Постанова

Іменем України

09 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 755/5789/17

провадження № 61-41102св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Журавель В. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Русинчука М. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , публічне акціонерне товариство «Укргазпромбанк»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 18 січня 2018 року у складі судді Виниченко Л. М. та на постанову апеляційного суду міста Києва від 13 червня 2018 року у складі колегії суддів: Оніщук М. І., Українець Л. Д., Шебуєвої В. А.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , публічного акціонерного товариства «Украгазпромбанк» (далі - ПАТ «Украгазпромбанк» або банк) про визнання факту невиконання зобов`язань за договором банківського вкладу (депозиту); визнання ОСОБА_2 та асоційованих осіб ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які є власниками істотної участі в банку в розмірі 66,4136%, винними у віднесені ПАТ «Укргазпромбанк» до категорії неплатоспроможних та у тому, що було розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Укргазпромбанк»; визнання за ним права на відшкодування збитків, зокрема залишку коштів за договором банківського вкладу в сумі 101 437,22 грн, які підлягають стягненню з власників істотної участі ОСОБА_2 та асоційованих осіб ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Свої вимоги обґрунтовував тим, що 29 жовтня 2014 року він уклав з ПАТ «Укргазпромбанк» договір банківського вкладу «Прибуткова осінь», відповідно до якого вніс грошові кошти в сумі 12 500 доларів США на строковий депозитний рахунок в іноземній валюті, зі сплатою 11 % річних, зі строком повернення до 03 листопада 2015 року.

20 лютого 2015 року він звернувся до ПАТ «Укргазпромбанк» з відповідною заявою про дострокове повернення усієї суми вкладу і відсотків.

Власниками істотної участі ПАТ «Укргазпромбанк» всупереч вимогам статті 58 Закону України «Про банки і банківську діяльність» не вжито своєчасних заходів для запобігання настанню неплатоспроможності банку.

За таких обставин, відповідачі несуть солідарний обов`язок перед ним як вкладником за зобов`язаннями банку у розмірі 12 500 доларів США та нарахованими відсотками з вирахуванням 200 000,00 грн отриманої компенсації.

Позивач зазначав, що йому також завдана моральна шкода, яку оцінює в розмірі 30 % від розміру майнових збитків, яка підлягає стягненню з власників істотної участі.

Просив позовні вимоги задовольнити.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 18 січня 2018 року, залишеним без змін постановою апеляційного суду міста Києва від 13 червня 2018 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, виходив з недоведеності та безпідставності позовних вимог.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

Не погодившись з таким вирішенням спору,ОСОБА_1 подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга ОСОБА_1 мотивована тим, що суди, вирішуючи спір, неповно з`ясували обставини справи, не надали належну правову оцінку його доказам, що містяться у матеріалах справи, та дійшли помилкового висновку про відмову в задоволенні його позову.

Суди першої та апеляційної інстанцій не врахували постанову Правління Національного банку України від 07 квітня 2015 року № 217, якою ПАТ «Укргазпромбанк» віднесено до категорії неплатоспроможних, у якій вказана вина акціонерів банку - власників істотної участі, а також пояснювальну записку директора департаменту банківського нагляду Національного банку України, в якій наявний висновок, що власниками істотної участі ПАТ «Укргазпромбанк» всупереч вимогам статті 58 Закону України «Про банки і банківську діяльність» не вжито своєчасних заходів для запобігання настанню неплатоспроможності банку.

Відзив/заперечення на касаційну скаргу не надходили

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 10 серпня 2018 року відкрито касаційне провадження в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ПАТ «Украгазпромбанк» про визнання права на відшкодування майнової та моральної шкоди та витребувано з Дніпровського районного суду м. Києва зазначену справу.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суди встановили, що 29 жовтня 2014 року ОСОБА_1 уклав з ПАТ «Укргазпромбанк» договір банківського вкладу (депозиту) «Прибуткова осінь», за умовами якого позивач вніс грошові кошти на депозитний рахунок банку 12 500 доларів США, зі сплатою 11 % річних, зі строком повернення до 03 листопада 2015 року.

Постановою Правління Національного банку України від 07 квітня 2015 року № 217 ПАТ «Укргазпромбанк» віднесено до категорії несплатоспроможних.

На підставі вищевказаної постанови Правління Національного банку України виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 07 квітня 2015 року № 70 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Укргазпромбанк», згідно з яким з 08 квітня 2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію строком на три місяці з 08 квітня 2015 року до 07 липня 2015 року.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 06 липня 2015 року № 128 продовжено строки здійснення тимчасової адміністрації до 07 липня 2015 року.

Правління Національного банку України 14 вересня 2015 року прийняло постанову № 602 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Укргазпромбанк», згідно з якою було розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Укргазпромбанк» з 15 вересня 2015 року до 14 вересня 2017 року.

У подальшому рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб продовжено строки здійснення процедури ліквідації ПАТ «Укргазпромбанк» на один рік до 14 вересня 2018 року включно.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги та скасування оскаржуваних судових рішень.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Наведені в касаційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частини першої статті 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

З обставин справи, встановлених судами, ПАТ «Укргазпромбанк» віднесено до категорії неплатоспроможних та розпочато процедуру ліквідації.

