26.09.2019

РІШЕННЯ

Іменем України

24 вересня 2019 року с.м.т.Шевченкове

Шевченківський районний суд Харківської області

у складі: головуючого судді - Тордія Е.Н. секретар судових засідань Сергієнко В.С.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду Харківської області цивільну справу №637/1052/19 (2/637/274/19) за позовною заявою ОСОБА_1 до Березівської сільської ради Шевченківського району Харківської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом,-

участь у справі приймала: позивач ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ :

Короткий зміст та фактичні обставини.

ОСОБА_1 15 серпня 2018 року звернулася до Шевченківського районного суду Харківської області з позовною заявою про поновлення строку за для звернення до суду та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, після смерті батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судовому засіданні позивач, просила позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилася спадщина на земельну частку (пай) в розмірі 8.54 в умовних кадастрових гектарах, розташовану на території Березівської сільської ради Шевченківського району Харківської області, та належала померлому на підставі сертифікату (серія НОМЕР_1 0030305) на право на земельну частку (пай). Померлий заповіту не залишив. Вона є спадкоємцем першої черги за законом. Зазнчила ,що в 1979 році її батьки розлучилися. На той час їй було 4-и роки, вона з матір`ю переїхала проживати в інше місце, до с.Синиха Куп`янського району Харківської області. Так сталось , що спілкування між ними не відбувалось. Батько ніколи до них не приїжджав , вона в свою чергу не знала де він мешкає, мати про це не розповідала. В 2019 році вона попрохала її сусідку , яка родом з села де жили батьки раніше, дізнатися про батька. Остання повідомила ,що дійсно такий чоловік мешкав в селі Березівка але в 2004 році помер. Вона отримала свідоцтво про його смерть . Також сусіди повідомили ,що батько як член колгоспу мав земельній пай але його оригінал виявлений не був.

Одночасно, вона звернулася до нотаріальної контори для отримання відповідного свідоцтва, але в отриманні спадщини на зазначену земельну частку (пай) їй було відмовлено, в зв`язку з пропуском строку на отримання спадщини та відсутність правовстановлюючих документів. З метою досудового врегулювання спору вона зверталася до відділу Держгеокадастру, Шевченківської райдержадміністрації Харківської області, але в адміністративному порядку дане питання не вирішила. Про втрату сертифікату на земельну частку (пай) нею подано оголошення в районну газету «Краєвид».

Про порушення свого права на спадщину вона дізнався лише в лютому 2019 року. За таких обставин вона вимушена звернутися до суду за захистом та просить суд, поновити строк за для звернення до суду, та визнати за нею право на земельну частку (пай), розміром 8.54 в умовних кадастрових гектарах, розташовану на території Березівської сільської ради Шевченківського району Харківської області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судове засідання представник відповідача Березівської сільської ради Шевченківського району Харківської області не з`явився надав до суду заяву з клопотанням про розгляд справи за своєї відсутності проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 не заперечує.

Суд заслухавши пояснення позивача, свідків, перевіривши матеріали справи, вважає що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.13 Цивільно процесуального кодексу України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 1 статті 81 Цивільно процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Кожна особа згідно ч.1 ст.15 Цивільного кодексу України має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 55 Конституції України передбачено ,що ОСОБА_3 особа має право на судовий захист.

Мотивувальна частина та застосовані правові норми.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Свідоцтвом про розірвання шлюбу (серія НОМЕР_2 виданого п.Шевченкове райвідділ ЗАГС Харківської області 28 липня 1987 року) підтверджено той факт, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року батьки позивача розлучилися. Від даного шлюбу у них народилася донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Зі змісту свідоцтва про народження (серія НОМЕР_3 виданого ЗАГС Теньгушевського району Мордова АССР 15 квітня 1975 року) вбачається, що позивач за справою народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , її батьками в свідоцтві про народження відповідно вказані: ОСОБА_2 , ОСОБА_5 .

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу (серія НОМЕР_4 , виданого Лісностенківською сільською радою Куп`янського району Харківської області від 17 листопада 1991 року) позивач 17 листопада 1991 року одружилася та набула прізвища ОСОБА_6 .

За життя ОСОБА_2 отримав сертифікат на земельну частку (пай) розміром 8.54 в умовних кадастрових гектарах, розташована на території Березівської сільської ради Шевченківського району Харківської області.

Свідоцтво про смерть ( серія НОМЕР_5 , яке видане Шевченківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області 03 серпня 2018 року), засвідчує факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в с.Березівка Шевченківського району Харківської області.

