Постанова

Іменем України

11 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 335/14057/17-ц

провадження № 61-5388св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В.,

суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М., Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Шиповича В. В.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - публічне акціонерне товариство «Запоріжгаз»

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 01 серпня 2018 року у складі судді Макарова В. О. та постанову Запорізького апеляційного суду від 30 січня 2019 року у складі колегії суддів: Воробйової І. А., Бєлки В. Ю., Онишенка Е. А.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Запоріжгаз» (далі - ПАТ «Запоріжгаз») про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 27 березня 2015 року для обліку використаного газу на будинок АДРЕСА_1 було встановлено лічильник марки Візар G-6, заводський № 0035242 .

У серпні 2017 року вона помітила, що газовий лічильник працює не так як звичайно, а тому 17 серпня 2017 року звернулась до ПАТ «Запоріжгаз» з письмовою заявою щодо перевірки правильної роботи лічильника, а саме зняття показників лічильника.

23 серпня 2017 року представниками ПАТ «Запоріжгаз» складено акт про порушення за № , а 29 вересня 2017 року комісією з розгляду актів про порушення ПАТ «Запоріжгаз» було розглянуто вказаний акт, на підставі чого протоколом № 1602 прийнято рішення від 29 вересня 2017 року про задоволення акта про порушення.

25 жовтня 2017 року було складено розрахунок на оплату вартості необлікованого (донарахованого) об'єму природного газу та акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об'єму (обсягу) природного газу і його вартості, відповідно до яких їй нарахована сума у розмірі 29 031 грн 15 коп.

ОСОБА_1 вказувала, що нею не було здійснено жодного втручання у роботу лічильника та інших умисних дій, які б мали бути наслідком безоблікованого використання газу, а тому нарахована відповідачем сума боргу за період з 25 травня 2017 року по 25 жовтня 2017 року відповідно до пункту 8 глави 3 розділу ХІ КГС є неправомірними.

Враховуючи вищевикладене просила суд визнати дії ПАТ «Запоріжгаз» по нарахуванню суми у розмірі 29 031 грн 50 коп. за період з 25 травня 2017 року по 25 жовтня 2017 року неправомірними та зобов`язати ПАТ «Запоріжгаз» застосувати пункт 13 глави 3 розділу ХІ КГС до розрахунків з позивачем та зробити перерахунок.

Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 01 серпня 2018 року, залишеним без змін постановою Запорізького апеляційного суду від 30 січня 2019 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення судів попередніх інстанцій мотивовано тим, що саме по собі нарахування (донарахованого) об`єму природного газу та акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) природного газу і його вартості від 25 жовтня 2017 року не покладають на ОСОБА_1 певних обов`язків, а носять рекомендаційний характер щодо сплати нарахованої суми, що є різновидом претензії, оскільки є внутрішніми документами ПАТ «Запоріжгаз» і не належать до актів у розумінні статті 16 ЦК України. Вказані документи можуть бути доказами під час вирішення іншого спору, в якому оспорюються дії, рішення, які є обов`язковими для виконання, зокрема, про визнання неправомірними дій відповідача у разі відключення від газопостачання або при заявленому позові про стягнення збитків, завданих споживачем, вирішуючи які суд зобов`язаний дати оцінку оспорюваним документам. Таким чином, оскарження нарахування (донарахованого) об`єму природного газу та акту-розрахунку необлікованого (донарахованого) природного газу і його вартості від 25 жовтня 2017 року не передбачено діючим законодавством в якості способу захисту прав.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У березні 2019 року до Касаційного цивільного суду у складі Верхового Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 .

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 березня 2019 року справу призначено судді-доповідачеві Пророку В. В.

Відповідно до розпорядження в.о. керівника секретаріату Касаційного цивільного суду від 10 червня 2019 року № 638/0/226-19 та протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 червня 2019 року справу призначено судді-доповідачеві.

Ухвалою Верховного Суду від 13 червня 2019 року відкрито касаційне провадження в указаній справі.

Ухвалою колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 12 серпня 2019 року справу призначено до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що відмовляючи у задоволенні позову суди попередніх інстанцій виходили із того, що нею вибрано неналежний спосіб захисту порушеного права, передбаченого статтею 16 ЦК України. Проте, такі висновки судів, на її думку, суперечать нормам чинного законодавства. Зазначає, що законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, який не заборонений законом. Вказує, що висновки судів попередніх інстанцій про те, що її вимога про визнання неправомірними дії відповідача по нарахуванню суми у розмірі 29 031 грн 15 коп. за період з 25 травня 2017 року по 25 жовтня 2017 року згідно пункту 8 глави 3 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем та зобов`язання ПАТ «Запоріжгаз» зробити перерахунок та застосувати пункт 13 глави 3 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем є способом захисту, не передбаченим законом, не можна вважати законними, оскільки вони суперечать нормі прямої дії Конституції України та Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Також зазначає, що правовідносини між нею та відповідачем виникли на підставі договору, пунктом 9.2 якого передбачено, що у разі незгоди щодо спірних питань шляхом переговорів сторони мають право передати спір на вирішення суду. Враховуючи те, що у позасудовому порядку вирішити дане питання не вдалось, вона звернулась до суду.

