УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 359/9985/19

Провадження №6/359/175/2019

06.09.2019 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Чирки С.С.,

при секретарі Гомолі О.А.

за участю

державного виконавця Вовка А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання головного державного виконавця Бориспільського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ :

У вересні 2019 року на адресу суду надійшло подання головного державного виконавця Бориспільського міськрайонного Відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Вовка А.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду за меді України ОСОБА_1 .

Подання вмотивоване тим, що на виконанні Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області знаходиться виконавче провадження 57574092 з виконання виконавчого листа №2/359/956/18 виданого 25.10.2018 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу у розмірі 100 000 гривень. Станом на день розгляду подання рішення не виконане, декларацій будь-яких боржником не надано, будь-яких дій спрямованих на виконання рішення суду не вчинялось, а тому державний виконавець просить суд тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 до виконання останнім зобов`язань покладених на нього виконавчим листом №2/359/956/18.

У судовому засіданні державний виконавець повністю підтримав подане ним подання та просив суд його задовольнити.

Суд, заслухавши заявника, дослідивши матеріали долучені до подання дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 25 жовтня 2018 року Бориспільським міськрайонним судом було видано виконавчий лист №2/359/956/2018 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу за договором позики в розмірі 100 000 гривень (а.с.3).

02.11.2018 року державним виконавцем Бориспільського міськрайонного ВДВС ГТУЮ в Київській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом №2/359/956/18, у якій зобов`язано боржника подати декларацію про доходи та майно (а.с.5).

Копія постанови була направлена боржнику на адресу АДРЕСА_1 . Заявник на підтвердження цього факту надано копію реєстру поштових відправлень (а.с.6).

Заявник у своєму поданні вказує, що боржник ОСОБА_1 на виклики до ВДВС не з`являється, не вживає заходів щодо виконання рішення суду ухиляється від виконання рішення.

В якості обґрунтування таких тверджень приєднав до матеріалів подання копію виклику, який було направлено на адресу ОСОБА_1 про необхідність з`явитись для сплати заборгованості до ВДВС на 21.11.2018 року (а.с.8).

У відповідь на запит державного виконавця щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів надійшла відповідь, відповідно до якої в МВС відсутні дані про зареєстровані за боржником транспортні (а.с.11).

Державному виконавцю надійшла відповідь на запит про перетин боржником державного кордону України відповідно до якої ОСОБА_3 24.01.2019 року перетнув державний кордон України, напрям перетину вказано «виїзд» (а.с.12).

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

У п.5 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадянам України", наведені підстави тимчасової відмови у виїзді за кордон, зокрема якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів

У відповідності до ч.3 ст. 441 ЦПК України, суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Відповідно до ст.313 ЦК України, фізична особа має право на свободу пересування.

Відповідно до ст.16 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права від 16.12.1966 року, кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Це право не може бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав та свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України орієнтує суди на те, що законом передбачені юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявністю факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання, тому з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, підлягає з`ясуванню судом, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання у повному обсязі або частково

Таким чином, сама по собі наявність невиконання зобов`язання не є безумовною підставою для встановлення обмеження у праві, доведенню підлягає ухилення боржника від виконання.

Відповідно до ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.

На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

На вищевказані обставини звертає увагу Верховний Суд України в узагальненнях від 01.02.2013 року "Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України".

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що з наданих державним виконавцем копій документів, які стали додатком до вищевказаного подання не вбачається належних та допустимих доказів щодо вручення направлення рекомендованим листом боржнику ОСОБА_1 постанови про відкриття виконавчого провадження; виклики державного виконавця не містять жодного підтвердження щодо їх вручення, тобто відсутні докази повідомлення боржника про наявність у нього заборгованості .

Враховуючи вищевикладене, суд, вважає, що на момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду повинен вже відбутись та бути об`єктивно наявним та доведеним, що має вбачатись з матеріалів виконавчого провадження. Проте, з аналізу наданих державним виконавцем не вбачається, що на момент звернення державного виконавця з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України існував об`єктивно наявний факт навмисного чи свідомого ухилення боржника від виконання зобов`язань за рішенням суду.

Усе це вказує на недоведеність державним виконавцем ухилення боржника від виконання рішення суду та відсутність свідомого не виконання ОСОБА_1 належних до виконання зобов`язань, крім цього суд взяв до уваги той факт, що боржник виїхав за межі України, але жодних доказів того, що боржник на момент розгляду даного подання повернувся на територію України виконавцем не надано, а тому в задоволенні подання державного виконавця Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника - фізичної особи ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа слід відмовити.

Керуючись ст. 33 Конституції України, ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України", ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження". ст. ст. 441 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Подання головного державного виконавця Бориспільського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 11.09.2019 року.

Суддя Чирка С.С.