Справа №333/5865/18
Провадження №2/333/414/19
РІШЕННЯ

Іменем України

13 лютого 2019 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Піх Ю.Р., за участю секретаря судового засідання Бобко О.В., представника позивача Монастирьової Н.В., відповідача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі цивільну справу за позовною заявою Комунального підприємства «Водоканал» до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення боргу по оплаті за централізоване водопостачання і водовідведення в сумі 1044 гривень 73 копійки, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач Комунальне підприємство «Водоканал» звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води (підігріву питної води), мотивуючи свої вимоги тим, що позивач у період з 01.06.2008 року по 30.09.2018 рік надав відповідачу послуги з централізованого водопостачання і водовідведення у приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_1. Сума заборгованості відповідача за отримані послуги складає 1044,73 грн.

Ухвалою Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 05.11.2018 року вказана справа була призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представник позивача ОСОБА_1, в судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні проти позову заперечувала, просила відмовити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причину неявки суду не повідомив.

Представник відповідача (ОСОБА_4) ОСОБА_3, який діє на підставі довіреності у судовому засіданні просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі з наступних підстав. Позивач звернувся до суду з позовом 29.10.2018 року, заборгованість за спожиту воду і водопостачання позивач просить стягнути за період з 01.06.2008 року по 30.09.2015 рік. Тому в задоволенні вказаних вимог в цій частині слід відмовити за пропуском строку позовної давності. Що стосується позовних вимог про стягнення заборгованості за спожиту воду і водовідведення за період з жовтня 2015 року по вересень 2018 року, вони теж не підлягають задоволенню, так як відповідачами сплачено 4705,75 гривень, загальна сума нарахувань за надані послуги з водопостачання та водовідведення становить 5 920,75 гривень, загальна сума призначеної відповідачам субсидії складає 1255,21 грн., таким чином заборгованість на теперішній час відсутня.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідачі є споживачами послуг, що надаються позивачем. Позивач, виконуючи свої обов'язки, здійснював послуги з гарячого водопостачання і гарячу воду, а відповідачі оплату за отримані послуги належним чином не здійснювали, в результаті чого у них виникла заборгованість по оплаті зазначених послуг за період з 01.06.2008 року по 30.09.2018 року в розмірі 1044,73 грн., про що свідчить розрахунок заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення.

У судовому засіданні представником відповідача ОСОБА_3 заявлено про застосування до позовних вимог строків позовної давності.

Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч.2 ст.264 ЦК України позовна давність переривається у разі предявлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Згідно ч.3 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Частина 4 вищенаведеної статті визначає, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі , є підставою для відмови у позову. Оскільки позивачем пропущено строк позовної давності, щодо стягнення заборгованості з відповідачів по сплаті за централізоване водопостачання і водовідведення за період з 01.06.2008 року по 30.09.2015 року, клопотань та заяв про поважність пропуску строку позовної давності, продовження або поновлення строку позовної давності до суду представником позивача не надано, та враховуючи заяву відповідачки про застосування строків позовної давності за вказаний період, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову в цій частині слід відмовити.

Згідно розрахунку заборгованості за період з 01.10.2015 року по 30.09.2018 рік позивачем нараховано до сплати 5920,75 гривень, відповідачами сплачено грошові кошти на користь позивача у розмірі 4 705,75 гривень, загальний розмір призначеної відповідачам субсидії на оплату цих послуг становить 1255,21 грн. Таким чином у відповідачів заборгованість відсутня.

У зв'язку з тим, що на теперішній час заборгованість по сплаті за централізоване водопостачання і водовідведення за період з 01.10.2015 року по 30.09.2018 року погашено, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено, то вимоги щодо стягнення судового збору з відповідачів у розмірі 1 762 грн. 00 коп. також задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 257, ч.2 ст.264, 267 ч.3 ЦК України, 10,12, 263-265, 284 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Комунальному підприємству «Водоканал» про стягнення боргу по оплаті за централізоване водопостачання і водовідведення в сумі 1044 гривень 73 копійки з ОСОБА_2, ОСОБА_4 відмовити в повному обсязі.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 22 лютого 2019 року.

Головуючий суддя Ю.Р. Піх