Справа № 130/2923/18
Провадження № 22-ц/801/362/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Шепель К. А.
Доповідач:Копаничук С. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2019 рокуСправа № 130/2923/18м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ : головуючого Копаничук С.Г.

суддів: Медвецького С.К., Оніщука В.В.

розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження без повідомлення учасників справи в м. Вінниці апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Жмеринського міськрайонного суду від 17.12.2018 року, постановлену в приміщенні Жмеринського міськрайонного суду суддею Шепелем К.А. у справі за матеріалами позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди, -

В с т а н о в и в :

13.12.2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду з цим позовом і просив визнати, що в протоколі від 26 лютого 2016 року ОСОБА_4 зазначила про нанесення їй тілесних ушкоджень у виді опіків обличчя; визнати, що при проведенні судово-медичної експертизи ОСОБА_4 змінила показання, які були вказані в протоколі та вказала, що їй були нанесенні садна; визнати, що в п.10 другої сторінки карти швидкої допомоги відсутні докази будь-яких пошкоджень на шкірі ОСОБА_4; визнати, що на першій сторінці карти швидкої допомоги зазначено три попередніх діагнози ОСОБА_4; визнати, що в останньому абзаці на другій сторінці карти швидкої допомоги зазначено не про термо-хімічний опік, а про гіперемію; визнати, що у вироку від 4 жовтня 2017 року голова сільради свідок ОСОБА_5 зазначила про відсутність тілесних ушкоджень на обличчі ОСОБА_4; визнати, що у вироку від 4 жовтня 2017 року зазначено відсутність підтверджень нанесення саден на обличчя ОСОБА_4; визнати, що на підставі заяви ОСОБА_4 позивач отримав вирок; стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду в сумі 200000 грн; на підставі його клопотання звільнити його від сплати судового збору.

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 17.10.2018 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди. Роз'яснено позивачеві, що судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами в порядку глави 34 КПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить ухвалу суду від 17.12.2018 року скасувати через порушення судом норм процесуального права та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. Зазначає, що він вирок суду від 04.10.2017 року не оскаржує, а звернувся з позовною заявою про відшкодування моральної шкоди, дослідження доказів за діючим цивільно- процесуальним законодавством віднесено до стадії судового розгляду, а тому суд безпідставно відмовив у відкритті провадження.

Відзив проти апеляційної скарги до суду не надійшов.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Вивчивши матеріали справи і перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати, що в протоколі від 26 лютого 2016 року ОСОБА_4 зазначила про нанесення їй тілесних ушкоджень у виді опіків обличчя; визнати, що при проведенні судово-медичної експертизи ОСОБА_4 змінила показання, які були вказані в протоколі та вказала, що їй були нанесенні садна; визнати, що в п.10 другої сторінки карти швидкої допомоги відсутні докази будь-яких пошкоджень на шкірі ОСОБА_4; визнати, що на першій сторінці карти швидкої допомоги зазначено три попередніх діагнози ОСОБА_4; визнати, що в останньому абзаці на другій сторінці карти швидкої допомоги зазначено не про термо-хімічний опік, а про гіперемію; визнати, що у вироку від 4 жовтня 2017 року голова сільради свідок ОСОБА_5 зазначила про відсутність тілесних ушкоджень на обличчі ОСОБА_4; визнати, що у вироку від 4 жовтня 2017 року зазначено відсутність підтверджень нанесення саден на обличчя ОСОБА_4; визнати, що на підставі заяви ОСОБА_4 позивач отримав вирок; стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду в сумі 200000 грн; на підставі його клопотання звільнити його від сплати судового збору.

Постановляючи ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції, посилаючись на ч. 1 ст.186 ЦПК України виходив з того, що у зв'язку з незаконним, на думку позивача, вироком суду, який є наслідком неправдивих свідчень ОСОБА_4, йому було заподіяно моральної шкоди, тобто він фактично оспорює вирок суду, який набрав законної сили та обставини, які ним встановлені.

З таким висновком суду першої інстанції суд апеляційної інстанції не погоджується, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною. Жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку.

Згідно з ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Тобто в порядку цивільного судочинства розглядаються справи про відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

З матеріалів позову вбачається, що однією із позовних вимог ОСОБА_3 є стягнення з відповідачки моральної шкоди.

Однак, суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув та помилково відмовив у відкритті провадження.

Виходячи з вищевикладеного, апеляційний суд вважає, що суд порушив порядок, встановлений процесуальним законодавством для прийняття заяви, чим порушив право позивача на доступ до правосуддя, закріплене в статті 6 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства України.

За вказаних обставин, у суду першої інстанції були відсутні підстави, визначені процесуальним законом для відмови у відкритті провадження.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на цивільному процесуальному законі та наявних у цій справі доказах.

Допущені судом порушення норм процесуального права призвели до постановлення ухвали, що перешкоджає подальшому розгляду цієї справи, та в силу вимог ст. 379 ЦПК України підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 374, 379,382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Жмеринського міськрайонного суду від 17.12.2018 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду на протязі тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення.

Головуючий: Копаничук С.Г.

Судді: Медвецький С.К.

Оніщук В.В.

Згідно з оригіналом:

Суддя: Копаничук С.Г.