Відповідно пункту 6 частини першої статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

У спорах, пов`язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та або/ запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов`язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах.

Зокрема, згідно з пунктами 1, 2 частини п`ятої статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, примусове стягнення коштів та майна банку, накладення арешту та звернення стягнення на майно банку.

Пунктом 1 частини шостої статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» установлено, що обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятоїцієї статті, не поширюється на зобов`язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня початку процедури ліквідації банку банківська діяльність банку завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню або збільшенню ліквідаційної маси.

Лише після складення реєстру акцептованих вимог кредиторів, затвердження реальної ліквідаційної маси банку, продажу майна банку та задоволення вимог кредиторів в процесі ліквідації банку в порядку черговості, визначеної статтею 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»можна встановити розмір вимог кредиторів, що не покривається наявними активами банку, тобто конкретний розмір завданих кредиторам збитків.

Відповідно до частин четвертої та шостої статті 58 Закону України «Про банки і банківську діяльність» (в редакції, чинній на час віднесення ПАТ «Укргазпромбанк» до категорії неплатоспроможних) власники істотної участі зобов`язані вживати своєчасних заходів для запобігання настання неплатоспроможності банку. На власників істотної участі та керівників банку за рішенням суду може бути покладена відповідальність за зобов`язаннями банку в разі віднесення банку з їх вини до категорії неплатоспроможних.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1) порушення боржником зобов`язання, що випливає з договору; 2) збитків та їх розміру; 3) причинного зв`язку між порушенням стороною зобов`язання, що випливає з договору, та збитками; 4) вини порушника зобов`язання. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Одним із елементів доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками потерпілої сторони.

Доведенню підлягає те, що порушення боржником договірного зобов`язання є причиною, а збитки, які завдано особі, наслідком такого порушення.

Відмовляючи у задоволенні позовуОСОБА_1 , суди виходили із того, що позивач не довів наявності вини відповідачів та причинно-наслідкового зв`язку між їх діями/бездіяльністю і ліквідацією банку, не надав доказів того, що саме власникиістотної участі ПАТ Укргазпромбнк» не вжили дієвих і своєчасних заходів з фінансування підтримки цього банку, що призвело до подальшого погіршення фінансових показників його діяльності та неможливості своєчасного виконання банком зобов`язань перед ним.

Чинним законодавством не передбачена автоматична відповідальність власників істотної участі за зобов`язаннями банку у випадку визнання його неплатоспроможним.

Надання необґрунтованих переваг одному з кредиторів банку за рахунок стягнення заборгованості з одного з акціонерів банку, вина якого у настанні неплатоспроможності банку не доведена, свідчило б про порушення принципу верховенства права.

Такого ж висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 05 червня 2019 року у справі № 757/21639/15-ц та від 26 червня 2019 року у справі № 757/172/16-ц.

Оскільки між сторонами виникли договірні відносин, тому повернення суми вкладу, у разі наявності такого, має відбуватись у межах процедури ліквідації банку, у зв`язку з чим доводи позивача стосовно того, що залишок коштів за банківським вкладом слід розглядати як майнову шкоду та завдані збитки в позадоговірних відносинах між сторонами є безпідставними.

З урахуванням наведеного, суди дійшли вірного висновку про відмову в задоволенні позову за недоведеністю.

Настання факту неплатоспроможності банку не є достатнім доказом того, що власники істотної участі не вживали заходів для її уникнення, тому колегія суддів відхиляє доводи касаційної скарги з цього приводу.

Посилання заявника у касаційній скарзі на пояснювальну записку Національного банку України щодо причин віднесення ПАТ «Укргазпромбанк» до категорії неплатоспроможних, серед яких, зокрема невжиття своєчасних заходів власниками істотної участі для запобігання настання його неплатоспроможності, не свідчить про наявність вини відповідачів, оскільки Національний банк України не є повноважним органом, який встановлює наявність або відсутність вини особи, а може лише висловити свою точку зору з цього питання.

Інші доводи касаційної скарги висновків судів попередніх інстанцій не спростовують, на законність оскаржуваних судових рішень не впливають, фактично зводяться до необхідності переоцінки доказів та незгоди з оцінкою доказів, наданою судами, а також пов`язуються з необхідністю встановлення обставин, які, на думку заявника, встановлені судами неповно і неправильно. Переоцінка доказів знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції згідно з вимогами статті 400 ЦПК України.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржені судові рішеннявідповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

За правилами статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшла висновку про залишення без задоволення касаційної скарги та залишення без змін рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 18 січня 2018 року та постанови апеляційного суду міста Києва від 13 червня 2018 року, оскільки судові рішення є законними та обґрунтованими.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 18 січня 2018 року та постанови апеляційного суду міста Києва від 13 червня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Журавель

Н. О. Антоненко

М. М. Русинчук