Справа №359/4960/18
Провадження №2/359/456/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2019 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

при секретарі судового засідання Коробові О.П.,

за участю позивача ОСОБА_1,

за участю відповідача ОСОБА_2,

за участю представника відповідача ОСОБА_3,

розглядаючи в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 та ОСОБА_2 про визнання земельної ділянки обєктом особистої власності та визнання права власності на будівельні матеріали, що були використані в процесі будівництва садового будинку з надвірними будівлями та господарськими спорудами,

встановив:

В червні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом та просить: визнати земельну ділянку площею 0,06 га з кадастровим номером :03:005:0209 з цільовим призначенням для ведення садівництва, розташовану на території Глибоцької сільської ради Бориспільського району обєктом її особистої власності; визнати за ОСОБА_1 право власності на будівельні матеріали, що були використані в процесі будівництва садового будинку з надвірними будівлями та господарськими спорудами по вул. Славутицькій, 61 в с. Глибоке Бориспільського району.

В ході розгляду цивільної справи ОСОБА_4 предявив зустрічний позов: просить визнати за ним право власності на 1/2 частку в садовому будинку з надвірними будівлями та господарськими спорудами по вул. Славутицькій, 61 в с. Глибоке Бориспільського району та на 1/2 частку в земельній ділянці площею 0,06 га з кадастровим номером :03:005:0209 з цільовим призначенням для ведення садівництва, розташовану на території Глибоцької сільської ради Бориспільського району; а також визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку у вказаних обєктах нерухомого майна.

Відповідно до ч.2 ст.193 ЦПК України зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємоповязані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин, або коли вимоги за позовами можуть зараховуватись, або коли задоволення зустрічного позову може виклю-чити повністю або частково задоволення первісного позову.

Згідно з п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру.

Встановлено, що задоволення зустрічного позову, предявленого ОСОБА_4, ви-ключить задоволення первісного позову. Крім того, вимоги наведених вище позовів виникли з одних і тих же правовідносин. Аналіз цих обставин свідчить про те, що обидва позови взаємоповязані і спільний їх розгляд є доцільним.

Крім того, обєднання позовів в одне провадження сприятиме швидшому та остаточ-ному вирішенню спору, що виник між ОСОБА_1 та відповідачами. У такий спосіб буде забезпечено дотримання їх право на справедливий суд, передбачене п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

З огляду на це суд вважає, що зустрічний позов, предявлений ОСОБА_4, до-пустимо обєднати в одне провадження з первісним позовом.

Керуючись п.1 ч.1, ч.2 ст.258, ч.4 ст.259 та ст.260 ЦПК України, суд

ухвалив:

Зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визнання права власності на частку в садовому будинку з надвірними будівлями і господарськими спорудами, та земельній ділянці обєднати в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 та ОСОБА_2 про визнання земельної ділянки обєктом особистої власності та визнання права власності на будівельні матеріали, що були використані в процесі будівництва садового будинку з надвірними будівлями та господарськими спорудами.

Ухвала суду є остаточною та не підлягає апеляційному оскарженню.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду ОСОБА_5