони просять стягнути з ОСОБА_1 нараховані але не сплачені відсотки за договором позики № 19/04 ФК (с) у розмірі 67 084,13 грн. (шістдесят сім тисяч вісімдесят чотири гривні 13 коп.).

V. Оцінка Суду.

Банки використовують один з ефективних способів - перереєстрація права власності на предмет іпотеки з подальшим контролем над таким майном.

Банки мають право таке робити на підставі положень договорів іпотеки, і дуже сильно дивуються, коли позичальники або майнові поручителі отримують позовну заяву про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності за іпотекодержателем.

Такі дії спрямовані на ефективне повернення заборгованості, що виникла з простроченням оплати кредиту.

Розглянемо один із способів звернення стягнення на предмет іпотеки, передбачений статтею 37 Закону України «Про іпотеку», а саме: визнання за кредитором права власності на іпотечне майно, адже судова практика з цього питання в останні роки була досить суперечливою.

Отже, необхідно розібратися з методами, які банк може використовувати для звернення стягнення на предмет іпотеки. Так, стаття 33 Закону України «Про іпотеку» вказує, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого листа нотаріуса або за договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

При цьому використання позасудових способів регламентовано статтею 36 Закону України «Про іпотеку» (далі - Закон), а саме - вони можуть бути реалізовані шляхом:

-надання права іпотекодержателя зареєструвати на себе право власності на предмет іпотеки в порядку, передбаченому статтею 37 Закону;

-надання права іпотекодержателя продати предмет іпотеки від свого імені будь-якій третій особі на підставі договору купівлі-продажу в порядку, передбаченому статтею 38 Закону.

Що ж стосується судових способів, то вони передбачені статтею 39 і 41 Закону, де зазначено, що реалізація предмета іпотеки здійснюється шляхом проведення публічних торгів або застосування процедури продажу, передбаченої статтею 38 Закону, тобто надання іпотекодержателю права від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій третій особі.

Тобто стаття 38 Закону є комбінованою і може стосуватися як судового, так і позасудового способу звернення стягнення на предмет іпотеки. При цьому звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду в порядку, зазначеному статтею 37 Закону (шляхом визнання права власності за іпотекодержателем), чинним Законом не передбачено.

Суть проблеми, пов`язаної з цією статтею, полягає в тому, що банки та інші фінансові установи масово подавали і подають позовні заяви про звернення стягнення на предмет іпотеки до вимог про реєстрацію права власності за ними, хоча такий спосіб і не передбачений законом. Судова практика при цьому залишалася дуже неоднозначною. Більш того, ситуація була погіршена Верховним Судом України, який у своїй постанові №6-1219цс16 від 14 вересня 2016 року прийшов до наступного висновку: «Відповідно до частини третьої статті 33 Закону України« Про іпотеку »звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого запису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя ».

Порядок реалізації предмета іпотеки за рішенням суду врегульовано статтею 39 цього Закону, в якій передбачено, що в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, зокрема, спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону.

Можливість виникнення права власності за рішенням суду ЦК України передбачає тільки в статтях 335 і 376 ЦК України. У всіх інших випадках право власності набувається на іншим не забороненим законом підстав, зокрема із правочинів (частина перша статті 328 ЦК України).

Аналізуючи положення статей 33, 36, 37, 39 Закону України «Про іпотеку», 328, 335, 376, 392 ЦК України, слід зробити висновок, що законодавець визначив три способи захисту на задоволення вимог кредитора, забезпечені іпотекою шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки : судовий (на підставі рішення суду) і два позасудових способу захисту (на підставі виконавчого листа нотаріуса і згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя).

У свою чергу позасудовий спосіб захисту за договором про задоволення вимог іпотекодержателя або з відповідним застереженням в іпотечному договорі реалізується шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки або надання права іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу.

При цьому договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, що передбачає передачу іпотекодержателю права власності, є підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно (частина перша ст. 37 Закону України «Про іпотеку»).

Верховний Суд України неодноразово підтримував позицію, що судами дійсно були порушені норми матеріального права, адже Законом не передбаченого такого способу судового захисту, проте в зв`язку з тим, що права кредитора порушені, то суди нижчих інстанцій правильно роблять, задовольняючи позовні заяви, адже порушене право підлягає захисту.

В результаті судова практика з цього питання зайшла в глухий кут. Керуючись зазначеним висновком, деякі судді відмовляли в задоволенні позовних вимог на тій підставі, що законом не передбачена реалізація статті 37 Закону на підставі рішення суду, інші писали, що такий спосіб не вказано, проте права порушені і позовні вимоги потрібно задовольняти. І ось, знову Верховний Суд в складі Великої палати поставив крапку в даному питанні. У своїй постанові від 21.03.2018 року у справі №760 / 14438/15-ц суд дійшов таких висновків: «Передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки відповідно до статей 36, 37 Закону України« Про іпотеку» є способом позасудового врегулювання, який здійснюється за згодою сторін без звернення до суду ».

Застереження в договорі про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом визнання права власності на предмет іпотеки - це виключно позасудовий спосіб врегулювання спору, сторони встановлюють самостійно в договорі.

З урахуванням вимог статей 328, 335, 392 ЦК України в контексті статей 36, 37 Закону України «Про іпотеку» суди не наділені повноваженнями звертати стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на нього за іпотекодержателем ».

Тобто Верховний Суд вказав на неможливість судового використання статті 37 Закону та зазначив, що такий спосіб може бути реалізований фінансовою установою тільки в позасудовому порядку на підставі відповідного застереження про задоволення вимог іпотекодержателя.

