Постанова

Іменем України

18 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 299/953/14-ц

провадження № 61-4584св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Бурлакова С. Ю., Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Курило В. П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 , Приватне підприємство «АПК Унікор», Виконавчий комітет Виноградівської міської ради,

особа, яка подавала апеляційну скаргу, - Акціонерне товариство «ОТП Банк»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного підприємства «АПК Унікор», Виконавчого комітету Виноградівської міської ради про визнання частково недійсним рішення засновника Приватного підприємства «АПК Унікор», скасування рішення виконавчого комітету, скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно, скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно, визнання права спільної сумісної власності подружжя та витребування майна,

за касаційною скаргою Акціонерного товариства «ОТП Банк» на ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 27 травня 2019 року у складі судді Фазикош Г. В.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2004 року ОСОБА_1 звернулася до суду з указаним позовом, який уточнила в процесі розгляду справи та остаточно просила: визнати недійсним пункт 1 рішення від 21 квітня 2011 року № 2-11 засновника приватного підприємства «АПК Унікор» (далі - ПП «АПК Унікор») в частині внесення ОСОБА_2 в якості внеску до статутного капіталу ПП «АПК Унікор» частково будівлі майнового комплексу колишнього плодоконсервного заводу, які розташовані по АДРЕСА_1 ; скасувати рішення виконавчого комітету Виноградівської міської ради Закарпатської області від 24 травня 2011року № 161; скасувати свідоцтво про право власності від 26 травня 2011 року серії НОМЕР_3 на нерухоме майно видане ПП «АПК Унікор» виконавчим комітетом Виноградівської міської ради на підставі рішення від 24 травня 2011 року № 161; скасувати державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за ПП «АПК Унікор», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер 33747519, номер запису 495 в книзі 2-ф; визнати право спільної сумісної власності ОСОБА_1 на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , спільно з ОСОБА_2 , а саме: соковий цех (буд. А); м`ясний цех (літ. Б); склад тари (літ. В); масло-цех (літ. Г); склад (літ. Д); склад (літ. Е); склад (літ. Ж); склад (літ. З); ковбасний цех (літ. И); склад (літ. К); електромайстерня (літ. Л); трансформаторна підстанція (літ. М); котельня (літ. Н); убиральня (літ. О); водокачка (літ. П); водонапірна вежа (поз. І); вимощення (поз. ІІ); визнати її право спільної сумісної власності на рухоме майно, спільно з ОСОБА_2 , перелік якого визначено у свідоцтві від 23 березня 2011 року, зареєстроване в реєстрі за номерами № 343, видане приватним нотаріусом Виноградівського районного нотаріального округу Юска Н. М.; витребувати у ПП «АПК Унікор» шляхом передачі в натурі рухоме та нерухоме майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , та належить їй на праві спільної сумісної власності.

Обґрунтовуючи позовні вимоги ОСОБА_1 посилалася на те, що з 22 травня 2004 року вона з ОСОБА_2 перебуває у зареєстрованому шлюбі. У березні 2011 року її чоловік за спільні сумісні кошти подружжя придбав з прилюдних торгів основні засоби майнового комплексу та сам майновий комплекс по АДРЕСА_1, і майновий комплекс холодильника по АДРЕСА_4 . 21 квітня 2011 року ОСОБА_2 як учасник (власник) ПП «АПК Унікор» прийняв і підписав рішення засновника № 2-11 про збільшення статутного капіталу цього підприємства на 5 415 557 грн за рахунок частини майнового комплексу по АДРЕСА_1 згідно з додатком до статуту підприємства, хоча згоди на це вона не давала. 24 травня 2011 року виконавчий комітет Виноградівської міської ради визнав право власності на будівлі та споруди майнового комплексу по АДРЕСА_1 з присвоєнням їм іншого адресного номеру (22Б) за ПП «АПК Унікор», на підставі чого, 26 травня 2011 року, останньому було видане свідоцтво про вправо власності на це майно. Указані дії ОСОБА_2 порушили її право спільної сумісної власності подружжя на спірне майно, а тому вона вимушена звертатися до суду за захистом свої прав.

Виноградівський районний суд Закарпатської області рішенням від 27 червня 2014 року відмовив у задоволенні позовних вимог.

