Справа № 461/5568/18 Головуючий у 1 інстанції: Волоско І.Р.
Провадження № 22-ц/811/2196/18 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Савуляка Р.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.,

за участі секретаря: Фейір К.О.

з участю ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Галицького районного суду м. Львова від 21 серпня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 (АДРЕСА_1), в інтересах якої діє представник ОСОБА_3 (АДРЕСА_2) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Хліб-Трейд» (81130, Львівська обл., Пустомитівський р-н, с.Сокільники, вул.Львівська Бічна, 4) про відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2018 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ТзОВ «ХЛІБ-ТРЕЙД» про стягнення моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП.

В обгрунтування заявленого позову покликалася на те, що 08 травня 2017 року ОСОБА_4, керуючи автомобілем ГАЗель, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить Товариству з обмеженою відповідальністю «ХЛІБ-ТРЕЙД», поблизу будинку №73 на вулиці І.Франка у м.Львові вчинив наїзд на позивача в результаті чого вона отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Вироком Галицького районного суду м.Львова від 15 листопада 2017 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину та присуджено стягнення заподіяної потерпілій шкоди з його роботодавця - ТзОВ «ХЛІБ-ТРЕЙД». Вказує, що у зв'язку з отриманими тілесними ушкодженнями з 08 травня 2017 року по даний час постійно перебуває на лікуванні, перенесла дві операції. За власні кошти придбала необхідні для лікування ліки на суму 8 933 грн. Лише ця сума підтверджена фіскальними чеками, однак, фактично її витрати майнового характеру є значно більшими. Зазначає, що протягом тривалого часу терпить фізичний біль, лікування не закінчилось і прогнозувати її видужання неможливо, оскільки стан здоров'я поганий. Для організації свого побуту і життя її необхідно вживати додаткових зусиль. Непрацездатність позивача поставила в скрутне становище її сім'ю, оскільки для її лікування та реабілітації необхідні кошти, вона не може виконувати домашню роботу, працювати, потребує стороннього догляду, бо може лише нетривалий час пересуватися з допомогою милиць. Дочка позивача навчається на платній формі навчання в ЛНУ ім. І.Франка, чоловік тимчасово не працює. Витрати сімейних коштів на лікування позбавляють можливості сім'ї позивача забезпечувати належний рівень життя.

Відтак, враховуючи характер одержаних травм, тривалість лікування, необхідність реабілітації, втрату працездатності, терпіння протягом тривалого часу фізичного болю, необхідність вживати додаткових зусиль для організації свого життя та побуту, враховуючи засади розумності, просила стягнути на її користь моральну шкоду в розмірі 200 000 грн.

Заочним рішенням Галицького районного суду м. Львова від 21 серпня 2018 року позов - задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Хліб-Трейд» (81130, Львівська обл., Пустомитівський р-н, с.Сокільники, вул.Львівська Бічна, 4; ) на користь ОСОБА_2 (АДРЕСА_1; РНОКПП НОМЕР_2) 10 000, 00 грн. суми відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Хліб-Трейд» (81130, Львівська обл., Пустомитівський р-н, с.Сокільники, вул.Львівська Бічна, 4; ) на користь Державної судової адміністрації України 1762, 00 грн. судового збору.

В задоволенні решти вимог відмовлено.

Дане рішення оскаржила ОСОБА_2.

В апеляційній скарзі посилається на те, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у неї порушено звичайний для спосіб життя. Вона понесла та продовжує нести моральні страждання.

Вона тривалий час терпить фізичний біль, лікування не закінчилось і прогнозувати видужання неможливо, оскільки стан здоров'я поганий. Для організації побуту і життя необхідно вживати додаткових зусиль. Непрацездатність поставила в скрутне становище мою сім'ю, оскільки для лікування та реабілітації необхідні кошти, позивач не може виконувати домашню роботу, працювати, потребує стороннього догляду, бо може лише нетривалий час пересуватися з допомогою милиць. Витрати сімейних коштів на лікування Позивача позбавляють можливості сім'ї забезпечувати належний рівень життя. Крім фізичних змін та втраченого здоров'я, позивач зазнала великої психологічної травми. У зв'язку з необхідністю в постійному лікуванні, позивач була змушена порушити звичний спосіб життя.

Просить заочне рішення Галицького районного суду м. Львова від 21 серпня 2018 року змінити та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу у якій зазначив, що причиною дорожньо-транспортної пригоди яка мала місце 08 травня 2018 року стала груба необережність ОСОБА_2 у крові якої було виявлено 0,43% етанолу. Крім того, водій ОСОБА_4 відшкодував потерпілій 5 000 гривень.

В судове засідання представник відповідача Мартин Л.В. не з»явилася, подала клопотання про відкладення розгляду справи у зв»язку із зайнятістю в іншому судовому процесі в Сихівському районному суді м. Львова.

Зазначене клопотання колегією суддів відхилено із наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи, згідно ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Львівського апеляційного суду від 09 листопада 2018 року проведення підготовчих дій по справі №461/5568/18 було закінчено та призначено справу до розгляду на 07 лютого 2019 року на 14 год. 50 хв. (а.с.67). Тобто сторони заздалегідь (за три місяці наперед) були повідомлені про час та місце розгляду справи.

