Постанова

Іменем України

18 вересня 2019 року

м. Київ

5 серпня 2019 року

м. Ки

справа № 727/1889/18

провадження № 61-12105св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.

суддів: Воробйової І. А., Кривцової Г. В., Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - Кредитна спілка «Буковина»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Кредитної спілки «Буковина» на постанову Чернівецького апеляційного суду від 22 травня 2019 року у складі колегії суддів: Перепелюк І. Б., Литвинюк І. М., Владичана А. І.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2018 року Кредитна спілка «Буковина» звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредитної лінії.

Позов мотивований тим, що згідно із договором кредитної лінії від 26 грудня 2013 року № 001/2603 Кредитна спілка «Буковина» надала ОСОБА_1 кредит в розмірі 200 000 гривень на термін з 26 грудня 2013 року до 26 грудня 2018 року. На забезпечення виконання зобов`язань за цим договором укладено іпотечний договір від 26 грудня 2013 року, предметом якого була квартира АДРЕСА_1 , та яка належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 29 січня 2007 року.

Стверджувала, що у зв`язку із невиконанням ОСОБА_1 зобов`язань за договором кредитної лінії, звернулася до Шевченківського районного суду м. Чернівці із позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення боргу за договором кредитної лінії від 26 грудня 2013 року № 001/2603 станом на 13 жовтня 2014 року на загальну суму 225 240 грн 55 коп. Рішенням суду від 27 листопада 2014 року позов Кредитної спілки «Буковина» задоволено та вирішено звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 , вирішено питання розподілу судових витрат. Вказане рішення суду набрало законної сили 08 грудня 2014 року.

Вказувала, що 25 січня 2016 року Шевченківським районним судом м. Чернівці було винесено рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь Кредитної спілки «Буковина» заборгованості за договором кредиту в сумі 448 683,79 грн, з яких 77 150,68 грн - сума заборгованих процентів, 371 533,11 грн - пеня, 1 693,47 грн - оплата страхових платежів та витрат по оплаті судового збору в розмірі 6 755,66 грн.

Рішенням Апеляційного суду Чернівецької області від 21 липня 2016 року рішення суду першої інстанції змінено, в задоволенні позову про стягнення процентів відмовлено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь КС «Буковина» пеню в розмірі 20 000 грн, в решті рішення суду залишено без змін.

Крім того, рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 08 серпня 2017 року позов Кредитної спілки «Буковина» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості було задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Кредитної спілки «Буковина» заборгованість в сумі 815 058,86 грн, яка складається з: 137 725,96 грн - заборгованості по процентах; 661 800,63 грн - заборгованості по пені; 3 346,60 грн - витрат по страхуванню майна; 500,00 грн. - витрат по оцінці майна; 2 354,29 грн - 3% річних; 9 331,38 грн - індексу інфляції, також стягнуто з відповідача на користь позивача судовий збір. В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до КС «Буковина» про визнання недійсними умов кредитного договору в порядку захисту прав споживача та про стягнення 9 021,37 грн в порядку реституції - відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Чернівецької області від 05 грудня 2017 року з урахуванням ухвали про виправлення описки від 11 грудня 2017 року, рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 08 серпня 2017 року в частині стягнення заборгованості по процентах змінено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Кредитної спілки «Буковина» заборгованість по процентам у розмірі 61 307,78 грн. Рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 08 серпня 2017 року в частині відмови у задоволенні зустрічної вимоги про визнання п.7.4 умов кредитного договору недійсними, а також стягнення складових заборгованості в сумі: 661 800,63 грн - пені; 3 346,60 грн - витрат по страхуванню майна; 500 грн - витрат з оцінки майна, - скасовано та ухвалено нове. У задоволенні позовних вимог Кредитної спілки «Буковина» про стягнення пені та витрат по страхуванню й оцінці майна відмовлено. Зустрічну вимогу ОСОБА_1 до Кредитної спілки «Буковина» про визнання недійсними пункту 7.4. умов Договору кредитної лінії № 001/2603 від 26 грудня 2013 року задоволено та визнано недійсним пункт 7.4. договору кредитної лінії від 26 грудня 2013 року № 001/2603, укладеного між Кредитною спілкою «Буковина» та ОСОБА_1 В решті рішення суду залишено без змін.

