справа № 243/8021/15-ц
провадження 6/186/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2019 року м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Ільяшевич О.В.

за участю секретаря судового засідання Хміль О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Слов`янського міськрайонного суду Донецької області (вул. Добровольського, 2, м. Слов`янськ, Донецької області) цивільну справу за заявою акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» представник заявника ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Слов`янський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Донецькій області, про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу,-

ВСТАНОВИЛА:

08 липня 2019 року до суду звернулося акціонерне товариства Комерційний банк «Приват Банк» представник заявника ОСОБА_1 , за участю заінтересованих осіб: ОСОБА_2 , державного виконавця Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Донецькій області, про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу.

Обґрунтовуючи свої вимоги, представник заявника зазначив, що Слов`янським міськрайонним судом Донецької області винесено рішення по справі за позовом АТ КБ «Приват Банк» до ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 ), про стягнення заборгованості за кредитним договором, у розмірі 34 403,98 грн. та судового збору в розмірі 344,04 грн.

10 листопада 2015 року ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу на вказане рішення суду, яка була частково задоволена ухвалою Апеляційного суду Донецької обл. від 16.12.2015 року, (банку було відмовлено у стягненні штрафів і пені), в результаті чого сума стягнення за кредитним договором, була зменшена до 32 189,50 грн.

29 грудня 2015 року ОСОБА_2 подала касаційну скаргу на рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 29.10.2015 року та рішення Апеляційного суду Донецької обл. від 16.12.2015 року. Ухвалою Вищого Спеціалізованого Суда України від 11 квітня 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_2 було відхилено, рішення Апеляційного суду Донецької обл. від 16 грудня 2015 року залишено без змін.

Таким чином, рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області про стягнення заборгованості на користь АТ КБ «Приват Банк» з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 ), за кредитним договором, у розмірі 32 189,50 грн. та судового збору в розмірі 344,04 грн., набуло законної сили 16 грудня 2015 року. Згідно з чинними, на момент набрання законної сили рішенням, положеннями Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий лист по вказаній справі підлягав пред`явленню до Державної виконавчої служби до 16 грудня 2016 року.

З огляду на велику завантаженість Державної виконавчої служби, а також співробітників банку по супроводу виконань рішень судів, АТ КБ «Приват банк» не ставить перед собою завдання пред`являти до примусового виконання відразу всі виконавчі документи, за якими винесено рішення суду на його користь. Замість цього АТ КБ «Приват банк» продовжує проводити роботу з клієнтами щодо погашення ними заборгованості в добровільному порядку, в тому числі на пільгових умовах, пропонуючи різні види реструктуризації заборгованості. У зв`язку з цим пред`явлення виконавчих документів до ДВС планується ближче до закінчення терміну їх пред`явлення і здійснюється в тому випадку, якщо боржник все ще не виявив зацікавленості вирішити питання погашення боргу самостійно. У випадку з стягненням заборгованості ОСОБА_2 пред`явлення в Державну виконавчу службу виконавчого документа планувалося не раніше жовтня 2016 року.

Однак, після набрання чинності Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02 червня 2016 року, пунктом 5 «Прикінцевих та перехідних положень» якого передбачено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом, банк визначив, що строк пред`явлення до виконання виконавчого листа по справі ОСОБА_2 повинен визначатися цим Законом і становити три роки з наступного дня після набрання судовим рішенням законної сили (17 грудня 2018 року), як те закріплено ст. 12 зазначеного вище Закону.

У зв`язку з вищевикладеним, на початку грудня 2018 року АТ КБ «Приват Банк» звернувся до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області, з заявою про видачу рішення суду і виконавчого документа по справі № 2/243/4198/2015 та 13 грудня 2018 року їх отримав. 14 грудня 2018 року АТ КБ «Приват Банк» пред`явив виконавчий документ до Слов`янського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Донецькій області, з заявою про відкриття виконавчого провадження, на підставі якої 17 грудня 2018 року було відкрито виконавче провадження №57927155 щодо виконання вищезазначеного виконавчого листа і розпочато проведення передбачених законодавством виконавчих дій.

