КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Головуючий у суді першої інстанції: Оладько С.І.
Єдиний унікальний номер справи №367/72/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Мережко М.В.,

суддів - Савченка С.І.,Верланова С.М.

секретар -Тютюнник О.І.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою акціонерного товариства «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 21 травня 2019 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, -

В с т а н о в и в :

У січні 2018 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що 22 травня 2008 року між Акціонерним товариством «Індустріально-експортний банк» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 94/08-Ф. Згідно з п 1.1 договору, відповідачу був наданий кредит в сумі 99677,20 доларів США, а ОСОБА_1 зобов`язався повертати кредит та сплачувати відсотки за користування кредитом на умовах, встановлених кредитним договором.

У зв`язку з невиконанням договірних зобов`язань позичальником, Банк у 2009 році звернувся до Ірпінського міського суду Київської області із позовом до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 23.03.2010 р. у справі № 2-934/2010 з ОСОБА_1 стягнуто кредитну заборгованість станом на 18 березня 2010 року в сумі 114806,44 доларів США, що у гривневому еквіваленті складало 915698,01 грн, та судові витрати.

До поточного моменту вказане рішення суду позичальником не виконано. Виконавчий лист перебуває на виконанні Ірпінського МВДВС.

Оскільки кредит не повернутий позичальником, на суму заборгованості за тілом кредиту нараховуються проценти за користування кредитом згідно умов договору.

З період з 25 жовтня 2014 року по 24 жовтня 2017 року за Кредитним договором № 94/08-Ф від 22 травня 2008 року нараховані проценти в загальній сумі 36788,07 доларів США (в тому числі: за період з 01 жовтня 2017 року по 24 жовтня 2017 року - 805,58 доларів США, за період з 25 жовтня 2014 року по 30 вересня 2017 року - 35982,49 доларів США). Вказана сума процентів в розмірі 36788,07 доларів США є заборгованістю ОСОБА_1 , оскільки до поточного моменту вона не сплачена.

Крім того , згідно ст. 625 ЦК України відповідачу нараховані 3 % річних на несплачену суму відсотків по кредиту, що стягуються,що складає 41472,49 грн.

Позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНЖ» заборгованість по відсоткам за період з 25 жовтня 2014 року по 24 жовтня 2017 року в розмірі 36788,07 доларів США та 3 % річних від вказаної суми згідно ст. 625 ЦК України в розмірі 41472,49 грн, а також витрати банку зі сплати судового збору в сумі 15287,70 грн.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 21 травня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач публічне акціонерне товариство «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» подав апеляційну скаргу, просив скасувати рішення суду і постановити нове рішення про задоволення позову.

У скарзі посилався на порушення судом норм матеріального і процесуального права. Зазначав, що суд першої інстанції невірно тлумачив обставини щодо наявного рішення про стягнення заборгованості з відповідача, а відтак висновки суду є помилковими.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач ОСОБА_1 зазначив, що рішення суду є законним і обґрунтованим. Суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального і процесуального права, врахував правові позиції Верховного Суду по застосуванню законодавства з даного питання.

Відповідно до ст. 44 ЦПК України, особи , які беруть участь у справі зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ст.ст 128-131 ЦПК України сторони були своєчасно повідомлені про день та час розгляду справи на 19 вересня 2019 року за адресами , які були зазначені в матеріалах справи,

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість:

1) керує ходом судового процесу;

2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами;

3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій;

4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом;

5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

У судовому засіданні встановлено,що 22 травня 2008 року між Акціонерним товариством «Індустріально-експортний банк» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 94/08-Ф. Згідно п 1.1 договору відповідачу був наданий кредит в сумі 99677,20 доларів США , а ОСОБА_1 зобов`язався повертати кредит та сплачувати відсотки за користування кредитом на умовах, встановлених кредитним договором.

У зв`язку з невиконанням договірних зобов`язань позичальником ,Банк у 2009 році звернувся до Ірпінського міського суду Київської області із позовом до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 23 березня 2010 року у справі № 2-934/2010 з ОСОБА_1 стягнуто кредитну заборгованість станом на 18 березня 2010 року в сумі 114806,44 доларів США, що у гривневому еквіваленті складало 915698,01 грн, та судові витрати.

На даний час зазначене рішення суду перебуває на виконанні у Ірпінському міському відділі державної виконавчої служби(а.с.47-48).Зазначені обставини справи не заперечуються відповідачем згідно його відзиву на позовну заяву.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Положеннями статті 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму ВССУ від 30.03.2012 № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин". Зобов`язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599 - 601, 604 - 609 ЦК. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК. оскільки зобов`язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК.»

Відповідно до ст. 509 ч 1,2 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона(боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони(кредитора) певну дію(передати майно,виконати роботу,надати послугу,сплатити гроші,тощо) або утриматися від певної дії,а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав встановлених ст.. 11 цього Кодексу.

Відповідно до ст.. 598 ч 1 ЦК України, зобов`язання перестає діяти в разі його припинення з підстав,передбачених договором або законом. Ці підстави зазначені в ст.. 599,600,601,604-609 ЦК України. За відсутності інших підстав припинення зобов`язання,передбачених договором або законом,зобов`язання припиняється його виконанням,проведеним належним чином (ст..599 ЦК України). Належним виконанням зобов`язання є виконання,прийняте кредитором у результаті якого припиняються права та обов`язки сторін зобов`язання.

Як видно із матеріалів справи, рішення суду від 23 березня 2010 року встановлено, що 12 листопада 2008 року ПАТ «Індустріально-експортний банк» (правонаступником якого є ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК») направив відповідачу претензію,відповідно до якої просив погасити заборгованість,яку ОСОБА_1 залишив без задоволення. Тобто позивач скористався своїм правом та положеннями п 3.2.3 Кредитного договору щодо дострокового повернення кредиту. Наведені обставини підтвердив представник позивача у судовому засіданні. Враховуючи викладене, суд дійшов вірного висновку, що позивач у даному випадку втратив можливість нарахування та стягнення із відповідача відсотків за кредитним договором.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 14.02.2018р по справі 564/2199/15-ц провадження 61-2404св1.Крім того у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року ( справа № 444/9519/12-ц зроблено висновок, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором відсотки за кредитом припиняється .

Враховуючи викладені обставини справи, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позовні вимоги є безпідставними та такими, що не підлягають до задоволення у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, є безпідставними, а відтак не можуть бути підставою для скасування рішення суду .

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду в порядку ст. 367 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги, та вимог заявлених у суді першої інстанції , колегія суддів вважає ,що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, та дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позову, підстави для скасування рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 365, 367,369,374,375,381 - 384 ЦПК України, колегія суддів,

П о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу акціонерного товариства «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» залишити без задоволення.

Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 21 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини судового рішення з дня складення повного судового рішення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст судового рішення буде виготовлений не пізніше 24 вересня 2019 року.

Головуючий

Судді