Суддя Матвієвська Г. В.
Справа № 644/6454/18
Провадження № 2/644/610/19
Справа № 644/6454/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2019 року Орджонікідзевський районний суд міста Харкова у складі:

Головуючого судді - Матвієвської Г.В.,

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_1,

відповідача старшого державного виконавця Міжрайонного відділу ДВС по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харків ГТУЮ у Харківській області ОСОБА_2,

представника третьої особи ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в приміщенні Орджонікідзевського районного суду м. Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харків Головного територіального управління юстиції в Харківській області ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про звільнення від сплати заборгованості по аліментам, -

встановив:

Позивач ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до Старшого державного виконавця Міжрайонного відділу ДВС по Індустріальному та Немишлянському районах м.Харків ГТУЮ у Харківській області ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору : ОСОБА_3 про звільнення від сплати заборгованості по аліментам, в якому просить звільнити його, ОСОБА_5, від сплати заборгованості по аліментам за виконавчими провадженнями № 42119872 у розмірі 20 097,02 гривень та № 46082234 у розмірі 206 780, 11 гривень, а всього на суму 226 876 , 77 гривень на користь ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та на утримання ОСОБА_7 до досягнення дитиною ОСОБА_6 трьох років , нараховані Старшим державним виконавцем Міжрайонного відділу ДВС по Індустріальному та Немишлянському районах м.Харків ГТУЮ у Харківській області ОСОБА_2, а саме згідно розрахунку заборгованості по аліментам по ВП № 42119872 станом на 31.05.2018 року у ОСОБА_5 існує заборгованість зі сплати аліментів в сумі - 20 097,02 гривень, згідно розрахунку заборгованості по аліментам по ВП № 46082234 станом на 31.05.2018 року у ОСОБА_5 існує заборгованість зі сплати аліментів в сумі - 8 813,75 гривень, згідно розрахунку від 27.06.2018 року заборгованість ОСОБА_5 станом на 01.06.2018 року становить 197 966,36 гривень. Розрахунок заборгованості проведено за період з 01.02.2014 року по 01.07.2018 року. На момент подачі позову про звільнення від сплати заборгованості по аліментам по ВП № 42119872 та ВП № 46082234 сума заборгованості становить 226 876 , 77 гривень .

При вирішенні позову позивач просить врахувати те, що ОСОБА_5 уклав шлюб з ОСОБА_8, який був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №2797, в даному шлюбі є спільна дитина ОСОБА_9. ІНФОРМАЦІЯ_2, дружина ОСОБА_5 на теперішній час не працює, знаходиться вдома по догляду за дитиною, у державній службі зайнятості як безробітна не зареєстрована, що підтверджує довідкою Київського міського центру зайнятості Дарницького району №1827/02-33 від 04.06.2018 р..Зазначені обставини свідчать про те що, у зв'язку з народженням дитини у новому шлюбі позивач зобов'язаний забезпечувати належне матеріальне становище для обох своїх дітей.

Крім того, звертає увагу суду на те, що позивач працює та проживає разом зі своєю родиною у м. Києві, де подружжя мешкає у орендованій квартирі разом із матір'ю дружини, яка не являється громадянкою України та ніде не працює, що підтверджує копією договору оренди житлового приміщення від 01.01.201 7 р. З наданого договору оренди вбачається, що оплата за оренду квартири становить 12500.00 гри., без витрат на оплату комунальних та інших послуг. Тобто, додатково позивачем ще сплачується оплата комунальних послуг яка приблизно складає 3000.00 гри. у зимовий період та 2000,00 гри. у літній період року. Загальні витрати позивача за оренду квартири та оплату комунальних послуг складають 15500.00 гри.

Крім цього у позивача є кредит у ПАТ "Креді агріколь банк", про що свідчить комплексний договір №1/3119348 від 18.08.1017 р.. з якого вбачається, що позивачем взяті у позику грошові кошти у сумі - 120290.00 строком на 24 місяці.

У додатку №1 до комплексного договору №1/1319348 від 15.08.2017 р. наявна таблиця обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит. З наявного графіку платежів який наведений у таблиці вбачається, що позивачем щомісячно сплачуються грошові кошти у сумі 8373.13 гри.