Апеляційний суд Закарпатської області рішенням від 08 жовтня 2014 року рішення Виноградівського районного суду від 27 червня 2014 року скасував. Позов задовольнив частково. Визнав недійсним пункт 1 рішення засновника ПП «АПК Унікор» від 21 квітня 2011 року № 2-11 у частині внесення ОСОБА_2 у якості внеску до статутного капіталу цього підприємства будівель майнового комплексу колишнього плодоконсервного заводу, які розташовані по АДРЕСА_1 . Визнав незаконним і скасував рішення виконавчого комітету Виноградівської міської ради від 24 травня 2011 року № 161. Визнав незаконним і скасував видане ПП «АПК Унікор» свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 26 травня 2011 року серії НОМЕР_3. Визнав нерухоме майно, яке знаходиться по АДРЕСА_2 , а саме: соковий цех (буд. А), м`ясний цех (літ. Б), склад тари (літ. В), масло-цех (літ. Г), склади (під літерами Д, Е, Ж, З, К), ковбасний цех (літ. И), електромайстерня (літ. Л), трансформаторна підстанція (літ. М), котельня (літ. Н), убиральня (літ. О), водокачка (літ. П), водонапірна вежа (поз. I) і вимощення (поз. II), а також рухоме майно, перелік якого визначено в свідоцтві від 23 березня 2011 року, зареєстрованому в реєстрі за номером 343, виданим приватним нотаріусом Виноградівського районного нотаріального округу Юска Н. М., спільним сумісним майном подружжя ОСОБА_2 і ОСОБА_1 . У задоволенні іншої частини позову відмовив. Вирішив питання про розподіл судових витрат.

Апеляційний суд Закарпатської області додатковим рішенням від 19 січня 2015 року доповнив пункт 3.4. резолютивної частини рішення Апеляційного суду Закарпатської області від 08 жовтня 2014 року реченням наступного змісту: « ОСОБА_2 (ідентифікаційний код: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 ) і ОСОБА_1 (ідентифікаційний код: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 )».

У квітні 2019 року Акціонерне товариство «ОТП Банк» (далі -АТ «ОТП Банк») подало апеляційну скаргуна рішення Виноградівського районного суду від 27 червня 2018 року, рішення Апеляційного суду Закарпатської області від 08 жовтня 2014 року та додаткове рішення Апеляційного суду Закарпатської області від 19 січня 2015 року. Посилалося на те, що воно та ПП «АПК Унікор» перебували в договірних відносинах між собою, в тому числі щодо майна, яке є предметом цього позову. Внаслідок незалучення його до участі в справі, воно було позбавлене можливості відстояти свою позицію, надати аргументи та необхідні докази, що призвело до порушення їх прав.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Закарпатський апеляційний суд ухвалою від 27 травня 2019 року апеляційну скаргу АТ «ОТП Банк» на рішення Виноградівського районного суду від 27 червня 2018 року, рішення Апеляційного суду Закарпатської області від 08 жовтня 2014 року та додаткове рішення Апеляційного суду Закарпатської області від 19 січня 2015 року повернув заявнику.

Мотивував ухвалу суд апеляційної інстанції тим, що у спірному випадку відсутній предмет оскарження, так як на час звернення заявника з апеляційною скаргою рішення місцевого суду скасовано судом апеляційної інстанції, а тому апеляційну скаргу слід повернути на підставі пункту 3 частини п`ятої статті 357 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Короткий зміст касаційної скарги та її узагальнені аргументи

У червні 2019 року АТ «ОТП Банк» подало до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просило скасувати ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 27 травня 2019 року, а справу направити до апеляційного суду для продовження розгляду.

Касаційна скарга АТ «ОТП Банк» мотивована тим, що відсутність предмета оскарження не є підставою для повернення апеляційної скарги заявнику, а тому оскаржувана ухвала постановлена з порушення вимог процесуального законодавства. Посилання суду як на підставу повернення апеляційної скарги на пункт 3 частини п`ятої статті 357 ЦПК України є помилковим, оскільки скарга була подана безпосередньо до апеляційного суду. Безпідставними є і висновки апеляційного суду про те, що рішення місцевого суду є скасованим, а тому відсутній предмет оскарження, так як у даному випадку заявник має право на власний розсуд визначати вимоги апеляційної скарги, питання про задоволення яких чи відмову у їх задоволенні вирішується судом лише після розгляду справи та виходу до нарадчої кімнати для ухвалення відповідного рішення. Апеляційним судом фактично вирішено питання про відмову у задоволенні апеляційної скарги на стадії відкриття апеляційного провадження, чим порушено право заявника на справедливий судовий розгляд з дотриманням порядку судових процедур. Предметом апеляційного оскарження було не лише рішення апеляційного суду, а й рішення місцевого суду в одному провадженні, оскільки цього допускають обставини справи і це передбачено ЦПК України та лише таким чином можливо забезпечити поновлення прав заявника. У рішенні місцевого суду не наведено тих обставин, які спростовують доводи позивача та мають істотне значення для вирішення цієї справи по суті, що не забезпечує його права на справедливий судовий розгляд та ефективний судовий захист порушених прав.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 16 липня 2019 року відкрито касаційне провадження у цій справі та витребувано її матеріали із суду першої інстанції.

25 липня 2019 року справа № 299/953/14-ц надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 04 вересня 2019 року справа призначена до судового розгляду.

