Постанова

Іменем України

11 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 661/4545/15-ц

провадження № 61-16093св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Бурлакова С. Ю., Коротенка Є. В., Коротуна В. М. (суддя-доповідач),

Курило В. П.,

учасники справи:

позивачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

відповідач - ОСОБА_3 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 18 листопада 2016 року в складі судді Ведяшкіної Ю. В. та ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 20 березня 2017 року в складі колегії суддів: Вейтас І. В., Радченка С. В., Склярської І. В.,

В С Т А Н О В И В:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2015 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання.

Позовна заява мотивована тим, що з 1990 року по 2014 рік ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі. Сторони у справі є батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який навчається у Херсонській державній морській академії. Можливості працювати ОСОБА_1 не має, оскільки навчається за денною формою навчання, у зв`язку із чим потребує матеріальної допомоги. ОСОБА_2 самостійно забезпечувала сина усім необхідним. Крім того нею були понесені витрати, пов`язані із навчанням сина у розмірі 8 825,00 грн, із яких: 730,00 грн - за проживання протягом чотирьох місяців у гуртожитку; 6 500,00 грн - придбання спеціальної форми одягу;

1 595,00 грн - додаткові освітні послуги (навчання іноземної мови в обов`язковому порядку протягом шести місяців).

Ураховуючи те, що батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, у тому числі і щодо її утримання та з урахуванням викладеного, позивачі просили: стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 аліменти на його утримання як повнолітньої дитини, яка продовжує навчання у розмірі 800,00 грн щомісячно до закінчення ним навчання, але не більше ніж до досягнення двадцяти трьох років, а також стягнути з відповідача на користь ОСОБА_2 витрати пов`язані з навчанням сина у розмірі 4 412,50 грн.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 18 листопада 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 20 березня 2017 року, позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 , аліменти на утримання повнолітньої дитини - сина, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , у розмірі 800,00 грн щомісяця, починаючи з 10 листопада 2015 року і до закінчення навчання у Херсонській державній морській академії, але не пізніше, ніж до досягнення ОСОБА_1 двадцяти трьох років.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо утримання свого повнолітнього сина, який навчається на денній формі навчання, у зв`язку із чим потребує майнової допомоги, яку відповідач має можливість надавати.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У квітні 2017 року ОСОБА_3 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати рішення судів попередніх інстанцій та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішення судів оскаржується в частині стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, а тому у іншій частині касаційним судом не переглядається (стаття 400 ЦПК України).

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що судами попередніх інстанцій неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неналежним чином досліджено надані докази у їх сукупності у зв`язку із чим неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи судом.

Доводи особи, яка подала заперечення на касаційну скаргу

У липні 2017 року ОСОБА_2 подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ заперечення на касаційну скаргу, посилаючись на законність та обґрунтованість рішень судів першої та апеляційної інстанцій.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 травня 2017 року відкрито касаційне провадження у даній справі та витребувано матеріали цивільної справи із суду першої інстанції.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 листопада 2017 року дану справу призначено до судового розгляду.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Справу передано до Верховного Суду.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Судом установлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є батьками

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_1 навчається за рахунок державних коштів на денному відділенні у Херсонській державній морській академії ІV рівня акредитації. Термін навчання закінчується у червні 2019 року.

У 2015 році ОСОБА_2 сплачено за проживання сина у гуртожитку 730,00 грн, що підтверджується квитанціями.

Відповідно до договору від 31 серпня 2015 року № 15-128 ОСОБА_1 отримує додаткову освітню послугу у Херсонській державній морській академії, загальна вартість якої становить 12 760,00 грн за перший та другий курси вартість освітньої послуги у розмірі 3 190,00 грн сплачено матір`ю ОСОБА_2

ОСОБА_3 працює у приватному підприємстві «ЮТС-Агропродукт» та має постійний заробіток.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 pоку № 789-ХІІ та набула чинності для України

27 вересня 1991 pоку, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з частиною другою статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

За умовами частин першої та другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до статей 181, 182 СК України за відсутності домовленості між батьками про спосіб виконання ними обов`язку утримувати дитину розмір аліментів визначається судом з урахуванням стану здоров`я та матеріального становища дитини, стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інших обставин, що мають істотне значення. За змістом зазначених норм права будь-які витрати на утримання дітей мають визначатись за домовленістю між батьками або за рішенням суду.

Статтею 199 СК України встановлено, що, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

За змістом статей 191, 200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції з висновками якого погодився апеляційний суд, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (стаття 212 ЦПК України 2004 року), з урахуванням встановлених обставин і вимог (статей 10, 60 ЦПК України 2004 року), встановивши, що ОСОБА_1 навчається на денному відділенні у Херсонській державній морській академії та потребує витрат у зв`язку з навчанням, а відповідач як батько повнолітнього сина зобов`язаний його матеріально утримувати та взмозі надавати матеріальну допомогу, дійшов правильного висновку щодо наявності підстав для застосування статті 199 СК України.

Доводи відповідача про неповідомлення його про час і місце розгляду справи у суді першої та апеляційної інстанцій спростовуються матеріалами справи, відповідно до яких його було повідомлено згідно вимог ЦПК України.

З урахуванням того, що доводи касаційної скарги, є ідентичними доводам апеляційної скарги, яким суд надав належну оцінку, вони є достатньо аргументованими, Верховний Суд доходить висновку про відсутність підстав повторно відповідати на ті самі аргументи заявника, при цьому Верховний Суд враховує, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії»,

§§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).

Інші доводи касаційної скарги не спростовують правильність висновків судів першої та апеляційної інстанцій, якими у повному обсязі з`ясовані права та обов`язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені та їм дана належна оцінка, а зводяться до неправильного тлумачення норм матеріального права та переоцінки доказів, що відповідно до приписів статті 400 ЦПК України виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Оскільки у задоволенні касаційної скарги відмовлено, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 400, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палатиКасаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 18 листопада 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 20 березня

2017 року в частині позову про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді: С. Ю. Бурлаков

Є. В. Коротенко

В. М. Коротун

В. П. Курило