Додатково зазначає, що ОСОБА_5 являється студентом Міжрегіональної академії управління персоналом Вищої школи міжрегіонального менеджменту Польсько-Українського освітнього центру при МАУП, про що свідчить довідка №424/вмш від 11.06.2018 р.. з якої вбачається, що він навчається на платній основі, стипендію не отримує, а сплата одного року навчання становить 18000.00 грн., копію якої надає, що також тягне за собою додаткові витрати на навчання.

Крім того, зазначає позивач , у звязку з погіршенням стану здоровя дружини, родина вимушена користуватися послугами платної няні, що підтверджує копією такого трудового договору, дружина перенесла операцію, що потягло додаткові витрати на лікування, обстеження, реабілітацію, що підтверджує квитанціями, висновками лікаря. Позивач зауважує, що у місті Харків проживає матір позивача, яка не працює.

Вважає, що наведені обставини мають істотне значення та є достатніми для того, щоб суд звільнив його від сплати заборгованості по аліментах в розмірі 226 876.77 грн.

24.09.2018 року по справі відкрито провадження, проведення розгляду справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням ( викликом) сторін.

05.10.2018 року справу направлено до Харківського апеляційного суду.

06.11.2018 року Постановою ХАС Ухвалу судді Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 24.09.2018 року залишено без змін.

12.12.2018 р. представником третьої особи подано письмові пояснення по справі, в яких вона просить в задоволені позовних вимог ОСОБА_5 до Старшого державного виконавця Міжрайонного відділу ДВС по Індустріальному та Немишлянському районах м.Харків ГТУЮ у Харківській області ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору : ОСОБА_3 про звільнення від сплати заборгованості по аліментам у розмірі 226 876.77 грн. відмовити. У поясненнях покликається на те, що позивачем обґрунтовуються власні позовні вимоги наявністю фактичних життєвих обставин, які насправді не мають істотного значення для звільнення позивача від сплати заборгованості за аліментами. Так, факт укладення позивачем шлюбу з ОСОБА_8 не є правовою підставою для позбавлення дитини належного матеріального забезпечення та розвитку, наявність ще однієї дитини у позивача, яка народилася 15.08.2016 року, не може впливати на належний рівень життя для іншої дитини, права дітей є рівними, крім того вказана заборгованість виникла ще з 2013 року; що теперішня дружина не працює, перебуває дома по догляду за дитиною, у державній службі зайнятості як безробітна не зареєстрована не звільняє позивача від обовязку зі сплати аліментів, який є персоніфікованим; проживання позивача та праця в Києві, де подружжя мешкає у орендованій квартирі разом з матірю дружини, яка не є громадянкою України та ніде не працює, - не є факторами впливу на виконання обовязку з утримання дитини, договор оренди укладено у 2017 році, а заборгованість з 2013 року, крім того проживання іншої особи з позивачем та її громадянство ніяк не може впливати на аліментні обовязки ; факт наявності у позивача кредитних зобовязань - це його право, не вбачається для того нагальної потреби, бо отримує заробітну плату більш 50 000,00 грн. у місяць, є власником транспортного засобу БМВ, має реальну можливість виконувати зобовязання з утримання дитини у відповідності до вимог рішення суду; факт навчання позивача на платній основі - не може впливати на реалізацію прав дитини; факт користування послугами платної няні, перенесення дружиною операції, не працевлаштування матері позивача, - такі обставини є останніми, а заборгованість виникла давно, крім того не підтверджує того факту, що утримання матері здійснюється саме позивачем. В підсумок, третя особа знаходить, що позивачем не було надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження наявності будь-яких , передбачених ч.2 ст. 197 СК України обставин, що мають істотне значення та могли б слугувати перешкодою для виконання власного аліментного зобовязання.

Позивач та його представник, будучі належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, до суду не прибули, що відповідно до ст.. 223 ч.3 п.1 ЦПК України надає суду право розглядати справу за відсутності такого учасника справи, про що й постановлено ухвалу в судовому засіданні 07.02.2019 року.