Тобто, щоб реалізувати статтю 37 Закону, іпотекодержателю необхідно в порядку, передбаченому статтею 35 Закону, направити іпотекодавцю вимогу про усунення порушень основного зобов`язання (іпотечне повідомлення), яке повинно бути виконано протягом 30 (тридцяти) днів (за споживчими кредитами - 60 ( шістдесят) днів) з моменту отримання. Потім з даним повідомленням і відповідним застереженням в договорі іпотеки кредитор може звернутися до нотаріуса для перереєстрації права власності. Тільки при наявності двох вищезгаданих елементів нотаріус може здійснити реєстрацію права власності за іпотекодержателем.

У підсумку ми маємо ситуацію, коли у фінансових установ забрали один з ефективних способів звернення стягнення на предмет іпотеки, адже реалізація статті 37 Закону в позасудовому порядку досить складний процес на шляху якого може зустрітися велика кількість перешкод: боржник або майновий поручитель не отримали іпотечного повідомлення; в реєстрі прав відсутній запис про право власності; у іпотекодержателя відсутні оригінали правовстановлюючих документів; на предмет іпотеки накладено арешт не на користь іпотекодержателя. Але з іншого боку правовий висновок Верховного Суду усуне величезну діру в судовій практиці, уніфікує її і зробить наступні рішення судів нижчих інстанцій більш передбачуваними.

Відповідно до ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Вказані вимоги Закону ТОВ «ФК «Іпотека та інвестиція» невиконано.

Так, суду не надано належних та допустимих доказів обгрунтування своїх позовних вимог.

В силу Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», а саме ч.1, 2 ст. 7 цього закону юридична особа, яка має намір надавати фінансові послуги, зобов`язана звернутися до відповідного органу державного регулювання ринків фінансових послуг протягом тридцяти календарних днів з дати державної реєстрації для включення її до державного реєстру фінансових установ. У разі якщо відповідно до закону надання певних фінансових послуг потребує ліцензування, фінансова установа має право на здійснення таких послуг лише після отримання відповідних ліцензій.

Вказані вимоги Закону не доведені належними та допустимими доказами по справі позивачем за первинним позовом.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 12, 81, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України суд,

У Х В А Л И В :

У задоволені позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансової компанії «Іпотека та інвестиції» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованності за договором позики, стягнення несплачених відсотків - відмовити.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Стройтехснаб» в особі головного директора Гандери Ю.Д., Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Іпотека та Інвестиції» в особі директора Гондери Т.Я. про визнання договорів недійсними - задовольнити.

Визнати недійсним договір позики № 19/04 ФК(с) від 16 квітня 2008 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Стройтехнаб» та ОСОБА_1 .

Визнати недійсною додаткову угоду №1 від 19 грудня 2008 року з додатком №1 (графіку до договору позики №19/04 ФК(с) від 16 квітня 2008 року укладену між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Іпотека та інвестиції», яке діяло від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «Стройтехснаб» та ОСОБА_1 .

Визнати недійсною додаткову угоду № 2 від 19 серпня 2009 року до договору позики № 19/04 ФК (с) від 16 квітня 2008 року укладену між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Іпотека та інвестиції», Товариством з обмеженою відповідальністю «Стройтехснаб» та ОСОБА_1 .

Визнати недійсною додаткову угоду №3 від 01 2009 року з додатком №1 (графік) до договору позики № 19/04 ФК (с) від 16 квітня 2008 року укладену між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Іпотека та інвестиції», Товариством з обмеженою відповідальністю «Стройтехснаб» та ОСОБА_1 .

Визнати недійсною додаткову угоду №5 від 08 жовтня 2009 року з додатком №1 (графік) до договору позики №19/04 ФК (с) від 16 квітня 2008 року укладену між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Іпотека та інвестиції», Товариством з обмеженою відповідальністю «Стройтехснаб» та ОСОБА_1

Визнати недійсним іпотечний договір від 27 червня 2008 року, за реєстром № 3026, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Стройтехснаб», від імені якого діяв генеральний директор Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансову компанія «Іпотека та Інвестиції» Шарпай Володимир Іванович, який діяв на підставі, укладеного між ТОВ «Стройтехснаб» та ТОВ «ФК «Іпотека та Інвестиції» договору доручення від 17.01.2008 р. та довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Студневою І.В. 23.01.2008 року за реєстром №377 та ОСОБА_1 .

Визнати недійсним договір про внесення змін до іпотечного договору, посвідченого приватним нотаріусом Іллічівського міського нотаріального округу Одеської області Шевченко В.М. 27.06.2008 р. за реєстром №3026, від 11 березня 2010 року, посвідчений приватним нотаріусом Іллічівського міського нотаріального округу Одеської області Шевченко В.М. за реєстром № 780.

Визнати недійсною угоду від 18 лютого 2016 року до договору позики № 19/04 ФК(с) від 16 квітня 2008 року укладену між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Іпотека та інвестиції» та ОСОБА_1 .

Визнати недійсною угоду від 26 квітня 2016 року до договору позики №19/04 ФК(с) від 16 квітня 2008 року укладену між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Іпотека та інвестиції» та ОСОБА_1 .

Визнати недійсною угоду від 29 грудня 2016 року до договору позики № 19/04 ФК (с) від 16 квітня 2008 року укладену між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Іпотека та інвестиції» та ОСОБА_1 .

Стягнути з Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Іпотека та інвестиції» () судовий збір на користь держави у розмірі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень 40 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач за первинним позовом: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Іпотека та інвестиція» місцезнаходження: 65072, м. Одеса, пров. Ген. Вишневського, буд. 13/1,

Відповідач за первинним позовом: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_3 ,зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4

Відповідач за зустрічним позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Стройтехснаб», місцезнаходження: Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Парусна, буд. 15б,

Суддя Іллічівського міського суду

Одеської області Смирнов В.В.