УХВАЛА

про повернення позовної заяви

Справа № 414/435/19

Провадження № 2/414/232/2019

15 лютого 2019 р.

Суддя Кремінського міського суду Луганської області Ковальов В.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення боргу за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 як фізична особа 13 лютого 2019 року звернулася до суду з позовом про стягнення боргу за кредитним договором, посилаючись на те, що 05 лютого 2019 року між нею та Кредитною спілкою «Імперіал ЛТД» укладено договір цесії, відповідно до якого остання відступила їй право вимоги за кредитним договором.

Згідно п. 1 ч. 4 ст. 185 цього Кодексу заява повертається у випадках, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Вважаю, що позов ОСОБА_1 підлягає поверненню останній з наступних підстав.

Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Закон України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» (далі - Закон) встановлює загальні правові засади у сфері надання фінансових послуг, здійснення регулятивних та наглядових функцій за діяльністю з надання фінансових послуг.

Зокрема, у п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону визначено, що фінансова установа - юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг, а також інші послуги (операції), пов'язані з наданням фінансових послуг, у випадках, прямо визначених законом, та внесена до відповідного реєстру в установленому законом порядку. До фінансових установ належать банки, кредитні спілки, ломбарди, лізингові компанії, довірчі товариства, страхові компанії, установи накопичувального пенсійного забезпечення, інвестиційні фонди і компанії та інші юридичні особи, виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг, а у випадках, прямо визначених законом, - інші послуги (операції), пов'язані з наданням фінансових послуг.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону фінансова послуга - це операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів.

У ч. 1 ст. 7 Закону зазначено, що юридична особа, яка має намір надавати фінансові послуги, зобов'язана звернутися до відповідного органу державного регулювання ринків фінансових послуг протягом тридцяти календарних днів з дати державної реєстрації для включення її до державного реєстру фінансових установ.

Відступлення права вимоги за кредитним договором можливе лише на користь юридичної особи чи фізичної особи-підприємця, яка є банком або іншою фінансовою установою, що наділена повноваженнями вчиняти факторингові (фінансові) операції.

У даній справі право вимоги за договором цесії перейшло до ОСОБА_1, тобто фізичної особи, яка не має статусу фізичної особи - підприємця та не має повноважень на здійснення фінансових операцій як кредитора, в межах правовідносин, що виникають на підставі кредитних договорів.

Отже, на підставі п. 1 ч. 4 ст. 185 цього Кодексу позовна заява ОСОБА_1 підлягає поверненню останній.

Керуючись п. 1 ч. 4 ст. 185, ст. ст. 260, 353, 354 ЦПК України суддя, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення боргу за кредитним договором повернути позивачу.

На підставі п. 15.5 перехідних положень до ЦПК України на ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Луганського апеляційного суду через Кремінський районний суд Луганської області протягом 15 днів з дня її складання. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складання, має право протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя В.М.Ковальов