ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2019 року м. Київ

справа № 753/22532/17

провадження № 22-ц/824/10214/19

Київський Апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого - Іванової І.В.

суддів - Матвієнко Ю.О., Мельника Я.С.

при секретарі - Ярмак О.В.

сторони :

позивачі - ОСОБА_1 , ОСОБА_2

відповідач - Київська міська рада

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційні скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 23 травня 2019 року у складі судді Заставенко М.О., повний текст складений 04.06.2019 року,

встановив:

У грудні 2017 року позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом до Київської міської ради, треті особи - Київська міська державна адміністрація Департамент земельних ресурсів, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про визнання незаконним та скасування рішення Київської міської ради про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Позовні вимоги мотивовані тим, що рішенням Київської міської ради від 02 березня 2017 №1209/2213 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки громадянину ОСОБА_3 по АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд згідно з планом-схемою. На думку позивачів, підставою для скасування оспорюваного рішення слугуєте те, що спірна земельна ділянка площею 0,05 га (кадастровий номер :90:201:0088к) по АДРЕСА_1 є частиною земельної ділянки площею 2136 кв. м., на якій розташоване домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , співвласниками якої є ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 Позивачі вказують, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 02 жовтня 2006 року у справі № 2-109/2006 було встановлено порядок користування земельною ділянкою АДРЕСА_2 між ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Оскільки рішення суду набрало законної сили, позивачі стверджують що є належними користувачами земельної ділянки площею 2136 кв.м., на якій розташоване домоволодіння, а отже прийняття відповідачем оспорюваного рішення без згоди позивачів порушує їх права на користування земельною ділянкою площею 2136 кв.м. по АДРЕСА_2 , а тому просили задовольнити їх позовні вимоги.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 23 травня 2019 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції через невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального і процесуального права та прийняти нове рішення про задоволення позову.

Доводи скарги ОСОБА_2 мотивує тим, що суд передчасно дійшов висновку про законність передачі ОСОБА_3 земельної ділянки у власність, тоді як по суті оспорюваного рішення вона у власність останнього ще не передавалась, йому лише надано дозвіл на розробку проекту землеустрою земельної ділянки. Суд не врахував, що ОСОБА_4 як один із співвласників домоволодіння, не могла без погодження з іншими співвласниками надати будь-які дозволи і погодження на відведення спільної земельної ділянки у власність третім особам, що не мають відношення до домоволодіння. Скаржник вважає, що надавши дозвіл на розробку проекту землеустрою фізичній особі, яка не є співвласником домоволодіння, а також без врахування порядку користування землею, встановленого рішенням суду, Київська міська рада порушила права співвласників домоволодіння на користування ділянкою під ним, що в подальшому перешкодить позивачам у повній мірі реалізувати їх права на відведення земельної ділянки під домоволодінням.

Інший позивач ОСОБА_1 також подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та винести нове, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 посилається на те, що суд припустився порушень норм матеріального та процесуального права, невірно дослідив докази та обставини у справі.

Так, висновки суду про те, що позивачі не є належними землекористувачами, а тому не потрібна їх згода на розроблення проекту землеустрою, не відповідає дійсності, адже право користування земельною ділянкою площею 2136 кв.м. за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 було набуто позивачами та ОСОБА_4 на законних підставах та, на сьогодні, відсутні будь-які з підстав припинення такого права. Крім того, позивач зауважує, що не оформлення документів, що посвідчують право користування земельною ділянкою у будь-якому випадку не може позбавити землекористувачів права нею користуватися, не свідчить про перехід ділянки до земель комунальної власності та не надає права представникам Київської міської ради вносити будь-які зміни до міського земельного кадастру на підставі службових записок, нотаріальних заяв.

Від відповідача Київської міської ради надійшов відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_2 в якому зазначено, що ОСОБА_4 має право самостійно розпоряджатися своєю частиною земельною ділянки, яка виділена їй у користування згідно рішення суду, а саме спірною земельною ділянкою. Крім того вказує, що оскільки у ОСОБА_4 та ОСОБА_3 відсутні документи, що посвідчують право громадянина на користування земельною ділянкою, а також відсутні інші підстави згідно Тимчасового порядку щодо оформлення права власності на земельну ділянку на підставі технічної документації, то їх дії щодо оформлення спірної ділянки шляхом отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою, є правомірними.

17 липня 2019 року надійшов відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_2 від третіх осібОСОБА_3 та ОСОБА_4 відповідно до якого вважають, що суд ухвалив рішення із додержанням норм процесуального права та правильно застосував норми матеріального права, судом з`ясовані всі обставини справи та досліджені докази.

В суді апеляційної інстанції позивачі та їх представник просили задовольнити скарги з викладених у них підстав.

Третя особа ОСОБА_4 та представник третіх осіб ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , заперечували проти задоволення скарг позивачів з підстав викладених у відзиві.

