Провадження № 2/219/604/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2019 року Артемівський міськрайонний районний суд Донецької області у складі: головуючого судді Медінцевої Н.М.,

при секретареві Волохіній Г.С.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в місті Бахмуті Донецької області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання спадкового договору,

В С Т А Н О В И В:

15 листопада 2018 року представник позивача ОСОБА_1 (місце реєстрації: Донецька область, м. Бахмут, вул. Тітова, 40) адвокат ОСОБА_3 (місцезнаходження: Донецька область, м. Бахмут, вул. Миру, 51, каб. 8) звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 (місце реєстрації: Донецька область, м. Бахмут, вул. Садова, 158/1), в якій просить: розірвати спадковий договір, укладений 10 січня 2013 року між позивачем та відповідачем, який посвідчений державним нотаріусом Першої Артемівської державної нотаріальної контори та зареєстрований у реєстрі за № 1-10. В обґрунтування позовної заяви позивачем зазначено, що 10 січня 2013 року між позивачем та відповідачем було укладено спадковий договір на жилий будинок, що був посвідчений державним нотаріусом Першої Артемівської державної нотаріальної контори та зареєстрований у реєстрі за № 1-10. Зазначає, що за вказаним договором відповідач зобовязаний виконувати передбачені в ньому розпорядження (матеріального та нематеріального характеру як за життя, так і після смерті) і в разі її смерті набуває право власності на майно позивача, а саме: жилий будинок, який знаходиться за адресою: Донецька область, м. Бахмут, вул. Тітова, 40. Однак, починаючи з дня укладання спірного спадкового договору та до теперішнього часу відповідач належним чином не виконує взяті на себе обовязки, а саме: не забезпечує позивача щоденним калорійним харчуванням, не забезпечує придатним для носіння одягом та взуттям, не надає побутових послуг, не забезпечує належними лікувальними засобами. У звязку з викладеним, вона звернулася до суду з зазначеною позовною заявою.

Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 10 січня 2019 року відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 06 лютого 2019 року на 10-00 годину.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_3 у підготовче засідання не зявилися. Про дату, час і місце підготовчого засідання були повідомлені належним чином. 06 лютого 2019 року за № 3346 від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі та участі позивача. На позовних вимогах наполягає.

Відповідач ОСОБА_2 у підготовче засідання також не зявилася. Про дату, час і місце підготовчого засідання була повідомлена належним чином. 06 лютого 2019 року за № 3345 надала суду заяву, в якій зазначила, що з позовними вимогами ОСОБА_1 про розірвання спадкового договору згодна та просить розглядати справу без її участі.

Згідно ст. 223 ЦПК України, їх неявка у судове засідання не перешкоджає розгляду справи по суті.

Оскільки відповідач визнав позовні вимоги, наслідки визнання позову йому зрозумілі, визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, суд відповідно до ч. 4 ст. 200, ст. 206 ЦПК України, ухвалює судове рішення в підготовчому засіданні.

Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України, у звязку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши надані суду докази та проаналізувавши встановлені обставини у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі за наступними підставами.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що 10 січня 2013 року державним нотаріусом Першої Артемівської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 було посвідчено та зареєстровано в реєстрі за № 1-10 спадковий договір на жилий будинок, згідно якого ОСОБА_1 передає після своєї смерті у власність ОСОБА_2 належний їй на праві приватної власності жилий будинок, який знаходиться за адресою: Донецька область, м. Артемівськ, вул. Тітова, буд. 40 на земельній ділянці розміром 322,17 м?, кадастровий номер :00:019:0928. За згодою сторін на набувача майна ОСОБА_2 покладаються такі обовязки: забезпечення щоденним калорійним харчуванням, забезпечення придатним для носіння одягом та взуттям, здійснення догляду та надання необхідної допомоги, надання побутових послуг, забезпечення належними лікувальними засобами, в разі смерті відчужувача поховати на цвинтарі м. Артемівська (а.с. 8).

Відповідно до копії договору купівлі-продажу від 31 серпня 1990 року, ОСОБА_1 купила жилий будинок, розташований за адресою: Донецька область, м. Артемівськ, вул. Тітова, 40, який було зареєстровано в Бюро технічної інвентаризації 22 травня 1998 року за № 3033 (а.с. 6-7).

Згідно копії паспорту серії ВС № 298870, виданого Артемівським МВ УМВС України у Донецькій області 28 квітня 2000 року, ОСОБА_1 народилася 25 травня 1932 року у м. Соледар Артемівської міськради Донецької області та зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5).

Постановою Верховної ОСОБА_1 України від 04 лютого 2016 року № 984-VIII «Про перейменування окремих населених пунктів та районів» м. Артемівськ перейменовано на м. Бахмут.

За змістом статті 1302 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), за спадковим договором одна сторона (набувач) зобовязується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача.

Частиною першою статті 1308 цього Кодексу визначено, що спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу відчужувача у разі невиконання набувачем його розпоряджень.

Відповідно до п. 12 вказаного спадкового договору, у разі невиконання набувачем майна розпоряджень відчужувача, спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу відчужувача, а також на вимогу набувача у разі неможливості виконання ним розпоряджень відчужувача (а.с. 8 зворот).

Крім того, ч. 2 ст. 651 ЦК України визначено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

У абзаці 2 п. 11 постанови № 14 Пленуму "Про судове рішення у цивільній справі" від 18 грудня 2009 року Верховний Суд України роз'яснив, що, оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (частини перша та друга статті 3 ЦПК України), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

Таким чином, суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи та інтереси цих осіб і, залежно від встановленого, вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Згідно положень ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (ч. 5 ст. 81 ЦПК України).

Частиною 1 статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до частини 1 статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права (ч. 2 ст. 263 ЦПК України). Частиною 5 статті 263 ЦПК України визначено, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до умов спадкового договору від 10 січня 2013 року, виконання обовязків набувачем є безумовним, тобто не ставиться в залежність від наявності відповідного звернення відчужувача.

З урахуванням наведеного, оскільки ст.ст. 1302, 1305 ЦК України і умовами укладеного сторонами спадкового договору передбачено, що обовязки по вчиненню певних дій, передбачених договором, покладено на набувача, а відчужувач у спадковому договорі не має обовязків, він наділяється лише правом вимоги, тому набувач повинен довести належне виконання ним зобовязань за договором.

Аналізуючи зазначені норми права, розяснення Пленуму Верховного Суду України, з'ясовуючи вказані обставини та оцінюючи належність, допустимість, достовірність наявних у справі доказів кожний окремо та у їх сукупності, у судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 не виконує умови спадкового договору, проти чого відповідач не заперечує та ним визнані позовні вимоги у повному обсязі, а також в матеріалах відсутні докази того, що відповідач виконував розпорядження позивача, передбачені п. 6 спадкового договору, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про розірвання спадкового договору слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 2-4, 81, 89, 258-259, 263-265, 268, 354 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 651, 1302-1308 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання спадкового договору задовольнити.

Розірвати спадковий договір, укладений 10 січня 2013 року між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, який посвідчений державним нотаріусом Першої Артемівської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 та зареєстрований у реєстрі за № 1-10.

Місце реєстрації позивача ОСОБА_1: Донецька область, м. Бахмут, вул. Тітова, 40; РНОКПП НОМЕР_1.

Місце реєстрації відповідача ОСОБА_2: Донецька область, м. Бахмут, вул. Садова, 158/1; РНОКПП НОМЕР_2.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції Донецького апеляційного суду, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу XIII "Перехідні положення" ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.М. Медінцева