Справа № 136/211/19
провадження № 2/136/82/19
РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

"23" вересня 2019 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Кривенка Д. Т.

за участі секретаря судового засідання Марчук Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Липовець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: служба у справах дітей Липовецької районної державної адміністрації Вінницької області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

учасники цивільного процесу

позивач ОСОБА_1 ,

представник третьої особи Порчинська Г .М.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом до відповідача, обґрунтовуючи підставність позову тим, що вони із відповідачем є батьками дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У 2012 році відповідач залишила сім`ю та поїхала на постійне місце проживання до Черкаської області. З того часу відповідач не цікавиться дитиною, не надає матеріальної допомоги на утримання сина, не приймає участі у його вихованні, не цікавиться станом його здоров`я, не дбає про його утримання, не піклується про його фізичний та духовний розвиток, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, не спілкується з ним, не проявляє будь-якої батьківської турботи, тобто ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо утримання та виховання сина, що є підставою для позбавлення її батьківських прав стосовно її дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також стягнення із неї на користь позивача аліментів на утримання їх спільної дитини у розмір ј частки заробітку її доходу але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дати пред`явлення позову і до повноліття дитини.

У визначений судом строк відповідач не надала до суду відзиву.

У судовому засіданні позивач позов підтримав з підстав, що у ньому наведені, просив суд позов задовольнити.

Представник органу опіки та піклування висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав стосовно неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , 2003 року народження, підтримала.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, будучи належним чином повідомленою про день та час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила.

Ухвалою суду від 23.09.2019 вирішено здійснювати заочний розгляд справи.

Суд, вислухавши пояснення позивача, представника органу опіки та піклування, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив, що батьками дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно свідоцтва про народження (а.с. 8) є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

За відомостями органу місцевого самоврядування (довідка видана Липовецькою міською радою від 16.01.2019 за № 198), син ОСОБА_4 проживає біля батька за адресою: АДРЕСА_1 ,та перебуває на його утриманні (а.с.13).

Згідно Акту обстеження матеріально-побутових умов проживання дитини складеного 17.01.2019 комісією міської ради та затвердженого головою Липовецької міської ради Липовецького району Вінницької області, встановлено, що дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , разом зі своїм батьком ОСОБА_1 та перебуває на його утриманні. Мати ОСОБА_2 з 2012 року участі у вихованні та утриманні свого сина ОСОБА_4 не приймає, вона виїхала та проживає у Черкаській області (а.с.11).

Відповідно до довідки виданої комунальним закладом «Центр первинної медико - санітарної допомоги» Липовецької районної ради №70, мати ОСОБА_2 на медичні огляди з дитиною ОСОБА_4 не приходила та здоров`ям дитини не цікавиться з 2012 року (а.с.12).

Згідно із довідкою №07 від 16.01.2019 виданою Липовецькою загальноосвітньою школою І-ІІІ ст. № 2, мати дитини ОСОБА_2 , з 2012 року не бере участі у вихованні дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який навчається в 10-А класі, в питаннях, що стосуються навчального закладу, який відвідує дитина (а.с.10).

Статтею 150 СК України передбачені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини.

Згідно із ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України).

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.89 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 стосовно дитини ОСОБА_4 було предметом розгляду Липовецькою райдержадміністрацією Вінницької області, за наслідками якого було складено висновок від 04.06.2019 , відповідно до якого визнано за доцільне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав стосовно її неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Суд, оцінивши усі зібрані у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, дійшов висновку, що обставини наведені позивачем у позовній заяві доведені належними, допустимими та достовірними доказами, а їх зв`язок у сукупності є достатнім на підтвердження факту ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

За таких обставин, суд вважає, що достатні усі правові підстави для застосування крайніх заходів впливу до відповідача шляхом позбавлення її батьківських прав, отож позов в цій частині підлягає до задоволення.

Вирішуючи вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини, суд виходить з такого.

Відповідно до ч.2, 3 ст.166 С України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Статтею 180 ч.1 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За правилами ч.2, 3 ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен врахувати обставини визначені частиною 1 статті 182 СК України.

Відповідно до частини 2 ст.182 СК України, передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Як було встановлено відповідач не надала заперечень проти позову, не повідомила про наявність обставин, що мають істотне значення, які підлягають з`ясуванню при вирішенні питання щодо визначення розміру аліментів.

За встановлених у ході судового розгляду обставин, обставин передбачених ст.182 СК України, суд дійшов висновку, що відповідач спроможна надавати утримання своїй дитині у частці від її заробітку доходу, яка має складати ј частки щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов у цій частині також підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.180, 191 СК України аліменти за рішенням суду присуджуються від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

Керуючись ст. 164, 166, 180-184, 191 СК України, постановою Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", ст. 2, 12, 13, 259, 263, 268, 273, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ), третя особа: служба у справах дітей Липовецької районної державної адміністрації Вінницької області (місцезнаходження: м. Липовець, вул. Г. Майдану, 4, Вінницької області, поштовий індекс 22500) про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, - задовольнити у повному обсязі.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав стосовно її неповнолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частки її заробітку (доходу) щомісячно але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили надіслати органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів до суду апеляційної інстанції через Липовецький районний суд Вінницької області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 24.09.2019.

Суддя Д.Т. Кривенко