В судовому засіданні відповідач заперечував проти задоволення позову з тих підстав, що обов'язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов'язання батьків. Аліментні обов'язки необхідно виконувати, підстави для звільнення від сплати заборгованості по аліментам у позивача відсутні.

Представник третьої особи заперечував проти задоволення позову. Надав пояснення , аналогічні , викладеним у письмовій формі, таким чином, вважає що обставини, на які позивач посилається в позовній заяві, не можуть бути підставою для звільнення його від виконання своїх обов'язків щодо сплати заборгованості по аліментах. Крім того, представник третьої особи зазначив, що даний позов предявлений до неналежного відповідача.

Суд, вислухавши учасників справи, дослідивши письмові докази, приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Частиною 4 статті 82 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ч. 1 cт.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Конституцією України визначено основні права й обовязки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей. Зокрема, згідно з ч.2 ст.51 Основного Закону батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст.7 Сімейного кодексу України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини.

Відповідно до ст.141 СК України мати і батько мають рівні права та обвязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Обовязок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено статтею 180 СК України.

Відповідно до ч.2 ст. 84 СК України, дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Право на утримання дружини- матері існує паралельно з правом дитини на утримання і не залежить від нього.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3. Із копії виконавчого листа, виданного Ленінським районним судом м.Миколаєва 25.03.2014 р., вбачається, що рішенням цього ж суду від 22.08.2013 р. по справі № 489/2282/13 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів вирішено стягувати з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі ј частини з усіх видів заробітку ( доходу) відповідача щомісячно, але не меньше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; аліменти на дитину присуджено з 18.07.2013 р. і до досягнення дитиною повноліття.

Із копії виконавчого листа, виданного Ленінським районним судом м.Миколаєва 04.02.2014 р., вбачається, що рішенням цього ж суду від 20.01.2014 р. по справі № 2/489/63/ 2014 р. за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів вирішено стягувати з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 аліменти на її утримання у розмірі ј частини з усіх видів заробітку щомісячно;аліменти на дружину присуджено з 13.09.2013 р. і до досягнення дитиною ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, трьох років.

Відповідно до Розрахунку заборгованості по аліментам № 14.1-34/67333 від 28.11.2018 року Старшого державного виконавця Міжрайонного відділу ДВС по Індустріальному та Немишлянському районах м.Харків ГТУЮ у Харківській області ОСОБА_2(що міститься в матеріалах справи), за громадянином ОСОБА_5 числиться заборгованість по сплаті аліментів станом на 01.06.2018 рік у сумі 461640,22 грн. по виконавчому листу № 489/2282/13 від 25.03.2014 року.

Відповідно до Розрахунку заборгованості по аліментам № 14.1-34/67333 від 28.11.2018 року Старшого державного виконавця Міжрайонного відділу ДВС по Індустріальному та Немишлянському районах м.Харків ГТУЮ у Харківській області ОСОБА_2(що міститься в матеріалах справи), за громадянином ОСОБА_5 числиться заборгованість по сплаті аліментів станом на 05.06.2018 рік у сумі 168795,24 грн. по виконавчому листу № 2/489/ 63 від 04.02.2014 року.

Додатки до позову містять інші розрахунки й за інший період, як це вказано позивачем й описано вище.

Ч.2 ст.197 Сімейного кодексу України визначає, що за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у звязку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Зі змісту положення ст. 197 СК України вбачається, що обставини повинні перебувати у причинно-наслідковому звязку із виниклою заборгованістю та мати значимий, вагомий характер, тобто володіти ознакою істотного значення.

Позивачем, заявляючи вимогу про звільнення від сплати заборгованості по аліментам, не вказується про наявність тяжкої хвороби, а спирання маються лише на інші обставини.

Судом встановлено, що наведені позивачем обставини, а саме: укладення іншого шлюбу; народження дитини від іншого шлюбу; відсутність трудової зайнятості дружини; мешкання у орендованій квартирі; оплату комунальних послуг; наявність кредитного зобовязання; навчання на платній основі; перенесення дружиною операції; користування послугами платної няні; відсутність трудової зайнятості матері позивача, не перебувають у причинно-наслідковому звязку з виниклою заборгованістю, та не мають істотного значення.