Відповідач Київська міська рада та інші учасники будучи належним чином повідомленими про день та час розгляду апеляційної скарги, до суду апеляційної інстанції не з`явились, Київська міська рада просила слухати справу без участі представника, що відповідно до ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників, розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до змісту ст. ст. 12,13,77-81 ЦПК України суд слухає цивільні справи на засадах змагальності сторін, в межах заявлених вимог і на підставі доказів наданих сторонами та їх представниками, докази повинні подаватись належні, тобто містити інформацію щодо предмета доказування, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доказуванню підлягають обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з недоведеності та безпідставності позовних вимог, посилаючись що оскаржуване рішення не є остаточним, а містить процедурний характер, враховуючи вимоги ст. 180 ЗК України і не порушує права позивачів.

Судова колегія погоджується з таким висновком, з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Київської міської ради від 02.03.2017 року № 1209/2213 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_3 по АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд згідно з планом-схемою (а.с.9,10).

Відповідно до пояснювальної записки №ПЗ-19496 від 25.07.2016 року до проекту вказаного рішення Київської міської ради, за даними міського земельного кадастру запроектована до відведення земельна ділянка (кадастровий номер №:90:201:0088к) вільна від капітальної забудови, обліковується за ОСОБА_4 - матір`ю ОСОБА_3 , яка дала свою нотаріальну згоду від 14.04.2016р. №671, земельна ділянка є залишками присадибної ділянки на АДРЕСА_2.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 02.10.2006 року у справі №2-109/2006 було визначено порядок користування земельною ділянкою по АДРЕСА_2 між ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , зокрема ОСОБА_4 виділено земельну ділянку площею 663,6 кв.м з виходом на АДРЕСА_3 . Згідно з технічним паспортом на домоволодіння площа земельної ділянки складає 0,20 га. Згідно з наказом по радгоспу Бортничі від 27.06.89р. №347 земельна ділянка площею 0,20га надавалась ОСОБА_6 (а.с.12)

Відповідно до бази даних міського земельного кадастру за вищевказаною адресою обліковується три земельні ділянки, з обліковими кодами 90:201:0012 площею 807,43 кв.м, 90:201:0009 площею 799,4 кв.м. та спірна земельна ділянка 90:201:0088к площею 523,28 кв.м, які обліковуються за фізичними особами.

З наданого позивачами листа «Київського міського центру земельного кадастру та приватизації землі» від 16.11.2017р. адресованого ОСОБА_1 вбачається, що останній як користувач земельної ділянки з кадастровим номером :90:201:0007 суміжної із земельною ділянкою АДРЕСА_1 був повідомлений про час проведення робіт із закріплення межовими знаками меж земельної ділянки. (а.с.15)

Позивачі посилаються на те, що на підставі зазначеного рішення Дарницького районного суду м. Києва, вони є належними користувачами земельної ділянки загальною площею 2136 кв.м., на якій розташоване домоволодіння і вважають, що прийняття спірного рішення без їх дозволу порушує їх права на користування земельною ділянкою площею 2136 кв.м. по АДРЕСА_2 .(а.с.21,23)

Відповідно до статті 14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Частиною шостою статті 118 ЗК України передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідно до абзацу 1 частини сьомої статті 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

З аналізу вказаних норм, убачається, що Держгеокадастр за результатами розгляду заяви про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою має право вчинити лише такі дії, а саме: надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, або надати мотивовану відмову у його наданні, з підстав, які прямо передбачені статтею 118 ЗК України.

Перелік підстав для відмови в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає, при цьому зобов`язує орган державної влади у випадках прийняття рішення про відмову в надані такого дозволу належним чином мотивувати причини цієї відмови.

Згідно з Інструкцією «Про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками», затвердженої наказом Держземагентства України від 18 травня 2010 року № 376, межа земельної ділянки - сукупність ліній, що утворюють замкнений контур і розмежовують земельні ділянки. Бажане місце розташування земельної ділянки з її орієнтовними розмірами зазначається заявником на фрагментах планово-картографічних матеріалів, які надають можливість правильно визначити місце розташування земельної ділянки, на яку претендує особа, яка звернулась з клопотанням з метою безоплатного отримання земельної ділянки у власність.

Тобто, графічні матеріали, які додаються до клопотання, повинні бути такими, обсяг даних яких дозволяє чітко ідентифікувати бажане місце розташування земельної ділянки відносно інших землевласників та землекористувачів, а бажана земельна ділянка має бути максимально конкретизованою, що б давало можливість відповідачу насамперед встановити зазначене місце розташування, перевірити відповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів та у передбачених земельним законодавством випадках надати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо чітко визначеної земельної ділянки.

За таких обставин та з підстав, передбачених наведеними нормами права, правильним та обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про безпідставність позовних вимог, оскільки прийняття оскаржуваного рішення не є порушенням цивільного права позивачів за відсутності підстав для відмови в у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, оскільки перелік таких підстав є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Посилання у апеляційній скарзі на те що, суд першої інстанції не врахував що оскаржуваним рішенням Київська міська рада порушила права співвласників домоволодіння на користування ділянкою під ним, не відповідають матеріалам справи та вимогам закону, тому не можуть бути підставою для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381 ЦПК України, Київський Апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

постановив :

Апеляційні скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 23 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий:

Судді :