Вказує, що коли у неї виникли сумніви щодо правильності роботи лічильника, вона звернулась до відповідача 17 серпня 2017 року з відповідною заявою. Проте, суди, ухвалюючи оскаржувані судові рішення, не врахували того, що нею були дотримані всі умови договору та норми чинного законодавства, оскільки вона без попереднього виявлення оператором ГРМ пошкодження лічильника газу викликала відповідача для його перевірки, що в свою чергу звільняє відповідача від застосування пункту 8 глави 3 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем та зобов`язання та нарахування боргу у розмірі 29 031 грн 15 коп.

Нею не було здійснено жодного порушення як побутовим споживачем, вона пломби не пошкоджувала, не втручалась у роботу лічильника та не робила інших умисних дій, які б мали бути наслідком безоблікового використання газу, проте відповідачем було складено акт від 23 серпня 2017 року. Як вбачається із матеріалів справи, ПАТ «Запоріжгаз» не надано жодного доказу на підтвердження неправомірності її дій та доказів того, що вона допустила якісь порушення.

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

У липні 2019 року ПАТ «Запоріжгаз» подало заперечення на касаційну скаргу, вказуючи на те, що мотиви і підстави для скасування оскаржуваних судових рішень, які зазначені в касаційній скарзі, є безпідставними. Зазначає, що оскаржувані судові рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні підстави для їх скасування.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

27 березня 2015 року для обліку використаного газу на будинок по АДРЕСА_1 було встановлено лічильник марки Візар G-6, заводський № 0035242 , де проживає ОСОБА_1

17 серпня 2017 року позивач звернулася до ПАТ «Запоріжгаз» із заявою про зняття показників лічильника за адресою: АДРЕСА_1 .

23 серпня 2017 року ПАТ «Запоріжгаз» складено акт про порушення № за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: позаштатний режим роботи ЗВТ (збиті показники лічильника газу), несанкціоноване втручання в роботу.

Як вбачається з акту від 14 вересня 2017 року № 878 несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ не виявлено. Відбитки тавра державного повірника відповідають встановленому зразку. Лічильник працює в позаштатному режимі. Лічильник до подальшої експлуатації не придатний та підлягає заміні.

29 вересня 2017 року ПАТ «Запоріжгаз» проведено засідання комісії з розгляду актів про порушення, про що свідчить протокол за № 1602, згідно якого вирішено акт про порушення № задовольнити.

25 жовтня 2017 року ПАТ «Запоріжгаз» було складено розрахунок на оплату вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу та акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу і його вартості, відповідно з якими ОСОБА_1 нараховано 29 013 грн 15 коп.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржувані судові рішення не відповідають.

Відповідно частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Пунктом 1 частини другої статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Судами встановлено, що 25 жовтня 2017 року ПАТ «Запоріжгаз» було складено розрахунок на оплату вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу та акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу і його вартості, відповідно з якими ОСОБА_1 нараховано 29 013 грн 15 коп.

Тобто, на підставі складеного акта-розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу і його вартості ОСОБА_1 було нараховано 29 013 грн 15 коп. боргу. Із позовної заяви вбачається, що вимога позивача про визнання дій по нарахуванню суми боргу неправомірними стосується саме складеного відповідачем акта-розрахунку, який вона саме і оскаржує.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 щодо визнання дій по нарахуванню суми боргу неправомірними та зобов`язання ПАТ «Запоріжгаз» зробити перерахунок нарахованої заборгованості, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, виходив із того, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту свого порушеного права.

Разом із тим, з урахуванням закріпленого на рівні спеціальних нормативно-правових актів права споживача оскаржити у судовому порядку об'єм та/або вартість донарахованого природного газу у разі незгоди з їх розміром, визначеним оператором газорозподільної системи за наслідками задоволення акта про порушення, Верховний Суд вважає, що відмова позивачу у захисті свого порушеного права у вказаний спосіб призведе до невизначеності у спірних правовідносинах щодо порядку оскарження споживачем нарахованих ПАТ «Запоріжгаз» матеріальних збитків, а тому висновки судів попередніх інстанцій про те, що визнання дій ПАТ «Запоріжгаз» щодо нарахування суми боргу на підставі складеного акта-розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу і його вартості неправомірними не передбачено чинним законодавством є помилковими.

Правовідносини між газорозподільними підприємствами та споживачами природного газу (населенням) урегульовано Законом України «Про захист прав споживачів», Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність», Законом України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2494, а також договорами про приєднання споживача до газорозподільної системи.