З довідки №02-25/120 наданої Березівською сільською радою Шевченківського району Харківської області від 27 травня 2019 року вбачається, що ОСОБА_2 , до дня своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , значився зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 . В даному будинк мешкав один. (погосподарська Книга №1, особовий рахунок № НОМЕР_6 ).

За невідомих обставин вищезазначений сертифікат на земельну частку (пай) було втрачено про, що було надано повідомлення в газету «Краєвид» за №№ 63-64 (1993 - 1994) від 16 серпня 2019 року.

Згідно листа від 20 квітня 2019 року № 220/01-16, Шевченківської державної нотаріальної контори Харківської області вбачається, що позивачу відмовлено у видачі відповідного свідоцтва, в зв`язку з пропуском строку прийняття спадщини та відсутністю правовстановлюючого документу на землю. Позивачу рекомендовано звернутися до суду.

З листа Головного управління Держгеокадарстру у Харківській області, відділу у Шевченківському районі Харківської області від 19 лютого 2019 року №8/150-19 вбачається що сертифікат (серії НОМЕР_7 ) зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №306 від 21 червня 1996 року, розміром 8.54 умовних кадастрових гектарах по реформованому АТ «Дружба» на ім`я ОСОБА_2 , який було ним отримано. Державний акт на право власності на земельну ділянку, не виготовлявся та не видавався. Дублікат зазначеного сертифікату виготовити не можливо, заявнику запропоновано звернутися до суду.

Відповідно довідки №648/01-16 приватного нотаріуса Шевченківського районного нотаріального округу Харківської області від 24 вересня 2019 року вбачається, що після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 заповітів посвідчених на території Шевченківського району Харківської області не має, спадкові справи після нього не заводилися.

Допитані в судовому засіданні свідки: ОСОБА_7 та ОСОБА_8 пояснили, що ОСОБА_1 знають тривалиц час , як сусідку мешкає вона в с. Синиха. В її родині знають тільки мати про батька нічого не чули, і вона не розповідала бо також не знала.

Свідок ОСОБА_8 зазначила ,що саме вона в 2018 році , дізналась що батько

позивача помер і розповіла їй про це. Батько іншої родини не мав.

Відносини спадкування регулюються Цивільним кодексом України, який вступив у дію 01 січня 2004 року.

Відповідно ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Право власності є непорушним.

Згідно до ст.328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Статтею 1216 Цивільного кодексу України , передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно ст.1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті.

Спадкоємці відповідно до ст. 1258 Цивільного Кодексу України одержують право на спадкування почергово.

У першу чергу право на спадкування за законом згідно ст. 1261 Цивільного Кодексу України мають діти спадкодавця, у тому числі зачатті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до п. 4.15 Наказу Мін`юсту від 22 лютого 2012 № 296/5 зареєстрованого в Міністерстві Юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» вказано, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві.

Згідно із п. 5 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року № 1952-1V, однією із підстав державної реєстрації прав на нерухоме майно є рішення судів, що набрали законної сили, оскільки визнання права власності на нерухоме майно є прерогативою суду.

Частина 5 статті 1268 Цивільного кодексу України встановлює, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Статтею 1225 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

У відповідності до вимог ч.3 ст.200 Цивільно процесуального кодексу України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Виходячи з того, що відповідачем не заявлено про застосування судом строків позовної давності, суд вважає пропуск строку звернення до суду поважним та можливим його поновити .

Оцінивши надані докази у їх сукупності, надавши їм належну правову оцінку, а також враховуючи, що позивач є спадкоємцем першої черги, визнання за нею права на земельну частку (пай) не порушають нічиїх прав та інтересів, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 200, 206, 259, 268, 293, 315, 316 Цивільно процесуального кодексуУкраїни, ст. 15,16, 328, 1216, 1218, 1220, 1258, 1225, 1233, 1233,1235,1258 Цивільного

Кодексу України, ст. 41,55 Конституції України, Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року № 1952-1V, п. 3.22 розділу 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами

України, затвердженого юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрованого 22 лютого 2012 року за № 282/20595,пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Березівської сільської ради Шевченківського району Харківської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк для звернення до суду за захистом не визнаного права.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право на земельну частку (пай), розміром 8.54 в умовних кадастрових гектарах, розташовану на території Березівської сільської ради Шевченківського району Харківської області, за межами населеного пункту, із земель колективної власності реформованого АТ «Дружби», в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи,зазначений строк обчислюється з часу виготовлення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження .

СУДДЯ