Вказувала, що на підставі рішення Апеляційного суду Чернівецької області визнано строк основного зобов`язання таким, що настав в жовтні 2014 року, та змінюючи рішення в частині нарахування відсотків за користування кредитом, суд апеляційної інстанції погодився з тим, що при зміні строку виконання основного зобов`язання нарахування процентів за користування кредитом за межами строку виконання основного зобов`язання можливе лише за обліковою ставкою НБУ та прийняв відповідне рішення. Відповідно до рішення Апеляційного суду Чернівецької області від 05 грудня 2017 року проценти за користуванням кредитом нараховані за обліковою ставкою Національного Банку України за період з 01 жовтня 2015 року по 19 липня 2017 року і ця обставина зазначена у мотивувальній частині рішення.

Стверджувала, що на день звернення до суду ОСОБА_1 зобов`язання за рішеннями судів не виконала, заборгованість перед Кредитною спілкою «Буковина» не погасила.

Посилалася на частину другу статті 625, частину першу статті 1050 ЦК України, правовий висновок Верховного Суду України, викладений у постанові від 07 вересня 2016 року у справі 6-1412цс16 та вказувала, що у випадку невстановлення договором розміру процентів після спливу визначеного у договорі строку їх повернення, визначення розміру процентів слід розраховувати на рівні облікової ставки Національного Банку України.

Вказувала, що заборгованість за процентами за період з 20 липня 2017 року по 23 лютого 2018 року становить 16 283,63 грн, 3 % річних -18 016,43 грн; індекс інфляції - 142 200 грн.

Ураховуючи наведене, Кредитна спілка «Буковина» просила суд: стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором від 26 грудня 2013 року № 001/2603 у розмірі 176 500,06 грн та сплачений судовий збір.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівців від 17 січня 2019 року у складі судді Чебан В. М. позов Кредитної спілки «Буковина» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредитної лінії задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 заборгованість за кредитним договором № 001/2603 від 26 грудня 2013 року на користь Кредитної спілки «Буковина» п/р № НОМЕР_2 в філії - ЧОУ АТ «Ощадбанк» м. Чернівці, МФО 356334, у розмірі 160 216,43 (сто шістдесят тисяч двісті шістнадцять) гривень (сорок три) копійки.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що враховуючи судові рішення між сторонами, що набрали законної сили, наявність заборгованості за договором кредитної лінії ОСОБА_1 перед Кредитною спілкою «Буковина» на загальну суму 200 000 грн є доведеною.

Районний суд посилався на практику Великої Палати Верховного Суду та вважав, що позовні вимоги в частині стягнення відсотків у розмірі 16 283,63 грн не підлягають задоволенню оскільки у рішенні про звернення стягнення на предмет застави заборгованість за кредитним договором указана у повному обсязі, тому кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів.

Суд першої інстанції вважав, що загальна заборгованість ОСОБА_1 перед Кредитною спілкою «Буковина» зі сплати 3% річних та індексу інфляції становить 16 0216,43 грн.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Постановою Чернівецького апеляційного суду від 22 травня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Чернівців від 17 січня 2019 року в частині розміру стягнутої заборгованості змінено.

Стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 001/2603 від 26 грудня 2013року на користь Кредитної спілки «Буковина» в розмірі 18 835,37 грн.

Розподіл судових витрат змінено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Кредитної спілки «Буковина» 282,49 грн на відшкодування витрат по сплаті судового збору за звернення до суду з позовом.

Стягнуто з Кредитної спілки «Буковина» на користь ОСОБА_1 3 220,08 грн на відшкодування витрат по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги.

В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Судове рішення апеляційного суду мотивоване тим, що, оскільки за рішенням про звернення стягнення на предмет застави заборгованість за кредитним договором указана в такому рішенні у повному обсязі, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів.

Суд апеляційної інстанції зазначив, що при визначенні розміру інфляційних та 3% річних, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівців від 08 серпня 2017 року позов Кредитної спілки «Буковина» задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_1 на користь Кредитної спілки «Буковина» заборгованість в сумі 815 058,86 грн, в тому числі 2 354,29 грн - 3% річних; 9 331,38грн - індексу інфляції, яка була нарахована станом на 19 липня 2017 року.