Фактичні обставини справи

У квітні 2019 року АТ «ОТП Банк» подало апеляційну скаргу на рішення Виноградівського районного суду від 27 червня 2018 (2014) року, рішення Апеляційного суду Закарпатської області від 08 жовтня 2014 року та додаткове рішення Апеляційного суду Закарпатської області від 19 січня 2015 року. Посилалося на те, що воно та ПП «АПК Унікор» перебували в договірних відносинах між собою, в тому числі щодо майна, яке є предметом цього позову. Внаслідок незалучення його до участі в справі, воно було позбавлене можливості відстояти свою позицію, надати аргументи та необхідні докази, що призвело до порушення їх прав.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Мотиви і доводи Верховного Суду та застосовані норми права

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України).

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у статті 6 Конвенції, якою передбачено право на справедливий суд, там, де існують, апеляційні або касаційні суди, гарантії, що містяться у вказаній статті, повинні відповідати також і забезпеченню ефективного доступу до цих судів (пункт 25 рішення ЄСПЛ у справі «Делькур проти Бельгії» від 17 січня 1970 року та пункт 65 рішення ЄСПЛ у справі «Гофман проти Німеччини» від 11 жовтня 2001 року).

ЄСПЛ, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

Тобто Україна як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

Згідно частини першої статті 17 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково (частина перша статті 352 ЦПК України).

За змістом вищезазначених норм, право на апеляційне оскарження мають особи, які не брали участі у справі, проте ухвалене судове рішення завдає їм шкоди, що виражається у несприятливих для них наслідках.

Саме з наведених підстав АТ «ОТП Банк» звернулося з апеляційною скаргою до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до статті 370 ЦПК України якщо апеляційна скарга надійшла до суду апеляційної інстанції після закінчення апеляційного розгляду справи, і особа, яка подала скаргу, не була присутня під час апеляційного розгляду справи, суд розглядає відповідну скаргу за правилами цієї глави. У випадку відкриття апеляційного провадження за такою скаргою суд апеляційної інстанції може зупинити дію раніше прийнятого ним судового рішення та рішення суду першої інстанції, що оскаржується. За результатами розгляду апеляційної скарги суд приймає постанову відповідно до статті 382 цього Кодексу. При цьому за наявності підстав може бути скасовано раніше прийняту постанову суду апеляційної інстанції. Суд апеляційної інстанції розглядає скаргу, вказану в частині першій цієї статті, в межах доводів, які не розглядалися під час апеляційного розгляду справи за апеляційною скаргою іншої особи. Суд відмовляє у відкритті провадження за апеляційною скаргою, поданою відповідно до частини першої цієї статті, якщо суд розглянув наведені у ній доводи під час апеляційного розгляду справи за апеляційною скаргою іншої особи.

В оскаржуваній ухвалі апеляційного суду не наведено правових підстав щодо неможливості розгляду апеляційної скарги АТ «ОТП Банк» в частині оскарження рішення Виноградівського районного суду від 27 червня 2014 року в порядку статті 370 ЦПК України та прийняття відповідного судового рішення за наслідками її розгляду. Тобто суд апеляційної інстанції дійшов до передчасного висновку про те, що у спірному випадку відсутній предмет оскарження.

Крім того, постановляючи оскаржувану ухвалу суд апеляційної інстанції виходив з того, що у спірному випадку відсутній предмет оскарження, так як на час звернення заявника з апеляційною скаргою рішення місцевого суду скасовано судом апеляційної інстанції, а тому апеляційну скаргу слід повернути на підставі пункту 3 частини п`ятої статті 357 ЦПК України.

Такий висновок апеляційного суду зроблений з порушенням норм процесуального права, оскільки за змістом пункту 3 частини п`ятої вищенаведеної статті 357 ЦПК України передбачено повернення апеляційної скарги якщо скаргу подано в інший спосіб, ніж до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга була подана безпосередньо до апеляційного суду, а тому в суду апеляційної інстанції відсутні були підстави для застосування наслідків, передбачених пунктом 3 частини п`ятої статті 357 ЦПК України.

Частиною четвертою статті 406 та частиною шостою статті 411 ЦПК України передбачено, що у випадках скасування судом касаційної інстанції ухвал суду першої або апеляційної інстанцій, які перешкоджають провадженню у справі, справа передається на розгляд відповідного суду першої або апеляційної інстанції. Підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі.

Оскаржувана ухвала апеляційного суду постановлена з порушенням вищенаведених норм процесуального права та перешкоджає подальшому провадженню у справі.

У зв`язку з допущеними апеляційним судом порушеннями норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання про відкриття апеляційного провадження, оскаржуване судове рішення слід скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 400, 406, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Акціонерного товариства «ОТП Банк» задовольнити.

Ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 27 травня 2019 року скасувати, справу направити для продовження розгляду (вирішення питання про відкриття апеляційного провадження) до апеляційного суду.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є. Червинська
Судді:С. Ю. Бурлаков
А. Ю. Зайцев
Є. В. Коротенко В. П. Курило