04 лютого 2019 року ОСОБА_2 звернулася зі скаргою до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області на постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження №57927155 від 17 грудня 2018 року та зобов`язання державного виконавця винести постанову про закінчення цього виконавчого провадження і зняття арешту. Обгрунтовуючи свої вимоги, у скарзі ОСОБА_2 зазначила, що строк пред`явлення до виконання виконавчого документу по справі № 2/243/4198 2015 згідно рішення суду від

16 грудня 2015року, сплинув 16 грудня 2016 року. В процесі подальшого розгляду справи, 22 квітня 2019 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області прийнято ухвалу, якою часткового задоволено скаргу ОСОБА_2 та скасовано постанову головного державного виконавця Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби про відкриття виконавчого провадження від 17 грудня 2018 року (ВП №57927155). Задовольняючи скаргу ОСОБА_2 та скасовуючи постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, суд дійшов висновку, що вказана постанова постановлена з порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження», оскільки сплинули строки для пред`явлення вказаного вище виконавчого листа до виконання, а тому наявні підстави для її скасування. В ухвалі суду зазначено, що хоч пунктом 5 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02 червня 2016 року передбачено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом (3 роки), відповідно до положень ст.58 Конституції України закони не мають зворотної дії у часі тому слід дійти висновку, що строк пред`явлення до виконання виконавчого листа за рішенням суду, що набуло законної сили 16 грудня 2015 року, сплинув 16 грудня 2016 року, згідно діючого на той момент Закону України Про виконавче провадження (1999 року). На виконання рішення суду, згідно із повідомленням Слов`янського МР ВДВС ГТУЮ у Донецькій області про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання №57927155 від 25 червня 2019 року, виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ КБ «Приват Банк» заборгованості, за виконавчим листом по справі №2/243/4198/2015 (243/8021/15-ц) від 13 грудня 2018 року, повернуто без прийняття до виконання, у зв`язку з пропуском строку пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Таким чином, виконавче провадження в Слов`янському МР ВДВС ГТУЮ у Донецькій області про стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ КБ «Приват Банк» заборгованості по зазначеній справі припинено, рішення суду про стягнення заборгованості за кредитним договором не виконується.

З огляду на вищевикладене, строк пред`явлення виконавчого документа був пропущений АТ КБ «Приват Банк», так як різне трактування п.5 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про виконавче провадження» №1404-УІІІ від 02 червня 2016 року, що до пред`явлення до виконання виконавчих документів, виданих до набрання чинності цим Законом, позбавила АТ КБ «Приват Банк» можливості чітко визначити крайній термін пред`явлення цих документів. А тому заявник просить поновити строк пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Ухвалою суду від 10 липня 2019 року заяву прийнято до провадження.

Ухвалою суду від 31 липня 2019 року виправлено описку в ухвалі суду від 10 липня 2019 року про прийняття заяви до провадження.

Ухвалою суду від 31 липня 2019 року залучено до участі у справі заінтересовану особу Слов`янський міськрайонноий відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Донецькій області.

У судовому засіданні представник заявника доводи заяви підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити та поновити строк для пред`явлення виконавчого документу. Зазначив,

У судовому засіданні заінтересована особа ОСОБА_2 заперечила проти поновлення строку пред`явлення виконавчого листа, вважає, що заявником поважних причин пропуску подачі виконавчого листа не наведено.

Представник Слов`янського ВДВС до суду не з`явився, був повдоімлений про час та місце судового розгляду.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні ним докази.

Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 29 жовтня 2015 року позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_2 задоволені (а.с.120-121).

Рішенням Апеляційного суду Донецької області від 16 грудня 2015 р. стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» суму заборгованості за кредитним договором б/н від 28.09.2010 р. у розмірі 32189 грн. 50 коп. (а.с.182-187).

Ухвалою Вищого Спеціалізованого Суду України від 11 квітня 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилено, рішення апеляційного суду Донецької області від 16 грудня 2015 року залишено без змін (а.с.218-219).

На виконання вищезазначеного рішення Слов`янським міськрайонним судом 13 грудня 2018 року видано виконавчий лист № 2/243/4198/2015 (том № 2 - а.с.11).