Враховуючи зазначене, суд апеляційної інстанції вважав, що інфляційні втрати та 3% річних підлягають стягненню за період з 20 липня 2017 року по 23 лютого 2018 року, а доводи апелянта про подвійне стягнення районним судом 3% річних, які нараховані на суму позики за період з 01 жовтня 2015 року по 19 липня 2017 року обґрунтованими.

Отже, апеляційний суд вказав, що індекс інфляції за період з серпня 2017 року по лютий 2018 року становить:

(99,9/100) * (102,0/100) * (101,2/100) * (100,9/100) * (101,0/100) * (101,5/100) * (100,9/100) = 107,%, тому сума інфляційних витрат за вказаний період становить 200 000 грн * (107,% / 100%) - 200 000 грн = 15 251,37 грн.

Розрахунок 3% річних за період з 20 липня 2017 року по 23 лютого 2018 року на суму боргу 200 000грн становить 3 584 грн.

Враховуючи вказане, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність зміни рішення районного суду та стягнення з ОСОБА_1 на користь Кредитної спілки «Буковина» заборгованості за кредитним договором в розмірі 18 835,37грн.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі Кредитна спілка «Буковина», посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржуване судове рішення Чернівецького апеляційного суду від 22 травня 2019 року скасувати, рішення Шевченківського районного суду м. Чернівців від 17 січня 2019 року залишити в силі.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права, тому оскаржуване судове рішення є незаконним, необґрунтованим та підлягає скасуванню.

Заявник зазначає, 20 червня 2018 року Кредитною спілкою «Буковина» до матеріалів справи було додано заяву про збільшення позовних вимог, у якій було вказано, що у зв`язку із заборгованістю позичальника зі сплати процентів у відповідності до статті 625 ЦК України позичальник зобов`язаний сплатити 2 354,29 грн - 3% річних та 9 331,38 грн - індекс інфляції, однак судом апеляційної інстанції вона абсолютно проігнорована.

Вказує, що 9 331,38 грн індексу інфляції та 2 354,29 грн 3% річних були нараховані на інші прострочені відсотки щодо котрих був поданий зовсім інший позов.?

Стверджує, що вказані суми ніяк не нараховувалися на 200 000 грн, які були покладені в основу позову Кредитної спілки «Буковина» у 2018 році, що виключає наявність подвійного стягнення та спростовує мотивацію та обґрунтування постанови суду апеляційної інстанції.

Відзив на касаційну скаргу учасник справи не подав.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Відповідно до договору кредитної лінії від 26 грудня 2013 року № 001/2603 ОСОБА_1 отримала від Кредитної спілки «Буковина» кредит у вигляді кредитної лінії з лімітом у розмірі 200 000 грн, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 40% річних від загальної суми щоденного залишку заборгованості (а. с. 8-10).

26 грудня 2013 року між ОСОБА_1 та Кредитною спілкою «Буковина» укладено іпотечний договір, предметом якого є квартира АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_1 (а. с.11-12).

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівців від 27 листопада 2014 року позов Кредитної спілки «Буковина» задоволено та вирішено в рахунок погашення боргу ОСОБА_1 перед Кредитною спілкою «Буковина» на загальну суму 225 240 грн 55 коп за договором кредитної лінії № 001/2603 від 26 грудня 2013 року звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 шляхом проведення прилюдних торгів та стягнути із ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь Кредитної спілки «Буковина» судові витрати на суму 2 252 грн 40 коп (а. с. 11-12). Вказане рішення суду набрало законної сили 08 грудня 2014 року.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівців від 25 січня 2016 року позов Кредитної спілки «Буковина» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредитної лінії задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь Кредитної спілки «Буковина» заборгованість за договором кредиту від 26 грудня 2013 року № 001/2603 в сумі 448 683,79 грн, з яких 77 150,68 грн - сума заборгованих процентів, 371 533,11 - пеня у відповідності до умов договору, 1 693,47 грн - оплата страхових платежів у та витрат по оплаті судового збору в розмірі 6 755,66 грн (а. с.12-14).