Справу №464/6174/18 в Сихівському районному суді м. Львова яка слухається за участю представника відповідача Мартин Л.В. призначено в судове засідання на 07 лютого 2019 року на 14 годину вже після призначення даної справи до розгляду.

Крім того, після розгляду справи №464/6174/18 в Сихівському районному суді м. Львова представник відповідача 07 лютого 2019 року мала можливість з»явитися в судове засідання Львівського апеляційного суду або попередити колегію про можливе запізнення у зв»язку із зайнятістю до закінчення роботи колегії (до 18-19 години).

Відкладення розгляду даної справи (травень-червень 2019 року) призведе до порушення розумних строків її розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення у межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

У пункті 5 ч. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року зазначено, що відповідальність заподіювача шкоди без вини може мати місце у випадках, спеціально передбачених законодавством.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Частиною 1 ст. 1187 ЦК України визначено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Як регламентовано ч.ч. 2, 5 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Згідно п. 4 ч. 1 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01.03.2013 року розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, 08.05.2018 року близько 11 год. 30 хв. ОСОБА_4, керуючи автомобілем ГАЗель, державний реєстраційний номер НОМЕР_3, який належить Товариству з обмеженою відповідальністю «ХЛІБ-ТРЕЙД», поблизу будинку №73 на вулиці І.Франка у м.Львові вчинив наїзд, в результаті чого ОСОБА_2 отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Вироком Галицького районного суду м.Львова від 15.11.2017 року у справі №461/4233/17 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначено покарання у вигляді виправних робіт за місцем праці без позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 10 (десять) місяців з відрахуванням десяти відсотків заробітної плати в дохід держави. Цивільний позов ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з ТзОВ «ХЛІБ-ТРЕЙД» на користь ОСОБА_2 8933,48 грн. матеріальних витрат. Позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди - залишено без розгляду.

Рішенням Галицького районного суду м.Львова від 29.05.2018 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ТЗОВ «ХЛІБ-ТРЕЙД», за участі третьої особи СК Приватне акціонерне товариство «Арсенал Страування» про відшкодування моральної шкоди відмовлено за безпідставністю позовних вимог.

Як передбачено ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до роз'яснень, що викладені у п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Під немайновою шкодою, заподіяною юридичній особі, слід розуміти втрати немайнового характеру, що настали у зв'язку з приниженням її ділової репутації, посяганням на фірмове найменування, товарний знак, виробничу марку, розголошенням комерційної таємниці, а також вчиненням дій, спрямованих на зниження престижу чи підрив довіри до її діяльності.

Як регламентовано п. 9 зазначеної вище постанови розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуючи стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

При встановлених обставинах, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що тілесні ушкодження, які отримала позивачка спричинені внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки - наїзду автомобіля ГАЗель, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 який належить Товариству з обмеженою відповідальністю «ХЛІБ-ТРЕЙД» під керуванням ОСОБА_6, а отже моральна шкода навіть за відсутності вини відповідача підлягає відшкодуванню, так як в судовому засіданні не встановлено, що шкода завдана позивачці внаслідок непереборної сили або її умислу.

У той же час, при визначенні розміру моральної шкоди в сумі 10 000 гривень, суд першої інстанції в достатній мірі не врахував характер та обсяг страждань яких зазнала та продовжує зазнавати ОСОБА_2 внаслідок спричинення їй тілесних ушкоджень.

Не враховано те, що внаслідок ДТП у позивачки стався закритий перелом правої міжгомілкової кістки, утворився некроз м»яких тканин правого стегна, остання по даний час терпить сильний біль, перенесла оперативні втручання, потребує сторонньої допомоги у побуті, так як може лише нетривалий час пересуватись за допомогою милиць, непрацездатність поставила в скрутне матеріальне становище ОСОБА_2 та її сім'ю, оскільки для лікування та реабілітації потрібні значні кошти.

Враховуючи зазначені обставини та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості слід стягнути з ТзОВ «Хліб-Трейд» на користь ОСОБА_2 50 000 гривень моральної шкоди.

Вимоги ОСОБА_2 про стягнення з ТзОВ «Хліб-Трейд» на її користь 200 000 гривень моральної шкоди є очевидно завищеними, належним чином не мотивовані, а тому в такому розмірі моральна шкода не може бути стягнута.

З урахуванням вищезазначеного апеляційна скарга підлягає до задоволення частково, заочне рішення Галицького районного суду м. Львова від 21 серпня 2018 року зміні на підставі п.1 ч.1 ст.376 ЦПК України з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_2 та стягнення з ТзОВ «Хліб -Трейд» на її користь 50 000 грн. моральної шкоди.

Керуючись ст.ст., 367, 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -задовольнити частково.

Заочне рішення Галицького районного суду м. Львова від 21 серпня 2018 року - змінити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Хліб-Трейд» на користь ОСОБА_2 50 000 ( п'ятдесят тисяч ) гривень моральної шкоди.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 18 лютого 2019 року.

Головуючий : Савуляк Р.В.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.