13 грудня 2018 року АТ КБ «Приватбанк» звернувся до Слов`янського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Донецькій області з заявою про відкриття виконавчого провадження (том № 2 а.с.59).

Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 22 квітня 2019 року скарга ОСОБА_2 на дії та постанови державного виконавця задоволена частково (том № 2 а.с.19-21).

Постановою апеляційного суду Донецької області від 20 червня 2019 року ухвала Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 22 квітня 2019 року залишена без змін (том № 2 а.с.57-58).

Постановою головного державного виконавця Зуяк К.А. про скасування процесуального документу № ВП № 57927155 від 21 червня 2019 року постанови про відкриття виконавчого провадження від 17 грудня 2018 року та про арешт майна боржника від 17 січня 2019 року скасовані (том № 2 а.с.41).

07 лютого 2019 року за заявою ОСОБА_2 внесені відомості до єдиного державного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінального правопорушення працівниками «ПриватБанку» (том № 2 а.с.43).

Відповідно до повідомлення Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Донецькій області від 25 червня 2019 року повернуто виконавчий документ виданий 13 грудня 2018 року стягувачу без прийняття до виконання у зв`язку із пропущеним строком пред`явлення до виконання (том № 2 а.с.44).

Пунктом 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України передбачено одну із основних засад судочинства обов`язковість рішень суду, виконання будь-якого рішення є невід`ємною частиною правосуддя.

У відповідності з ч.1 ст.433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Відповідно до ч.1 ст.13 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Згідно з п.5 Розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

У силу статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до приписів частини 2 статті Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положення статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Аналізуючи положення Закону України «Про виконавче провадження», можна дійти висновку, що стадія примусового виконання судового рішення є невід`ємною частиною відновлення прав особи із застосуванням судової процедури, відповідно до якої стягувач має сподіватись на фактичну реалізацію своїх прав згідно із юридично закріпленим змістом впродовж чітко регламентованого строку.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Таким чином, строк пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого на виконання рішення Апеляційного суду Донецької області від 16 грудня 2015 року почав обчислюватися з дати набрання зазначеним рішенням законної сили.

Так судом встановлено виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 користь ПАТ "КБ "Приват Банк" заборгованості за кредитним договором та судового збору виданий 13 грудня 2018 року. Тобто під час дії ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону № 2677-VІ).

Отже, за загальним правилом, виконавчий лист, виданий на підставі рішення суду в цивільній справі, може бути пред`явлений до примусового виконання протягом одного року з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

За пунктом 4 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2677-VІ, який набрав чинності з 9 березня 2011 року, виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені на момент їх видачі.

Таким чином, поширення дії норм вказаного Закону на правовідносини щодо пред`явлення виконавчого документа до виконання залежить від часу видачі такого документа.

05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України № 1404-VIII«Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року.

Відповідно до ч. 1 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи пред`являються до примусового виконання протягом трьох років.

Згідно з п. 5 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» вищевказаного Закону виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом, тобто протягом трьох років.

Згідно з ч.2,3 ст.8 Конституції України , Конституції України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Конституція України є нормами прямої дії.

Відповідно до положень ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно з ч. 3 ст.5 Цивільного Кодексу України якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

У відповідності до рішення Конституційного Суду України від 05 квітня 2001 року по справі № 3-рп/2001 зазначено, що дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.

При цьому, рішенням Конституційного Суду України від 05 квітня 2001 року по справі № 3-рп/2001, встановлено, що закріплення принципу незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів є гарантією безпеки людини і громадянина, довіри до держави. Винятки з цього конституційного принципу, тобто надання закону або іншому нормативно-правовому акту зворотної сили, передбачено частиною першою статті 58 Конституції України, а саме коли закони або інші нормативно-правові акти пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно з положенням ст.151-2 Конституції України рішення та висновки, ухвалені Конституційним Судом України, є обов`язковими, остаточними і не можуть бути оскаржені.