Рішенням Апеляційного суду Чернівецької області від 21 липня 2016 року рішення суду першої інстанції змінено, в задоволенні позову про стягнення процентів відмовлено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Кредитної спілки «Буковина» пеню в розмірі 20 000 грн, в решті рішення суду залишено без змін (а. с.15-19).

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 08 серпня 2017 року позов Кредитної спілки «Буковина» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості було задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Кредитної спілки «Буковина» заборгованість в сумі 815 058,86 грн, яка складається з: 137 725,96 грн - заборгованості по процентах, 661 800,63 грн - заборгованості по пені, 3 346,60 грн - витрат по страхуванню майна, 500,00 грн - витрат по оцінці майна, 2 354,29 грн - 3% річних, 9 331,38 грн - індексу інфляції, також стягнуто з відповідача на користь позивача судовий збір. В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до Кредитної спілки «Буковина» про визнання недійсними умов кредитного договору в порядку захисту прав споживача та про стягнення 9 021,37 грн в порядку реституції відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Чернівецької області від 05 грудня 2017 року з урахуванням ухвали про виправлення описки від 11 грудня 2017 року, рішення Шевченківського районного суду м. Чернівців від 08 серпня 2017 року в частині стягнення заборгованості по процентах змінено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Кредитної спілки «Буковина» заборгованість по процентам у розмірі 61 307,78 грн. Рішення Шевченківського районного суду м. Чернівців від 08 серпня 2017 року в частині відмови у задоволенні зустрічної вимоги про визнання пункту 7.4 умов кредитного договору недійсними, а також стягнення складових заборгованості в сумі: 661 800,63 грн по пені, 3 346,60 грн - витрат по страхуванню майна, 500 грн - витрат з оцінки майна скасовано та ухвалено нове. У задоволенні позовних вимог Кредитної спілки «Буковина» про стягнення пені та витрат по страхуванню й оцінці майна відмовлено. Зустрічну вимогу ОСОБА_1 до Кредитної спілки «Буковина» про визнання недійсними пункту 7.4. умов Договору кредитної лінії № 001/2603 від 26 грудня 2013 року задоволено та визнано недійсним пункт 7.4. договору кредитної лінії від 26 грудня 2013 року № 001/2603, укладеного між Кредитною спілкою «Буковина» та ОСОБА_1 В решті рішення суду залишено без змін.

Судом також встановлено, що пунктом 2.1. договору кредитної лінії, укладеного між сторонами, передбачено строк зобов`язання - до 26 грудня 2018 року.

Відповідно до пункту 3.1 договору кредитної лінії № 001/2603 від 26 грудня 2013 року плата за користування кредитом (проценти) є фіксованою і становить 40% річних від загальної суми щоденного залишку заборгованості позичальника по кредиту в рамках Кредитної лінії. Проценти нараховуються на фактичне число календарних днів користування кредитом і підлягають сплаті не пізніше 24-го числа кожного місяця, за повний календарний місяць.

Відповідно пункту 5.1.7 даного договору позичальник зобов`язаний оплатити третім особам за свій рахунок пов`язані виконанням цього договору витрати, а саме: оцінку предметів застави, судові витрати, нотаріальні послуги, страхові платежі, поштово-телеграфні витрати, оголошення про виклик до суду.

Пунктом 3.6. договору передбачено, що прострочення сплати кредиту та/або процентів за користування кредитом (згідно графіку розрахунків) не зупиняє нарахування процентів, як протягом строку надання кредиту, визначеного пунктом 2.1. договору, так й після закінчення цього строку протягом подальшого користування позичальником наданими кредитними коштами, крім випадку прийняття окремого рішення про це кредитодавцем.

Відповідно до пункту 3.8. договору, якщо виникло і триває невиконання зобов`язань на протязі 10 днів, позичальник зобов`язаний на вимогу кредитодавця погасити суму простроченої заборгованості, нараховану згідно з цим договором, про що кредитодавець письмово повідомляє позичальника.

