Справа №242/1895/18
Провадження № 2/263/184/2019
07 лютого 2019 року Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі: головуючого судді Соловйова О.Л., при секретарі Лопатнюк К.О., розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Служба у справах дітей Маріупольської міської ради про позбавлення батьківських прав,
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано на підставі рішення Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 07.03.2018 року. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину, доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка з грудня 2013 року проживає разом з позивачем. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, має заборгованість зі сплати аліментів. З грудня 2013 року відповідач не проявляє батьківської турботи до дочки, не піклується про неї, не приймає участь у її вихованні та утриманні, за останні чотири роки з донькою не бачився, не спілкувався, в тому числі за допомогою телефону або інтернету. У звязку із викладеним, просила позбавити відповідача батьківських прав щодо доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 08.06.2018 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків, зазначених в ухвалі суду.
26.06.2018 року позивач надав до суду заяву про усунення недоліків позовної заяви.
Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 09.07.2018 року відрито провадження у цивільній справі у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 19.10.2018 року закінчено підготовче провадження у справі та призначено судовий розгляд.
Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 07.02.2019 року вирішено питання про проведення заочного розгляду цивільної справи.
Позивач та її представник надали до суду заяви про розгляд цивільної справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити, не заперечували проти заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причину неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи у його відсутність суду не надав.
Представник третьої особи Служби у справах дітей Маріупольської міської ради надав до суду повідомлення в якому зазначив, що надати висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав не надається можливим, оскільки останній на засідання комісії з питань захисту прав дитини не зявився.
За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та ухвалити заочне рішення, відповідно до ст. 280 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи.
Фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалась у відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь.
Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_2 є батьками малолітньої ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-НО № 490477 від 05.12.2012 року (а.с.25).
Сторони з 01.06.2012 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано на підставі рішення Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 07.03.2018 року (а.с.16).
З акта обстеження умов проживання родини за адресою: АДРЕСА_1, від 06 квітня 2018 року, затвердженого Начальником служби у справах дітей Маріупольської міської ради по Приморському району вбачається, що за вказаною адресою зареєстровані та проживають ОСОБА_1, та її донька ОСОБА_3 Умови проживання добрі, створені належні умови для повноцінного розвитку та проживання малолітньої дитини (а.с.5).
Згідно довідки КЛПУ «Дошкільний санаторій для дітей з захворюваннями органів дихання не туберкульозної етіології міст Маріуполя» № 40 від 06.02.2018 року, малолітня ОСОБА_3 знаходилась на санаторно-курортному лікуванні у періоди з 16.08.2016 року по 11.09.2016 року, з 13.09.2016 року по 09.10.2016 року, з 03.02.2017 року по 27.02.2017 року. За час перебування дитини на лікуванні, дитину постійно навідувала мати, батько дитини жодного разу доньку не навідував, не цікавився її лікуванням та здоровям (а.с.8).
Згідно довідки Комунального дошкільного навчального закладу комбінованого типу «Ясла-садок № 45 «Ясочка» № 11 від 06.02.2018 року, малолітня ОСОБА_3 відвідує навчальний заклад з 02.08.2016 року, вихованням дитини займається мати, батько дитини не приймає участі у вихованні дитини, навчальний заклад не відвідує, дитиною не цікавиться (а.с.12).
Згідно довідки Комунального дошкільного навчального закладу «Ясла-садок № 86 «Струмок» № 15 від 05.02.2018 року, малолітня ОСОБА_3 відвідувала навчальний заклад з 01.09.2014 року серпня 2015 року. За цей час батько дитини до навчального закладу жодного разу не зявлявся (а.с.12).
Згідно довідки № 5 від 09.02.2018 року, виданої ФОПК от ОСОБА_5, малолітня ОСОБА_3 відвідувала групові заняття з навчання навичок читання у дитячому клубі «Размышляйки» у період з 07.09.2017 року по 28.11.2017 року. За період навчання батько дитини в дитячий клуб не звертався (а.с.13).
З постанови старшого державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя ГТУЮ у Донецькій області про відкриття виконавчого провадження вбачається, що з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 в розмірі ј частини від всіх доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.14-15).
Згідно довідки старшого державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя ГТУЮ у Донецькій області № В-19 від 20.08.2018 року, заборгованість ОСОБА_2 за аліментами на користь ОСОБА_1 за період з 21.02.2018 року по 31.07.2018 року складає 13 882 грн. (а.с.38).
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини.
Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років (ст. 165 СК України).
Ухилення від виконання своїх обовязків по вихованню дитини має місце, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною. В обсязі, необхідного для її самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обовязками.
Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.
Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини і допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо.
Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.
Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Крім того, ст. 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про дитину.
На підставі викладеного, враховуючи, що відповідач протягом тривалого часу не виконує батьківських обов'язків щодо своєї малолітньої дитини ОСОБА_3, не цікавиться її життям, не приймає участі в її вихованні, не надає матеріальної допомоги на її утримання, не відвідує та не спілкуються з дитиною без поважних причин, що є свідомим ухиленням відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків, таке невиконання батьківських обов'язків не пов'язане із наявністю душевної хвороби чи іншого тяжкого захворювання або з інших незалежних причин, необхідно дійти висновку, що позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно ОСОБА_3 відповідає інтересам дитини та таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дітей.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідача у разі задоволення позову.
На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-83, 141, 263-265, 268, 272, 273, 280-282 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Служба у справах дітей Маріупольської міської ради про позбавлення батьківських прав, задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 704,80 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду може бути оскаржене позивачем безпосередньо до Донецького апеляційного суду або через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Із повним текстом рішення суду можна ознайомитися у Єдиному державному реєстрі судових рішень за адресою: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, місце реєстрації та проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3.

Представник позивача: ОСОБА_6, діє на підставі договору про надання правової допомоги від 25.05.2018 року, адреса для листування: пр. Будівельників, 93, місто Маріуполь Донецької області.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_2.

Третя особа: Служба у справах дітей Маріупольської міської, , юридична адреса: пр. Миру, 29-б, місто Маріуполь Донецької області.

Повне судове рішення складено 15.02.2019 року.

Суддя О.Л. Соловйов