З огляду на період виниклої аліментної заборгованості, який має стійкий характер з 2013 року, та дати виникнення обставин, на яких наголошує позивач, слід стверджувати, що заборгованість за аліментами виникла задовго до наведених позивачем обставин, а отже, не може бути причиною несплати аліментних грошових коштів.

Зокрема: інший шлюб укладено 24.10.2014; дитина від іншого шлюбу народжена 15.08.2016; договір оренди житлового приміщення, копія якого долучена позивачем до позовної заяви, датований 01.01.2017; долучені копії позивачем квитанцій про оплату комунальних послуг надані за березень 2018 року; комплексний договір з кредитування датований 15.08.2017; долучена довідка про стан здоровя датована 04.06.2018; копії документів медичного огляду датовані 14.06.2018; рахунок про нарахування оплати медичних послуг датований 19.06.2018; довідка про підтвердження факту навчання позивача, датована 11.06.2018; трудовий договір по догляду за дитиною, датований 15.01.2018; відомості про суми виплачених доходів та утриманих податків матері позивача, надана за період з 01.10.2017 по 31.03.2018.

Тобто, більшість обставин, наведених позивачем, має місце з 2018 року, натомість, заборгованість виникла значно раніше.

Позивачем не надані суду докази, підтверджуючи, що на момент виникнення заборгованості (вересень 2013 року) у нього були наявні обставини, за наявності яких була унеможливлена сплата аліментів, і що такі обставини мають істотний характер.

Причини, по яких позивач, покликаючись на ст. 197 СК України, просить звільнити його від сплати заборгованості за аліментами є те, що він уклав шлюб з ОСОБА_8 , у нього народилася ще одна дитина 15.08.2016 року, теперішня дружина не працює, перебуває дома по догляду за дитиною, у державній службі зайнятості як безробітна не зареєстрована, проживає та працює в Києві, де подружжя мешкає у орендованій квартирі разом з матірю дружини, яка не є громадянкою України та ніде не працює, має кредитні зобовязання , навчається на платній основі , його дружина перенесла операцію, його мати не працює. Дані обставини не можуть бути взяті до уваги судом, як на підставу для повного або часткового звільнення його від сплати заборгованості за аліментами, оскільки зазначені обставини не можуть бути законною підставою для звільнення позивача від сплати заборгованості по аліментах в контексті ч.2 ст.197 СК, оскільки позивачем не надано доказів, які б стверджували про будь-які обмеження, що виникли поза його волею ( наприклад тяжка хвороба платника), які перешкоджають йому виконувати аліментні зобовязання, всі обставини, на які посилається позивач є його волею, бажанням та вибором, який він повинен був робити, з урахуванням покладених на нього законом обовязків по сплаті аліментів та вказані обставини( навчання, найм няні та житла, кредити й т.і.) не є обставинами, які унеможливлювали виконання ним покладених на нього законом обовязків, тим більш такі обставини виникли вже після утворення вказаної ним заборгованості.

Позивачем не наведено обставин, що мають істотне значення для вирішення питання про звільнення його від сплати вказаної ним заборгованості за аліментами у розмірі 226 876,77 гривень, чим не виконано вимоги ст. 81 ЦПК України.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини, тому суд вважає, що в задоволенні позову ОСОБА_5 про звільнення від сплати заборгованості за аліментами слід відмовити.

Крім того, позивачем предявлено позов не до тієї особи, яка є належним відповідачем у цій категорії справ.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір, сплачений позивачем у розмірі 2 238,75 гривень покладається на позивача.

На підставі ст.ст. 7, 84, 141,180, 197 Сімейного кодексу України, ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», керуючись ст.ст. 141, 223, 247, 258, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 до старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харків Головного територіального управління юстиції в Харківській області ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про звільнення від сплати заборгованості по аліментам - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Судове рішення складене та підписане 12.02.2019 року.

Суддя: Г. В. Матвієвська