Згідно з статтею 1 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» засоби вимірювальної техніки - засоби вимірювань, вимірювальні системи, матеріальні міри, стандартні зразки та будь-які частини засобів вимірювань або вимірювальних систем, якщо ці частини можуть бути об`єктом спеціальних вимог та окремого оцінювання відповідності.

Отже, засіб вимірювальної техніки - це технічних засіб, який застосовується під час вимірювань фізичних величин і має нормовані метрологічні характеристики.

Частиною першою статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» передбачено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.

Пунктом 1 глави 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 11 до цього Кодексу.

23 серпня 2017 року ПАТ «Запоріжгаз» складено акт про порушення № за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: позаштатний режим роботи ЗВТ (збиті показники лічильника азу), несанкціоноване втручання в роботу.

Згідно з пунктом 3.3.1 Положення про проведення експертизи лічильників газу експертизу лічильника газу проводить комісія, яка призначається наказом по газопостачальній (газотранспортній) організації. До складу комісії повинні входити представники газопостачальної (газотранспортної) організації та територіального органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчого органу влади у сфері метрології.

Відповідно до акта від 14 вересня 2017 року № 878 несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ не виявлено. Лічильник працює в позаштатному режимі та підлягає заміні.

Пунктом 8 глави 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) акт про порушення має бути розглянутий комісією з розгляду актів про порушення оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення.

Пунктом 11 глави 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) за результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення. При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об'єму та обсягу природного газу і його вартості.

29 вересня 2017 року ПАТ «Запоріжгаз» проведено засідання комісії з розгляду актів про порушення, про що свідчить протокол за № 1602, згідно якого вирішено акт про порушення № задовольнити.

Пунктом 8 глави 3 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що у разі виявлення Оператором ГРМ пошкодження лічильника газу, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу лічильником газу не обліковується або обліковується некоректно (не в повному обсязі), та за умови відсутності несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу визначення об`єму спожитого природного газу здійснюється виходячи з 70 відсотків граничних об`ємів споживання природного газу населенням з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення.

Таким чином, врахувавши наведене, дії ПАТ «Запоріжгаз» щодо нарахуванняборгу у розмірі 29 031 грн 50 коп. ОСОБА_1 у зв`язку з виявленням позаштатного режиму роботи лічильника газу відповідають вимогам закону та здійснені відповідно до положень Кодексу газопровідних систем, оскільки належний позивачу лічильник газу обліковує спожитий газ некоректно, а тому відсутні підстави для визнання вказаних дій неправомірними. Відповідна заборгованість нарахована за шість місяців, що відповідає положенням пункту 8 глави 3 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем.

Не можуть бути прийняті доводи касаційної скарги про те, що вона сама повідомила відповідача про некоректну роботу її лічильника, відповідно до пункту 13 глави 3 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, а тому останній не може нараховувати їй заборгованість, оскільки відповідно до підпункту 1 пункту 3 глави 2 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) до порушень (за умови відсутності несанкціонованого втручання в ГРМ або роботу ЗВТ), що сталися внаслідок пошкодження чи позаштатного режиму роботи комерційного ВОГ або його складових (які кваліфікуються як «не з вини споживача»), але внаслідок яких споживачу здійснюється перерахунок розподіленого (спожитого) об`єму природного газу, належать пошкодження ЗВТ (лічильника газу) або робота комерційного ВОГ чи його складових в позаштатному режимі, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним ВОГ не обліковується або обліковується некоректно.

У зв`язку із тим, що пункт 13 глави 3 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, на який посилається позивач, застосовується у разі пошкодження лічильника газу або пломби, він не може бути застосований до спірних правовідносин, оскільки у справі, яка переглядається, встановлено факт саме позаштатного режиму роботи належного позивачу лічильника газу, а тому посилання ОСОБА_1 на вказану норму Кодексу газорозподільних систем не можуть бути прийняті судом.

Враховуючи те, що позовна вимога ОСОБА_1 щодо визнання дій ПАТ «Запоріжгаз» по нарахуванню суми боргу неправомірними задоволенню не підлягає, тому і вимога про зобов`язання останнього зробити перерахунок боргу, як похідна, також має бути відхилена судом.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 10 лютого 2010 року у справі «Серявін та інші проти України» (Seryavin and others v. Ukraine, № 4909/04, § 58).

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшла висновку про необхідність часткового задоволення касаційної скарги, зміни оскаржених судових рішень у мотивувальній частині з викладенням їх у редакції цієї постанови та залишення їх без змін в іншій частині.

Керуючись статтями 410, 412, 416, 418 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 01 серпня 2018 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 30 січня 2019 року змінити у мотивувальній частині, виклавши їх у редакції цієї постанови.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Є. В. Синельников

Судді: О. В. Білоконь

О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара

В. В. Шипович