Дата документу 12.02.2019 Справа № 311/2813/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2019 року

м. Запоріжжя

Єдиний унікальний №311/2813/17

Провадження №22-ц/807/1056/19

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кримської О.М. (суддя-доповідач),

суддів: Дашковської А.В., Бєлки В.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Волчанової І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Василівського районного суду Запорізької області від 13 грудня 2018 року в складі судді Сидоренко Ю.В. в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Підгірненської сільської ради Василівського району Запорізької області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_3, приватний нотаріус Василівського районного нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_4, про визнання заповіту дійсним,

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2017 року ОСОБА_1В звернулася до суду із позовом, який в подальшому уточнювала, до ОСОБА_2, Підгірненської сільської ради Василівського району Запорізької області, про визнання заповіту дійсним.

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 було подано заяву, з посиланням на п.4 ч.1 ст.255 ЦПК України, про закриття провадження по справі у звязку з відмовою від позовних вимог.

Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 13 грудня 2018 року прийнято відмову ОСОБА_1 від заявлених позовних вимог; провадження у справі закрито; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6 700 грн.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилається на неповне зясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить ухвалу суду скасувати, у стягненні витрат на професійну правничу допомогу відмовити, стягнути з ОСОБА_2 на її користь судовий збір, сплачений за подання апеляційної скарги.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що наявні у справі докази оплати правничої допомоги є суперечливими; акт виконаних робіт на суму стягнуту судом, відсутній; інтереси позивача представляли два адвоката, один із яких є його дружиною; обидва адвокати не перебувають на обліку як адвокати, згідно із відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

Від представника відповідача ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_5 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що в матеріалах справи наявні всі документи, якими підтверджено надання правничої допомоги; законодавством не встановлено обмежень щодо кількості представників; повноваження представників як адвокатів належним чином підтверджено; судовий збір за подачу апеляційної скарги стягнутий не може бути, оскільки у разі оскарження рішення суду лише в частині судових витрат, судовий збір при поданні апеляційної скарги не сплачується ( т.2 а.с.109-117).

Від третьої особи приватного нотаріуса Василівського районного нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_4 та Підгірненської сільської ради Василівського району Запорізької області надійшли заява про розгляд справи без участі їх представників ( т.2 а.с. 107; 127).

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За приписами ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскільки ОСОБА_1 оскаржує ухвалу Василівського районного суду Запорізької області від 13 грудня 2018 року тільки в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу, то апеляційним судом, на підставі ч.1 ст.367 ЦПК України, переглядається оскаржувана ухвала лише в цій частині.

Згідно із ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Стягуючи з позивачки на користь відповідача витрати на професійну правову допомогу суд першої інстанції, керуючись ч. 3 ст. 142 ЦПК України, виходив з обґрунтованості вказаних витрат в розмірі 6 700 грн., що підтверджено відповідними документами.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009.

Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз'яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.

Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, повязаних з розглядом справи, належать в тому числі і витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно із ч. 3 ст. 142 ЦПК України в разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача.

Відповідно до статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 правнича допомога надавалась адвокатом ОСОБА_5, який здійснював представництво інтересів відповідача на підставі ордеру серії ЗП №040968 від 19.01.2018 року (т.1 а.с.58). Згідно акту виконаних робіт від 07.02.2018 року (т.2 а.с.9), квитанції від 04.04.2018 року на суму 600 грн. ( т.2 а.с.10), квитанції від 09.02.2018 року на суму 600 грн ( т.2 а.с.11), квитанції від 07.02.2018 року на суму 4 900 грн ( т.2 а.с.12), квитанції від 09 листопада 2018 року на суму 600 грн (т.2 а.с.68) ОСОБА_2 сплачено витрати на правничу допомогу в суді першої інстанції на загальну суму 6 700 грн.

Крім того, в суд першої інстанції відповідачем надавався попередній розрахунок суми судових витрат від 07.02.2018 року із детальним описом послуг, необхідних для надання правничої допомоги на за час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та представництво адвоката в судових засіданнях.

Також, адвокат ОСОБА_5 брав участь у судових засіданнях в суді першої інстанції 09.02.2018 року (т.1 а.с.78-80), 01.03.2018 року (т.1 а.с.95), 04.04.2018 року (т.1 а.с.147-152), 30.05.2018 року (т.1 а.с.208-209), 30.07.2018 року (т.1 а.с.238-240), 09.11.2018 року (т.2 а.с.42-46).

Проаналізувавши обсяг та склад робіт, виконаних адвокатом, складність справи, а також те, що позивач не зверталась до суду першої інстанції з клопотанням про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката відповідача, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції надана належна оцінка доказам, а також співмірності розміру витрат відповідача на професійну правничу допомогу з обсягом виконаних адвокатом робіт.

В апеляційній скарзі не надано переконливих доказів на підтвердження доводів щодо безпідставності витрат на правову допомогу.

Інші аргументи, викладені позивачем в апеляційній скарзі, не ґрунтуються на вимогах закону.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист пав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Таким чином колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не містять нових даних, які б давали підстави для скасування чи зміни ухвали суду в оскаржуваній частині, а тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Крім того, у відзиві представника відповідача ОСОБА_5 заявлено клопотання про стягнення з ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу, повязану із складанням відзиву на апеляційну скаргу та участь представника у судовому засіданні у Запорізькому апеляційному суді у розмірі 2 200 грн.

На підтвердження понесених відповідачем ОСОБА_2 витрат надано розрахунок суми витрат, понесених відповідачем у апеляційній інстанції (зокрема, складання відзиву на апеляційну скаргу протягом двох годин 1200 грн, участь у судовому засіданні протягом 1 години 1000 грн), актом виконаних робіт від 24.01.2019 року та квитанцією від 24.01.2019 року на суму 2 200 грн (т.2 а.с.116-118).

Враховуючи складність справи, дослідивши докази на підтвердження витрат відповідача на правову допомогу в суді апеляційної інстанції, колегія суддів вважає, що необхідний фактичний обсяг правової допомоги є значно меншим, ніж зазначено у розрахунку адвоката, витрати є не співмірними із складністю справи, а тому, відсутні підстави для відшкодування таких витрат у зазначеному в розрахунку розмірі.

Зокрема, відзив на апеляційну скаргу не містить аналізу судової практики, посилань на будь-які нові обставини і докази, які не були предметом дослідження в суді першої інстанції, на думку суду, за вказаних обставин складання відзиву протягом двох годин було недоцільним.

Щодо участі представника відповідача у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції, колегія суддів зауважує, що фактично судове засідання тривало 20 хвилин, із яких адвокат надавав пояснення 8 хвилин, отже зазначений у відзиві час 1 година, є необґрунтованим.

З урахуванням фактичних обставин справи, виходячи із принципу розумності і справедливості, суд вважає достатньою компенсацію судових витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в цій справі є 640 грн. Підстав для стягнення з позивача ще 1 560 грн. апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Василівського районного суду Запорізької області від 13 грудня 2018 рокув оскаржуваній частині залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2судові витрати, пов'язані із розглядом цієї справи апеляційним судом, у вигляді документально підтверджених понесених витрат на професійну правничу допомогу, у сумі 640 грн. (шістсот сорок гривень).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 15 лютого 2019 року.

Головуючий О.М. Кримська

Судді: А.В. Дашковська

ОСОБА_6