Справа № 149/1720/18
Провадження №2/149/609/18
Номер рядка звіту 43
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

15.02.2019 р. Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Робак М. В.,

при секретарі Поліщук Л. А.,

за участі позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмільнику цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Широкогребельська сільська рада, про виселення з житлового будинку та зобов"язання зняти з реєстрації

В С Т А Н О В И В:

До суду з позовною заявою звернулась ОСОБА_1, яка просить виселити з належного їй житлового будинку колишнього чоловіка ОСОБА_2. Позивач зазначає, що в будинку, який їй належить на праві приватної власності , проживає її колишній чоловік. Останній не приймає участі в утриманні будинку, його ремонті, не сплачує комунальні послуги, зловживає спиртними напоями, та як наслідок закривається в будинку та недопускає до нього власника, що підтверджується відповідним актом. Відповідач своїми діями робить нестерпним життя позивача. Відповідач взятий на профілактичний облік "як сімейний кривдник", а крім того, його засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 кримінального кодексу України, за спричинення позивачу тілесних ушкоджень. Добровільно відповідач виселетись з будинку не бажає, хоча і має своє житло, яке отримане ним у спадок. Беручи до уваги викладене позивач просить виселити ОСОБА_2 з її будинку.

28.09.2018 року ухвалою суду відкрито спрощене позовне провадження з викликом осіб. Визначено відповідачу п"ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали для подачі відзиву. У встановлений судом строк, відзив на позовну заяву відповідачем не подано.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задоволити, зазначивши, що її колишній чоловік зловживає спиртними напоями, будинок в якому вони проживають він не доглядає, а навпаки наносить шкоду, кімнату перетворив на вбиральну, діти з маленькими внуками відмовляються приїжджати, оскільки відповідач, будучи напідпитку забруднює будинок. Зазначає, що неодноразово звнерталась до сільської ради, щоб допомогли вирішити ситуацію з відповідачем, однак зходи що вживались органом місцевого самоврядування були безрезультатними. Також у зв"язку з нанесенням їй тілесних ушкоджень, відповідач притягався до кримінальної відповідальності. Просить позов задоволити та виселити з її будинку відповідача, оскільки він робить життя нестерпним, вчиняє сварки, вживає алкогольні напої, що унеможливлює їх спільне проживання.

Відповідач в судовому засіданні заперечує щодо позову та зазначив, що він рідко вживає алкогольні напої, три-чотири дні в місяць після отримання пенсії, виселятись з будинку не бажає, оскільки він приймав участь в його будівництві та ремонті, а також будівництві господарських споруд. Позивачу не перешкоджає проживати в будинку. Його дійсно в 2018 році було засуджено до 150 годин громадських робіт за нанесення колишній дружині тілесних ушкоджень. Акт матеріально-побутових умов проживання, складений сільською радою не відповідає дійсності, оскільки він використовує будинок саме для свого проживання.

Представник третьої особи в судове засідання не з"явився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності, заперечень до позовних вимог немає.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно договору дарування житлового будинку від 11.12.2013 року позивач ОСОБА_1 являється власником житлового будинку , що знаходиться по вул. Шевченка, 10 (а) в с. Широка Гребля Хмільницького району Вінницької області (а.с. 6-9, 76-78). В даному житловому будинку зареєстрований та проживає відповідач ОСОБА_2 (а.с. 10-17) Згідно рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 14.07.2011 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.18) Відповідно до вироку Хмільницького міськрайонного суду від 19.04.2018 року ОСОБА_2 засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України відносно ОСОБА_1 у вигляді 150 годин громадських робіт (а.с.19) З відповідді начальника Хмільницького ВП КВП ГУНП у Вінницькій області вбачається, що ОСОБА_2 взято на профілактичний облік як "сімейний кривдник" (а.с.21) Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов від 04.06.2018 року встановлено, що ОСОБА_2 використовує кімнату в якій проживає не за призначенням, псує житлове приміщення, порушує правила співжиття (а.с.22). Характеризується відповідач з посередньої сторони, зловживає спиртними напоями та порушує правила співжиття, чим спричиняє небезпеку для співмешканки з якою проживає. З вказаним громадянином сільським головою неодноразово проводились прфілактичні бесіди. Однак, заходи запобігання та громадського впливу виявились безрезультатними. (а.с. 23,79) Крім того, відповідач являється спадкоємцем майна свого батька ОСОБА_3. до складу якого входить будинок по вул. Давида Копиці, 20 (а.с.25-32)

Суд, заслухавши сторін, дослідивши докази, прийшов до наступного.

Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 321 того ж Кодексу право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 150 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до ч. 1,4 ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу.

Згідно ст.157 ЖК України членів сім'ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених ч.1 ст.116 цього Кодексу. Виселення проводиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення.

Статтею 116 ЖК України передбачено, що коли наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематичним порушенням правил співжиття роблять неможливим для інших проживання із ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих проводиться без надання іншого жилого приміщення.

Відповідно до ст. 109 ЖК України виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом.

Беручи до уваги те, що позивач являється власником житлового будинку, а відповідач, будучи колишнім членом сім"ї власника будинку, своєю негативною поведінкою та ставленням до майна робить неможливим спільне їх проживання, після вчинення злочину відносно колишньої дружини, відповідач продовжує вживати спиртні напої, вчиняти бійки, що свідчить про його небажання виправитись, заходи громадського впливу виявились без результатними, тому суд вважає в цій частині позовні вимоги слід задоволити.

Разом з тим, відповідно до вимог ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Тобто, підстав для задоволення позову в частині зобов"язання РС УДМС у Вінницькій області зняти з обліку відповідача не має, оскільки дане питання вирішується на підставі рішення суду про виселення особи.

Керуючись ст. 319,321 ЦК України, ст.ст. 109, 116,150,156, 157 ЖК України, ст.ст.264, 265, 268,272, 273,354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Виселити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з приватного житлового будинку, що знаходиться за адресою: с. Широка Гребля, Хмільницького району, Вінницької області, вул Шевченка, 10-А. та належить ОСОБА_1. згідно договору дарування житлового будинку від 11.12.2013 року.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, НОМЕР_1, виданий 29.10.1996 року Хмільницьким МРВ УМВС України у Вінницькій області) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, НОМЕР_2, виданий 29.10.1996 року Хмільницьким МРВ УМВС України у Вінницькій області) 704,80 грн. судового збору.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного тексту ріення.

Дата складення повного тексту рішення - 19.02.2019 року

Суддя Робак М. В.