Отже, з огляду на системне тлумачення вищезазначеної норми п.5 розділу ХІІІ Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року у сукупності з положеннями Конституції України, суд приходить до переконання, що положення Закону України від 02 червня 2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження» в частині строків пред`явлення виконавчих документів до виконання, визначених у ч. 1 ст. 12 цього Закону, в аспекті положень пункту 5 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону, розповсюджуються виключно на виконавчі документи видані з дня прийняття цього Закону та до набрання ним чинності, оскільки застосування поняття «набрання чинності законом» у спірних правовідносинах не може зводитись лише до визначення певної календарної дати, а повинно невід`ємно пов`язуватись із моментом прийняття відповідного закону при неухильному дотримуванні принципу незворотності дії законів у часі.

Виходячи з наведеного, відповідно до ухвали суду Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 22 квітня 2019 року, скарга ОСОБА_2 була задоволена, постанову державного виконавця скасовано з тих підстав, що АТ КБ «Приватбанк» пропустив строк пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Ухвала суду від 22 квітня 2019 року залишена без змін за рішенням суду апеляційної інстанції.

Суд наголошує на тому, що до компетенції суду першої інстанції не входить можливість надання оцінки висновкам, викладеним у рішенні суду, яке набрало законної сили, та їх переоцінки, що на думку суду відповідає принципу обов`язковості рішення суду, передбаченому ст.18 ЦПК України, а також процесуальній визначеності рішення суду.

З огляду на викладене, суд вирішує справу лише в межах вирішення питання наявність причин пропущення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа та їх поважності.

Згідно з ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

2. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

3. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 78, 79 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Стаття 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно з ч. 1 та 5 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 1 ст.433 ЦПК України передбачено, що у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Таким чином, боржник вправі очікувати на позитивні для нього наслідки у зв`язку з простроченням кредитора під час виконання зобов`язання, а кредитор має прикласти максимуму зусиль для реалізації свого права стягнення в межах визначених законом строків у відповідності до приписів законодавства.

Заявник вважає, що з огляду на велику завантаженість Державної виконавчої служби, а також співробітників банку по супроводу виконань рішень судів, АТ КБ «Приват банк» не ставить перед собою завдання пред`являти до примусового виконання відразу всі виконавчі документи, за якими винесено рішення суду на його користь. Замість цього АТ КБ «Приватбанк» продовжує проводити роботу з клієнтами щодо погашення ними заборгованості в добровільному порядку, в тому числі на пільгових умовах, пропонуючи різні види реструктуризації заборгованості. У зв`язку з цим пред`явлення виконавчих документів до ДВС планувалися ближче до закінчення терміну їх пред`явлення і здійснюватися в тому випадку.

При цьому, заявник подаючи заяву про поновлення строку для його пред`явлення не обґрунтовує, саме чому позивачем за період багатьох років не було здійснено жодної активної дії для отримання виконавчого документу, а вищенаведені доводи ним лише регламентуються без надання суду будь-яких доказів в підтвердження заявленого.

Крім того, на думку суду зазначені в заяві причини пропуску пред`явлення виконавчого листа до виконання, а саме: велика завантаженість Державної виконавчої служби, а також співробітників банку по супроводу виконань рішень судів, - не можна визнати поважними, оскільки такі причини не свідчать про наявну об`єктивну неможливість заявника, який має достатній штат працівників з юридичною освітою, пред`явлення виконавчого листа для виконання у строк, визначений чинним законодавством.

Перелік причин, які слід вважати поважними, законодавством не визначено, а тому суди дають оцінку поважності причин за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у заяві доказів.

Враховуючи вищевикладене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку дійшов висновку що за відсутності об`єктивних даних великої завантаженості Державної виконавчої служби, а також співробітників банку по супроводу виконань рішень судів не є причиною для поновлення строку виконавчого документу, стягувач проявив недбалість до своїх обов`язків та невчасно отримав виконавчий лист для надання на виконання відповідному органу.

За таких обставин, коли в судовому засіданні не здобуто та не наведено належних доказів поважності причин пропуску строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання, заява АТ КБ «Приват Банк» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 259, 263-265, 353, 354, 433 ЦПК України, п.п. 17.4 розділу VІII Перехідних положень ЦПК України, Закону України «Про виконавче провадження», суд

УХВАЛИЛА:

В задоволенні заяви акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» представник заявника ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Слов`янський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Донецькій області, про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повний текст ухвали складений 23 вересня 2019 року.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду

Донецької області О.В. Ільяшевич