Справа № 323/3007/18
Провадження № 2/323/82/19
РІШЕННЯ

іменем УКРАЇНИ

21.02.2019 м. Оріхів

Оріхівський районний суд Запорізької області в складі головуючої судді Фісун Н.В., за участю секретаря Сабліній А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою

ОСОБА_1 до Кіровської сільської ради Оріхівського району Запорізької області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому вказує, що 30 червня 2006 р. помер ОСОБА_2, якого вона тривалий час доглядала як особу похилого віку під час його проживання в ІНФОРМАЦІЯ_1.

В 2004 році ОСОБА_2 вибув до Кіровського (на цей час Таврійського) будинку інвалідів, де помер 01.07.2006 р. Після його смерті вона здійснила його поховання, встановила памятник на місці йоґо поховання.

Влітку 2018 р. зі слів односельців їй стало відомо, що ОСОБА_2 залишив заповіт на її імя стосовно належного йому майна, про що до цього часу вона не знала. Оригінал заповіту вона ніколи не бачила, їй його ні ОСОБА_2, ні посадові особи будинку інвалідів не передавали.

Позивач звернулася до Вербівської сільської ради Пологівського району, де секретар сільради видала їй дублікат заповіту ОСОБА_2.

З тексту зазначеного заповіту їй стало відомо, що 06 листопада 2000 р. ОСОБА_2 склав заповіт, посвідчений Вербівською сільською радою, на її користь. Як зазначено в заповіті, до складу спадщини спадкодавцем віднесене все його майно, де б воно не було і з чого б не складалось, в тому числі майновий і земельний пай, який знаходиться в приватному підприємстві «Обрій».

При цьому, зважаючи на те, що ОСОБА_2 помер в 2006 р., секретар сільської ради порадила їй звернутись до суду за місцем відкриття спадщини про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини.

Посилаючись на викладене, прохала суд визначити додатковий строк для прийняття спадщини за заповітом строком на 1 місяць.

У судовому засіданні позивач та її представник на позові наполягали, прохали суд задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача до судового засідання не зявився, надав заяву, в якій прохав суд розглядати справу у їх відсутність, позовні вимоги визнають/а.с.64/.

Суд, заслухавши позивача та його представника, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази надані сторонами, вважає що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

06 листопада 2000 р. ОСОБА_2 склав заповіт, посвідчений Вербівською сільською радою на користь ОСОБА_1. Як зазначено в заповіті, до складу спадщини спадкодавцем віднесене все його майно, де б воно не було і з чого б не складалось, в тому числі майновий і земельний пай, який знаходиться в приватному підприємстві «Обрій/а.с.4/.

30 червня 2006 року ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія 1-ЖС №044097 від 01 липня 2006 року/а.с.3/.

У судовому засіданні ОСОБА_1 суду пояснила, що на протязі 12 років їй не було відомо щодо наявності заповіту, який склав ОСОБА_2 на її імя. Випадково від односельців почула, що є такий заповіт, коли звернулася до Вербівської сільської ради Пологівського району, то секретар сільської ради повідомила їй, що вона гадала про заповіт їй було повідомлено.

13 листопада 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Оріхівської нотаріальної контори Запорізької області із заявою про прийняття спадщини ОСОБА_2Д./а.с.38-45/.

Відповідно до постанови у вчиненні нотаріальної дії від 16.11.2018 року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, після померлого 30 червня 2006 року ОСОБА_2 в звязку з пропуском встановленого строку для прийняття спадщини/а.с.32/.

Статтею 1233 ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно із статтею 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої 1272 ЦК України про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

Таким чином, про існування складеного на імя позивача заповіту, заявнику стало відомо у 2018 році, тобто після спливу шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини.

При вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини необхідно ураховувати свободу заповіту, як фундаментальний принцип спадкового права. Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

Зазначене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17.

Зазначена правова позиція ґрунтується на засадах верховенства права, справедливості, розумності цивільного законодавства та забезпечення можливості захисту порушеного, оспореного невизнаного цивільного права та законного цивільного інтересу. Ця позиція враховує і встановлений законом обов'язок нотаріуса сприяти громадянам, підприємствам, установам і організаціям у здійсненні їх прав та захисті законних інтересів, роз'яснювати права і обов'язки, попереджати про наслідки вчинюваних нотаріальних дій для того, щоб юридична необізнаність не могла бути використана їм на шкоду (ст. 5 Закону України «Про нотаріат»).

Законом України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов'язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме; нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі (ст. 63 ч.ч. 1, 2).

Стаття 17 Закону України "Про виконання рішення застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі "Ільхан проти Туреччини" від 27 червня 2000 року зазначив, що при вирішенні питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру.>

Вказане, в сукупності з тим, що ніхто крім позивача на спадщину не претендує, вона до цього часу ніким не прийнята, відумерлою у встановленому законом порядку не визнана/а.с.29/, представник відповідача не заперечує проти задоволення позову, на час відкриття спадщини позивач не знала про наявність заповіту, про наявність якого їй стало відомо лише після спливу шестимісячного строку, враховуючи, принципи розумності, добросовісності і справедливості, останню волю заповідача, якої не можна знехтувати та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини та положень ст. 263 ЦПК України дає підстави суду дійти висновку, що позивач пропустила строк для прийняття спадщини з поважної причини і їй слід визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Керуючись ст.ст.12,81,82, 76, 245, 141, 265, 280-289 ЦПК України, ЗУ «Про нотаріат», ст.ст.1272,1220,1222,1233,1270 суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2 до Кіровської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, місце знаходження: вул. Радянська, 13, с. Таврійське, Оріхівського району Запорізької області,70540, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задовольнити повністю.

Визначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженці ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний №, додатковий строк для прийняття спадщини за заповітом ОСОБА_2, який помер 30 червня 2006 року, строком на один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду .

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 22 лютого 2019 року .

Суддя Оріхівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_3