Пунктом 3.9. договору передбачено, що у випадку несплати простроченої заборгованості більше одного календарного місяця з часу відправлення повідомлення, кредитодавець набуває право достроково вимагати повернення всієї суми заборгованості, згідно цього договору та звернути стягнення на предмет забезпечення зобов`язань позичальника згідно договору застави (іпотеки).

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга Кредитної спілки «Буковина» не підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Частиною першою статті 402 ЦПК України визначено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване судове рішення Чернівецького апеляційного суду від 22 травня 2019 року зазначеним вимогам закону відповідає.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 цього Кодексу).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання повинне виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

За змістом статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до вимог частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

При цьому право дострокового повернення означає, що кредитор вимагає виконання зобов`язання до настання строку виконання, визначеного договором.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі закінчення строку кредитування або пред`явлення до позичальника вимог згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України (постанова Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року, справа № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18) зроблено висновок, що наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором, що засвідчено в судовому рішенні. Якщо за рішенням про звернення стягнення на предмет застави заборгованість за кредитним договором указана в такому рішенні у повному обсязі, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України.

У справі, яка є предметом перегляду, позивачем пред`явлено вимогу про стягнення з ОСОБА_1 на користь Кредитної спілки «Буковина» заборгованості за кредитним договором від 26 грудня 2013 року у розмірі 176 500,06 грн, з яких: 18 016,43 грн - 3% річних, 142 200 грн - індекс інфляції, 16 283,63 грн - облікова ставка Національного Банку України у зв`язку із невиконанням рішення суду.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції звернув увагу на те, що Кредитна спілка «Буковина», звернувшись до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки, який належить ОСОБА_1 , скористалася своїм правом на дострокове повне повернення кредиту, відсотків та інших платежів, що потягло зміну строку виконання основного зобов`язання,та надав правильну оцінку обставині про стягнення з ОСОБА_1 трьох відсотків річних та індексу інфляції за період з 01 жовтня 2015 року по 19 липня 2017 року у зв`язку із невиконанням рішення суду на підставі частини другої статті 625 ЦК України.

Наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, незалежно від виконання його боржником, є підставою для відмови у нарахуванні процентів за кредитним договором, проте не позбавляє права кредитора звернутися до суду із позовом про стягнення трьох відсотків річних та індексу інфляції на підставі частини другої статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Таким правом Кредитна спілка «Буковина» скористалася та відповідно до рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 08 серпня 2017 року, яке набрало законної сили, стягнула кошти у розмірі 2 354,29 грн - трьох відсотків річних та 9 331,38 грн - індексу інфляції.

Отже, доводи касаційної скарги про неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права є необґрунтованими та з цих підстав оскаржуване судове рішення не підлягає скасуванню.

Висновки апеляційного суду про подвійне стягнення трьох відсотків річних та індексу інфляції, у розмірі 2 354,29 грн та 9 331,38 грн відповідно, є правильними та відповідають положенням статті 61 Конституції України, у якій вказано, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Колегія суддів вважає, що судом апеляційної інстанції надано правильну оцінку долученим до матеріалів справи документам, а саме: доказам про наявність рішень суду, що набрали законної сили, та якими встановлені обставини, що мають значення для вирішення цієї справи. При цьому судами правильно застосовані норми матеріального права до спірних правовідносин та зроблено посилання на правові висновки Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18).

Відповідно до положень частини третьої статті 12 та частин першої, шостої статті 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доводи касаційної скарги про те, що суд апеляційної інстанції надав неправильну оцінку поданим доказам, не можуть бути підставами для скасування судового рішення, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи, ґрунтуються на неправильному тлумаченні позивачем норм матеріального та процесуального права й зводяться до необхідності переоцінки судом доказів, що на підставі вимог статті 400 ЦПК України не входить до компетенції суду касаційної інстанції. Наведені у касаційній скарзі доводи були предметом дослідження у суді апеляційної інстанції із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах законодавства, і з якою погоджується суд касаційної інстанції.

Інших доводів щодо незаконності та необґрунтованості рішення суду апеляційної інстанції касаційна скарга не містить.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Кредитної спілки «Буковина» залишити без задоволення.

Постанову Чернівецького апеляційного суду від 22 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:Д. Д. Луспеник І. А. Воробйова Г. В. Кривцова Р. А. Лідовець Ю. В. Черняк