Справа № 744/1234/19
Провадження № 2-з/744/6/2019
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про відмову у забезпеченні позову

20 вересня 2019 року Семенівський районний суд Чернігівської області у складі: головуючого судді Гнипа О. І.,

при секретарі Шаповал Ю. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Семенівка Чернігівської області заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову щодо заборони вчиняти певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

02 вересня 2019 року позивач ОСОБА_1 пред`явив позов до відповідача ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини ОСОБА_3 разом з позивачем як з батьком в квартирі, котра належить малолітній ОСОБА_3 , по АДРЕСА_1 .

04 вересня 2019 року за вказаним позовом ухвалою судді Семенівського районного суду Чернігівської області відкрите загальне позовне провадження у цивільній справі.

18 вересня 2019 року ОСОБА_1 подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить заборонити ОСОБА_2 вчиняти дії, направлені на перевід малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на навчання з Семенівської гімназії № 2 Семенівської міської ради Чернігівської області до іншого навчального закладу. В обґрунтування такої заяви позивач ОСОБА_1 послався на те, що ОСОБА_2 забрала особову справу дитини з Семенівської гімназії № 2 Семенівської міської ради Чернігівської області, де донька навчалась раніше, та влаштувала дитину на навчання до ОЗЗСО І-ІІІ ступеня ім. Т. Г. Шевченка міста Мена Чернігівської області. Кекух ОСОБА_4 подав на ім`я директора ОЗЗСО І-ІІІ ступеня ім. Т. Г. Шевченка міста Мена Чернігівської області заяву, в якій просив видати йому на руки особову справу дитини для переводу на навчання до Семенівської гімназії № 2 де раніше навчалася донька. До вказаної заяви були додані всі необхідні документи для здійснення відрахування ОСОБА_3 , зокрема довідку Семенівської гімназії №2 про наявність вільних місць. Директор ОЗЗСО І-ІІІ ступеня ім. Т. Г. Шевченка міста Мена Чернігівської області цього не зробив та став чинити ОСОБА_1 перешкоду, щоб той не зміг перевести дитину до навчального закладу за місцем мешкання дитини. Враховуючи бажання дитини, її місце проживання, місце де знаходиться власність дитини, 10 вересня 2019 року ОСОБА_1 забрав дитину з ОЗЗСО І-ІІІ ступеня ім. Т. Г. Шевченка міста Мена Чернігівської області та відвіз в місто Семенівка Чернігівської області з метою влаштувати на навчання до Семенівської гімназії №2. 18 вересня 2019 року, дитина пішла до школи у свій рідний 3-А клас Семенівської гімназії № 2 чому безмірна була рада та щаслива. Однак, щастю дитини перешкоджає її мати, ОСОБА_2 , котра телефонує доньці та стверджує, що та повинна навчатися в місті Мена й повідомляє про її право приїхати до міста Семенівка, де подати заяву директорові закладу, де навчається донька, та перевести останню до міста Мена Чернігівської області. Такі обставини вимушують позивача звертатися до суду із заявою про забезпечення позову.

Суд, дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову, вважає, що така заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За змістом вимог ч. 1 ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи, поряд з іншим, в межах заявлених вимог.

Цього положення суд повинен безумовно дотримуватися у разі ухвалення тих чи інших судових рішень у межах цивільної справи позовного провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 Цивільного процесуального кодексу України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Як убачається з приведеного вище, позивач звернувся до суду з позовом про визначення місця проживання дитини.

Натомість у вказаній вище заяві позивач просить суд вжити заходів, що вочевидь виходять за межі предмета спору, адже стосуються прав дитини на освіту, а не її прав, пов`язаних з місцем її проживання, щодо захисту яких заявлено вимоги за позовом.

Більш того, позивач просить заборонити відповідачеві вчиняти те, що не входить до повноважень матері дитини, адже переведення дитини з одного до іншого закладу загальної середньої освіти згідно положень ст. ст. 4, 18, ч. 4 ст. 34, ч. 1 ст. 39 Закону України «Про загальну середню освіту» знаходиться в компетенції посадових осіб згаданих закладів, до складу яких відповідач не відноситься.

Воднораз суд не може заборонити матері дитини звертатися в обумовленому законом порядку до компетентних органів із письмовими зверненнями щодо її дитини, адже це буде порушенням її базових конституційних прав й ігноруванням приписів ст. 40 Конституції України, чого суд в демократичному суспільстві допустити аніяк не може.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 18, ч. 4 ст. 34, ч. 1 ст. 39 Закону України «Про загальну середню освіту», ч. 1 ст. 13, ч. 2 ст. 149, ч. 6 ст. 153 Цивільного процесуального кодексу України,-

У Х В А Л И В:

У забезпеченні позовуза заявою позивача ОСОБА_1 від 18 вересня 2019 року щодо встановлення заборон відповідачеві ОСОБА_2 вчиняти певні дії та у задоволенні такої заяви відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі в п`ятнадцятиденний строк апеляційної скарги. До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до суду апеляційної інстанції через Семенівський районний суд Чернігівської області.

Суддя: О. І. Гнип